Справа № 816/2161/14
Суддя: Ф.Ф. Соколенко
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2161/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соколенка Ф.Ф.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шулик
Н.І.,

представника відповідача -
представника відповідача - Курило В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Обласної
медико-соціальної експертної комісії
№1 про визнання рішення протиправним, -

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2014 року ОСОБА_2 (далі-позивач;
ОСОБА_2) звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом до Обласної медико-соціальної
експертної комісії №1 (далі-відповідач;
МСЕК № 1) про визнання рішення Обласної
медико-соціальної експертної комісії
№1 від 02.10.2007 (акт огляду №397)
протиправним.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що маючи медичні показання
на забезпечення його автомобілем як
інваліда з дитинства, 02.10.2007 за
результатами медичного огляду
комісією МСЕК №1 йому було відмовлено у
забезпеченні автотранспортом, вважає
дане рішення протиправним.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надавши суду клопотання про розгляд
справи без його участі.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог. У
письмових запереченнях посилався на
те, що оскаржуване рішення прийнято на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Зауважував, що
позивач не має таких медичних показань,
які давали б право на одержання
автомобіля з ручним керуванням та
передбачені наказом Міністерства
охорони здоров'я України № 13 від 23.01.1995
«Про затвердження Переліку медичних
показань на право одержання інвалідами
автомобілів з ручним керуванням».

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, вивчивши та дослідивши
матеріали справи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Згідно частини першої та другої статті
99 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Предметом даного спору є рішення
суб'єкта владних повноважень, а саме
оскарженню підлягає рішення Обласної
медико-соціальної експертної комісії
№1 від 02.10.2007 (акт огляду №397).

Проте, позивач звернувся до суду з
даним позовом 04.06.2014.

Частиною першою статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
зокрема закріплено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позивач стверджує, що строк звернення
до адміністративного суду ним
пропущено тому, що починаючи з 2008 року
судами різних інстанцій розглядалась
дана справа. Разом з тим, жоден з судів
не розглянув справу по суті. У лютому 2014
року ОСОБА_2 звернувся до Октябрського
районного суду м. Полтави з позовною
заявою до Обласної медико-соціальної
експертної комісії №1 про визнання
рішення Обласної медико-соціальної
експертної комісії №1 від 02.10.2007 (акт
огляду №397) протиправним. 26.02.2014 ухвалою
цього ж суду по справі № 554/2386/14-а
позовну заяву ОСОБА_2 до Обласної
медико-соціальної експертної комісії
№1 про визнання рішення Обласної
медико-соціальної експертної комісії
№1 від 02.10.2007 (акт огляду №397)
протиправним повернуто позивачеві у
зв'язку з тим, що даний спір підсудний
окружному адміністративному суду
/а.с.66/.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що причини пропуску строку
звернення до суду з даним позовом є
поважними та не залежали від
дій/бездіяльності позивача, та вважає
за необхідне поновити позивачу строк
звернення до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що 04.05.2007 ОСОБА_2
вперше був оглянутий міжрайонною МСЕК
№2 по захворюваннях: «Залишкові явища
перенесеного у дитинстві
енцефаломієліту з лівобічною
рефлекторно-пірамідною недостатністю,
стійким цефалічним синдромом, ВСД,
помірним вестибуло - атаксичним
синдромом, помірним астено-невротичним
синдромом» та визнаний інвалідом ІІІ
групи з дитинства терміном на 1 рік на
період навчання, оскільки в той час
навчався в 11 класі. Зазначена група
була визначена тільки по соціальному
фактору (навчання), згідно «Інструкції
про встановлення груп інвалідності»
затвердженої наказом МОЗ України № 183
від 07.04.2004 /яка діяла на час освідчення
/а.с.24-25/.

03.07.2007 Карлівським районним
управлінням праці та соціального
захисту населення ОСОБА_2 видано
направлення на МСЕК з метою визначення
медичних показань для забезпечення
автотранспортом /а.с.8;127/.

