Справа № 2-а-361/10/2270
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-361/10/2270
Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної судової адміністрації
України на ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 18
червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Апеляційного суду Хмельницької
області, Державної судової
адміністрації України про стягнення
компенсації за порушення строків
виплати щомісячного довічного
грошового утримання , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
позовом до апеляційного суду
Хмельницької області, Державної
судової адміністрації України про
стягнення компенсації за порушення
строків виплати щомісячного довічного
грошового утримання.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18.03.2010 року
у справі №2-а-361/10/2270 визнано
неправомірною бездіяльність
апеляційного суду Хмельницької
області та Державної судової
адміністрації України, яка виразилась
у невиплаті ОСОБА_2 компенсації за
порушення строків виплати щомісячного
довічного грошового утримання за
період з 27 листопада 2005 року по 12 січня
2009 року. Зобов'язано Державну судову
адміністрацію України та апеляційний
суд Хмельницької області нарахувати та
виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків виплати щомісячного довічного
грошового утримання за період з 27
листопада 2005 року по 12 січня 2009 року.

Постанова залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26.04.2012 року.
На підставі постанови видані два
виконавчі листи, які направлені до
виконання.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 25.09.2012 року
заяву апеляційного суду Хмельницької
області про зміну способу і порядку
виконання рішення задоволено, змінено
спосіб та порядок виконання судового
рішення у адміністративній справі
№2-а-361/10/2270 шляхом проведення стягнення
коштів за рахунок бюджетної програми
0501150 "Виконання рішень судів на користь
суддів" на користь ОСОБА_2 (том 1, а. с.
144-145). Також було встановлено, що на
рахунках апеляційного суду відсутні
кошти для виконання вказаного судового
рішення.

Старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Кушнір Л.В. подана заява про
роз'яснення та встановлення
способу/порядку виконання цього
рішення, яка мотивована тим, що
Державна виконавча служба України не
може виконати рішення суду, оскільки у
ньому зазначені два боржники, які
повинні вчинити дії однакового змісту,
зокрема, нарахувати та виплатити
ОСОБА_2 компенсацію втрати частини
доходів у зв'язку із порушенням строків
виплати щомісячного грошового
утримання за період з 27 листопада 2005
року по 12 січня 2009 року.

Відповідно до ухвали Хмельницького
окружного адміністративного суду від 18
червня 2014 року частково задоволено
заяву старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про роз'яснення судового рішення та
встановлення способу/порядку
виконання судового рішення, а саме
ухвалено роз'яснити постанову
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18.03.2010 року
з урахуванням ухвали про зміну способу
та порядку виконання судового рішення
від 25.09.2012 року, наступним чином:

виконання постанови повинне бути
проведене шляхом стягнення на користь
ОСОБА_2 з Державної судової
адміністрації України як головного
розпорядника, коштів, виділених їй у
вигляді асигнувань Державного
бюджету України за бюджетною
програмою 0501150 "Виконання рішень
судів на користь суддів";

стягнення проводиться Державною
казначейською службою України на
підставі Закону України "Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень"
відповідно до Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 року № 845.

У задоволенні решти вимог заяви
відмовлено.

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням Державна
судова адміністрація України
звернулась до Вінницького
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій порушено
питання про скасування ухвали
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
року і прийняття рішення, яким
відмовити у задоволенні заяви старшого
державного виконавця в повному обсязі.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що судом
першої інстанції при постановленні
оскарженої ухвали порушено норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясовано обставини та не
доведено обставини, що мають значення
для справи, які суд вважає
встановленими, а також не застосовано
норми законів, які підлягали
застосуванню.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
прибули, хоча про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, а відтак
на підставі пункту 2 частини1 статті 197
КАС України суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про можливість
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. При цьому відповідно до
частини 6 статті 12 та частини 1 статті 41
КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційна скарга Державної
судової адміністрації України не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Особливості роз'яснення судового
рішення врегульовані статтею 170
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до статті 170 КАС України,
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця ухвалою роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту. Подання заяви про
роз'яснення судового рішення
допускається, якщо воно ще не виконано
або не закінчився строк, протягом якого
судове рішення може бути подане для
примусового виконання.

