Справа № 127/28655/13-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 21
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в м.Вінниці
про визнання дій протиправними та
зобов'язання призначити пенсію із
зниженням пенсійного віку.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 21 січня 2014 року
позов задоволено, а саме: визнано
неправомірною відмову комісії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці для розгляду спірних питань,
пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсії
відповідно до чинного законодавства
України про пенсійне забезпечення
ОСОБА_2 у призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку на 10 років,
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці призначити
та виплатити ОСОБА_2 пенсію зі
зниженням пенсійного віку на 10 років
відповідно до ст. 55 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", починаючи
з 26.05.2013 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу в
якій просить скасувати вказану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Позивачем та відповідачем подано заяви
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до п.п. 1,
2 ч. 1 ст. 197 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, позивач працюював на
посаді водія в Вінницькому
автотранспортному підприємстві 10555 в
період з 27.06.1986 року по 27.07.1986 року
наказом № 212 від 18.06.1986 року по
Вінницькому автотранспортному
підприємству 10555 був відкомандирований
в розпорядження Київшляхбуд-2 в місто
Димер Київської області для ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, строк відрядження 31 день, з 27.06.1986
року по 27.07.1986 року.

Згідно довідки Вінницького АТП 10555 за
№ 123 від 07.12.1992 року встановлено, що
позивач приймав участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в період з 27.06.1986 року по 10.07.1986 року, за
роботу в зоні відчуження, виконував
перевозку грузів із населеного пункту
Страхолісся в населений пункт ОСОБА_3,
за що йому було виплачено заробітну
плату в трьохкратному розмірі за 14
днів.

Відповідно до довідки № 21 виданої
Головою сільської ради с. Зелений Мис
Чорнобильського району Київської
області зазначається, що ОСОБА_2 водій
Вінницького АТП 10555 Вінницького
автоуправління дійсно працював на
будівництві автодороги с. Зелений
Мис-Чорнобиль з 27.06.1986 року по 10.07.1986
року.

У лютому 2013 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про призначення
йому пенсії за віком зі зниженням
пенсійного віку, відповідно до ст. 55 ЗУ
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", як
ліквідатора наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії, надавши
при цьому до своєї заяви відповідні
докази, наказ № 212 від 18.06.1986 року,
довідку з Вінницького АТП 10555 за № 123
від 07.12.1992 року, довідку № 21 за підписом
голови сільської ради с. Зелений Мис
Чорнобильського району Київської
області та копію посвідчення серії
НОМЕР_1, виданого 25.12.1992 року Вінницькою
обласною державною адміністрацією.

Згідно витягу з протоколу № 4 від 21.02.2013
року засідання Комісії для розгляду
спірних питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) пенсії
відповідно до чинного законодавства
України про пенсійне забезпечення,
позивачу було відмовлено в
призначенні пенсії, у зв'язку з
відсутністю необхідних підтверджуючих
документів про період роботи в зоні
відчуження, що дають право на
призначення пенсії зі зниженням
пенсійного віку.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідачем порушено право позивача
на призначення пенсії.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Згідно ст. 14 Закону України "Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" до категорії 2 віднесено,
зокрема, учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1
липня 1986 року по 31 грудня 1986 року не
менше 5 календарних днів.

Частинами 1, 4 ст. 15 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що підставами для
визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами. Видача довідок про період
роботи (служби) по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, а також
на територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами).

Пунктом 1 ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначено,
що учасникам ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня
1986 року - не менше 5 календарних днів,
пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку встановленого статтею
26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на 10 років.

Відповідно до п. 7 п.п. ґ абз. 6 Порядку
надання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року № 22-1, при призначенні пенсії із
застосуванням норм статті 55 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" до заяви
про призначення пенсії надається
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та інші первинні документи, в яких
зазначено період роботи, населений
пункт чи об'єкт, де особою проводились
роботи по ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем до матеріалів справи надано
ксерокопії первинної документації, а
саме: наказ № 212 від 18.06.1986 року, довідку
з Вінницького АТП 10555 за № 123 від 07.12.1992
року, довідку № 21 за підписом голови
сільської ради с. Зелений Мис
Чорнобильського району Київської
області та копію посвідчення серії
НОМЕР_1, виданого 25.12.1992 року Вінницькою
обласною державною адміністрацією, а
також копії шляхових листів вантажного
автомобіля від 01.07.1986 року, 02.07.1986 року,
05.07.1986 року, 07.07.1986 року, 08.07.1986 року та
відповідні товаротранспортні накладні
від 01.07.1986 року, 02.07.1986 року, 05.07.1986 року,
07.1986 року.

Зважаючи на викладене, колегія судів
погоджується з судом першої інстанції,
що в матеріалах справи є достатні
докази, що підтверджують той факт, що
позивач у 1986 році працював у зоні
відчуження на роботах по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а тому має право на призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Щодо посилання відповідача, що
позивачем не надано довідки Ф №122,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 35 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" затвердженого Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 N 22-1 (далі Порядок N 22-1) у
необхідних випадках посадовими
особами територіальних органів
Пенсійного фонду України надається
допомога щодо одержання відсутніх у
особи документів для призначення
пенсії.

Відповідно до п. 38 Порядку № 22-1 орган,
що призначає пенсію, має право
вимагати від підприємств, установ та
організацій, фізичних осіб
дооформлення в трьохмісячний термін з
дня подання заяви прийнятих і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

З огляду на зазначене, відповідач
наділений правом перевірити та
витребувати недостаючі документи,
однак цим правом не скористався. Крім
того, при зверненні позивача за пенсією
не надав останньому допомоги в
одержанні відсутніх у нього
документів, що відповідно вищевказаних
правових норм являється обов'язком
відповідача.

Зважаючи на викладене колегія суддів
погоджується судом першої інстанції,
що позивач має право на призначення
пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці, - залишити без задоволення, а
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 21 січня 2014 року,
- без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.