10.07.2007 консультативним висновком
невролога Полтавської обласної
клінічної лікарні ОСОБА_2 встановлено
діагноз: «Наслідки перенесеного
вірусного енцефаліту з ВСД, цефалічним
синдромом, виражений геміпарез,
енкопрез» /а.с.16;127/ (заламінований
оригінал даного документу оглянуто в
судовому засіданні).

02.10.2007 ОСОБА_2 оглянутий обласною МСЕК
№1 по захворюваннях: «Наслідки
перенесеного вірусного енцефаліту в 1994
з лівобічною рефлекторно-пірамідною
недостатністю, синдромом ВСД».
Враховуючи дані огляду, фахівці МСЕК №
1 встановили відсутність у ОСОБА_2 ознак
лівобічного геміпарезу та енкопрезу, а
тому дійшли висновку, що підстав для
визначення медичних показань для
забезпечення автотранспортом немає, що
зафіксовано в акті огляду №397/а.с.6-7/.

Позивач, не погоджуючись із
вищевказаним рішенням, звернувся до
суду з даним позовом у якому просить
визнати протиправним рішення Обласної
медико-соціальної експертної комісії
№1 від 02.10.2007 (акт огляду №397).

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до пункту 14 Положення про
медико - соціальну експертизу, яке
затверджене постановою Кабінету
Міністрів України від 22.02.1992 за № 83
(надалі - Положення, яке діяло на час
виникнення спірних правовідносин)
Кримська республіканська, обласна,
центральна міська медико-соціальна
експертна комісія утворюється в складі
чотирьох лікарів-експертів,
лікаря-реабілітолога, юриста,
економіста і представника Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, а також представника
військово-медичних управлінь Служби
Безпеки України, Служби зовнішньої
розвідки - у разі розгляду медичних
справ пенсіонерів з числа
військовослужбовців СБУ, Служби
зовнішньої розвідки. При впровадженні
автоматизованої системи управління до
складу комісії включається програміст
або оператор, консультанти з медичних
або технічних питань.

Згідно підпункта «г» пункту 19
Положення Кримська республіканська,
обласні, центральні міські
медико-соціальні експертні комісії:
визначають потреби інвалідів у
автомобілях з ручним керуванням або
мотоколясках.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів
України від 19.07.2006 № 999 «Про
затвердження Порядку забезпечення
інвалідів автомобілями» визначено, що
підставою для забезпечення інвалідів
автомобілями є заява, документи,
зазначені у пункті 34 цього Порядку, та
висновок обласної, центральної міської
у мм. Києві та Севастополі,
республіканської в Автономній
Республіці Крим медико-соціальної
експертної комісії (далі - відповідно
облМСЕК, ЦМСЕК, КрМСЕК) про наявність в
інваліда медичних показань для
забезпечення автомобілем і наявність
або відсутність протипоказань до
керування ним залежно від умов
забезпечення автомобілем, зазначених у
пунктах 29-31 цього Порядку

Перелік медичних показань для
забезпечення інвалідів автомобілями
затверджується Міністерством охорони
здоров'я України.

Наказом Міністерства охорони здоров'я
України № 13 від 23.01.1995 «Про
затвердження Переліку медичних
показань на право одержання інвалідами
автомобілів з ручним керуванням»
затверджено перелік медичних показань
на право одержання інвалідами
автомобілів з ручним керуванням до
якого належать:

1. Кукса гомілки чи більш висока
ампутація нижньої кінцівки.

2. Кукси обох ступнів на рівні суглобу
Шарпа та більш високі ампутації
ступнів.