З вищенаведеного вбачається, що
рішення суду повинно бути зрозумілим.
Зрозумілість рішення полягає в тому, що
його резолютивна частина не припускає
кількох варіантів тлумачення.
Підставою для роз'яснення судового
рішення як засобу усунення недоліків
ухваленого судового рішення є його
неясність, невизначеність. Фактично,
роз'ясненням рішення є зміна форми його
викладення таким чином, щоб ті частини
судового рішення, які викликають
труднощі для розуміння, були
висвітлені ясніше та зрозуміліше. При
цьому, суд, роз'яснюючи рішення, не
вправі вносити будь-які зміни в існуюче
рішення.

Відповідно до заяви старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про роз'яснення та встановлення
способу/порядку виконання постанови
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 березня
2010 року для державної виконавчої
служби є незрозумілим, яким чином
виконати рішення суду, оскільки подані
виконавчі листи передбачають
зобов'язання обох відповідачів
вчинити однакові дії за однаковий
проміжок часу, що може призвести до
стягнення коштів у подвійному розмірі.

В ухвалі Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18 червня
2014 року роз'яснено, що виконання
постанови повинне бути проведене
шляхом стягнення на користь ОСОБА_2 з
Державної судової адміністрації
України як головного розпорядника,
коштів, виділених їй у вигляді
асигнувань Державного бюджету
України за бюджетною програмою 0501150
"Виконання рішень судів на користь
суддів". Також роз'яснено, що стягнення
проводиться Державною казначейською
службою України на підставі Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" відповідно
до Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03
серпня 2011 року № 845.

Постановлюючи зазначену ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
постанова Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18.03.2010 є
неоднозначною для розуміння та
потребує роз'яснення, адже обидва
відповідачі зобов'язані вчинити на
користь позивача однакові дії за той
самий проміжок часу.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що
доводи старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
щодо неможливості виконання рішення
суду, яке набрало законної сили та
надання судом роз'яснень з даного
питання є обґрунтованим, оскільки
постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 18.03.2010
року зобов'язано двох відповідачів
вчинити на користь позивача однакові
дії за той самий проміжок часу.

Згідно з приписами частини 1 статті 145
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" та Положення про Державну
судову адміністрацію України,
затвердженого рішенням Ради суддів
України від 22 жовтня 2010 року № 12,
організаційне забезпечення судів та
функції головного розпорядника коштів
здійснює Державна судова
адміністрація України.

У 2004 році Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2004 рік" внесено зміни
до додатку № 3 цього Закону. Відповідно
до зазначеної у вказаному додатку
бюджетної програми КПКВ 0501150 "Виконання
рішень судів на користь суддів" в
Державному бюджеті на 2004 рік
передбачались видатки на виконання
рішень судів на користь суддів.

Законом України про Державний бюджет
України на 2014 рік за бюджетною
програмою КПКВ 0501150 "Виконання рішень
судів на користь суддів" передбачено
видатки у розмірі 10 млн. грн. Головним
розпорядником коштів державного
бюджету, щодо виконання зазначеної
бюджетної програми є Державна судова
адміністрація України.

Враховуючи наведені обставини суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що виконання
постанови повинне бути проведене за
рахунок бюджетних асигнувань,
передбачених в Державному бюджеті
головному розпоряднику бюджетних
коштів - Державній судовій
адміністрації України на виконання
судових рішень на користь суддів. При
цьому, з урахуванням положень Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 03 серпня 2011 року № 845, стягнення
проводиться Державною казначейською
службою України на підставі Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень".

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 199 та
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Таким чином, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а ухвала суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 199, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України залишити без
задоволення, а ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 18
червня 2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.