3. Захворювання та деформації кісток і
суглобів нижніх кінцівок, тазових
кісток, що значно утруднюють
статико-динамічну функцію:

а) анкілоз або різко виражена
контрактура кульшового чи колінного
суглобу;

б) анкілоз гомілково-ступневого
суглобу у функціонально невигідному
положенні;

в) "хибний" суглоб, великий кістковий
дефект (більше половини діаметра
кістки) стегна або великогомілкової
кістки при деформації малогомілкової
кістки під кутом менше 170 градусів;

г) "розбовтаний" кульшовий або колінний
суглоб;

д) ендопротез кульшового або колінного
суглобу;

ж) вкорочення однієї нижньої кінцівки
на 7 см та більше;

з) хронічний остеоміеліт однієї
нижньої кінцівки при наявності свища
чи порожнини з секвестром при
помірному порушенні функції другої
нижньої кінцівки (деформуючий
коксартроз II ст., деформуючий артроз
колінного суглобу II ст.,
гомілковоступневого суглобу II ст.,
вкорочення кінцівки на 3 - 5 см тощо);

к) деформація тазового кільця після
чисельних переломів кісток, що
неправильно зрослися або зрослися з
помірно вираженою контрактурою
кульшових суглобів і значним
порушенням опори та ходьби.

4. Значні трофічні порушення однієї
нижньої кінцівки з наявністю виразок,
що тривало не заживають (більше 6
місяців) розміром: на гомілці - 20 кв. см і
більше; на тилі ступні - 5 кв. см і більше;
на підошві - 2 кв. см і більше.

5. Захворювання та деформації хребта, що
призводять до відсутності рухів у всіх
його відділах, окрім шийного, або
скривлення хребта III -ступеня.

6. Паралічі та парези нижніх кінцівок,
що значно утруднюють пересування:

а) параліч чи виражений парез однієї
нижньої кінцівки;

б) геміплегія чи виражений геміпарез;

в) параплегія, виражений парапарез,
виражений парез обох стоп; виражений
парез стопи та параліч іншої стопи;

г) виражена атаксія, виражений
гіперкінетичний або аміостатичний
синдроми.

7.Тромбооблітеруючі захворювання
артерій нижніх кінцівок з хронічною
артеріальною недостатністю I - II
ступеня; тромбоз шунта чи протезу після
реконструктивних операцій на одній
кінцівці та проявах захворювання на
іншій.

8. Захворювання вен однієї нижньої
кінцівки з хронічною венною
недостатністю III ступеня або
захворювання вен обох кінцівок з
хронічною венною недостатністю II
-ступеня.

9. Слоновість нижніх кінцівок з
хронічною лімфатичною недостатністю III
ступеня або однієї нижньої кінцівки IV
ступеня.

10. Хронічна легенево-серцева
недостатність II ступеня внаслідок
легеневої патології.

Відповідно до пункту 25 Положення, дані
експертного огляду і рішення
заносяться до акта огляду та протоколу
засідання медико - соціальної
експертної комісії, які підписуються
головою, членами комісії і
засвідчуються печаткою.

02.10.2007 ОСОБА_2 оглянутий обласною МСЕК
№1 на підставі діагнозу невролога
Полтавської обласної клінічної
лікарні від 10.07.2007. Враховуючи дані
огляду, фахівці МСЕК № 1 встановили
відсутність у ОСОБА_2 ознак лівобічного
геміпарезу, а тому дійшли висновку, що
підстав для визначення медичних
показань для забезпечення
автотранспортом немає /а.с.6-7/.

Непогодившись з даними висновками,
ОСОБА_2 направив звернення до МСЕК №1.

02.01.2008 комісія в складі голови обласної
МСЕК № 2 Акіньшина М.М., лікаря
невролога обласної МСЕК №1 Серажима
Р.І., лікаря-хірурга обласної МСЕК № 1
Шевченка В.Б., лікаря-терапевта
обласної МСЕК №2 Харченко Г.В., Лікаря
невролога ПОКЛ Красноштана В.К.,
розглянувши питання приведені в
зверненні ОСОБА_2, виїхала на дом
хворого з метою проведення повторного
огляду, але його вдома не було.

16.01.2008 комісія повторно виїхала до
міста Карлівки, де в приміщенні
поліклініки Карлівської ЦРЛ ОСОБА_2 був
повторно оглянутий і встановлений
діагноз: «Залишкові явища перенесеного
в дитинстві енцефаломієліту з
лівобічною рефлекторно-пірамідною
недостатністю, стійким цефалічним
синдромом, синдромом ВСД».

При розгляді медичної документації
з'ясовано, що консультативне
заключення невролога ПОКЛ від 10.07.2007,
яке давало право на отримання
автомобіля на пільгових умовах було
сфальсифіковано. Згідно картки
амбулаторного хворого ПОКЛ ОСОБА_2
оглядався неврологом ПОКЛ 17.04.2007 і був
встановлений діагноз: «Залишкові явища
перенесеного інфекційного енцефаліту
з лівобічною рефлекторно-пірамідною
недостатністю, стійким цефалічним
синдромом, синдромом ВСД, помірним
вестибуло - атаксичним синдромом,
помірним астено-невротичним
синдромом», який не давав підстав для
направлення хворого на транспортну
МСЕК /а.с.128/.

02.06.2008 при черговому переогляді по
захворюваннях: «Наслідки перенесеної
нейроінфекції (вірусного стовбурового
енцефаліту в 1994 ) з лівобічною
рефлекторно-пірамідною недостатністю,
синдромом ВСД», відповідно до
«Інструкції про встановлення груп
інвалідності», затвердженої наказом
Міністерства охорони здоров'я України
№ 183 від від 07.04.2004 /що діяла на час
освідчення/, враховуючи відсутність
обмеження життєдіяльності, закінчення
навчання в школі та не продовження
навчання - ОСОБА_2 інвалідом не визнаний
/а.с.121-124/.

Непогодившись з діями службових осіб
структурних підрозділів Полтавського
центру медико-соціальної експертизи,
ОСОБА_8 (мати ОСОБА_2) звернулась до
Прокуратури Полтавської області.

06.05.2008 Прокуратурою Полтавської
області надано відповідь на дане
звернення згідно якої, прокуратурою
встановлено, що при розгляді звернень
ОСОБА_8 з аналогічних питань обласним
управлінням охорони здоров'я та
Полтавським обласним Центром МСЕ
проведено службову перевірку якою
встановлено, що підстав для визначення
медичних показань для надання
автотранспорту з ручним керуванням
ОСОБА_2 немає /а.с.128-130/.

З постанов про відмову в порушенні
кримінальних справ судом встановлено,
що консультативне заключення на
хворого ОСОБА_2 від 10.07.2007 в частині
встановлення діагнозу «лівобічного
вираженого геміпарезу та енкопрезу»,
що давало право на отримання
автомобіля на пільгових умовах було
сфальсифіковано. Цей діагноз лікар
Красноштан В.К. вважає дописаним. Разом
з тим, провести почеркознавчу
експертизу було не можливо в з'вязку з
тим, що оригінал консультативного
заключення на хворого ОСОБА_2 від 10.07.2007
заламінований останнім /а.с.49-50/.

З огляду на вище викладене та на те, що
наказ Міністерства охорони здоров'я
України № 13 від 23.01.1995 «Про
затвердження Переліку медичних
показань на право одержання інвалідами
автомобілів з ручним керуванням» не
передбачає медичних показань які б
давали право позивачу на одержання
автомобіля з ручним керуванням, суд
вважає рішення Обласної
медико-соціальної експертної комісії
№1 від 02.10.2007 (акт огляду №397) законним
та обгрунтованим.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає,
що відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, доведено правомірність
своїх дій та прийнятого рішення.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Обласної
медико-соціальної експертної комісії
№1 про визнання рішення протиправним -
відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 22
серпня 2014 року.

Суддя
Ф.Ф. Соколенко