Справа № 2а/1870/9233/12
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 серпня 2014 року м. Київ
В/800/3814/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Карась О.В., Муравйов О.В.,
Острович С.Е., Рибченко А.О.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства
«Сумиобленерго» (далі - Товариство) про
перегляд Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 12.05.2014

у справі № 2а-1870/9233/12

за позовом Товариства

до Державної податкової служби у
Сумській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 12.02.2013 позов
задоволено; визнано протиправним та
скасовано пункт 1.5 наказу Державної
податкової служби у Сумській області
від 17.09.2012 № 367 «Про проведення
перевірки».

Постановою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 05.06.2013 назване рішення суду першої
інстанції скасовано; у позові
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 12.05.2014 зазначену
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Товариство звернулося із заявою
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 12.15.2014, в якій просить
скасувати рішення судів апеляційної та
касаційної інстанцій зі спору та
залишити в силі постанову Сумського
окружного адміністративного суду у
справі, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права (зокрема,
підпункту 78.1.12 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України),
внаслідок чого ухвалені різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 12.05.2014 у справі № 2а-5080/12/1470.

Розглянувши заяву про перегляд
ухвали суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Колегія суддів не розцінює як доказ
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах рішення Вищого
адміністративного суду України, на які
посилається заявник.

Адже, як вбачається зі змісту
ухвали від 12.05.2014, про перегляд якої
подано заяву, у прийнятті цього рішення
Вищий адміністративний суд України,
виходячи з установлених судами
обставин справи щодо ініціювання
вищестоящим контролюючим органом
службового розслідування відносно
посадових осіб державної податкової
інспекції у м. Суми, які проводили
перевірку Товариства, погодився з
висновком суду апеляційної інстанції
про наявність підстав, з якими підпункт
78.1.12 пункту 78.1 статті 78 Податкового
кодексу України пов'язує призначення
позапланової перевірки платника.

Водночас у прийнятті ухвали від
12.05.2014 у справі № 2а-5080/12/1470, на яку
посилається заявник, Вищий
адміністративний суд України послався
на факт призначення службового
розслідування стосовно посадових осіб
податкової інспекції саме за наказом
керівника цієї інспекції (а не за
рішенням керівника податкового органу
вищого рівня), що виключає
правомірність призначення
позапланової виїзної перевірки
платника на підставі підпункту 78.1.12
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України.

Аналіз наведених рішень
касаційного суду не дає підстав
вважати, що він неоднаково застосував
норми матеріального права, які
регулюють подібні правовідносини,
оскільки ухвалення протилежних рішень
стало наслідком встановлення судами
під час розгляду цих справ різних
фактичних обставин.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити публічному акціонерному
товариству «Сумиобленерго» у допуску
справи № 2а-1870/9233/12 до провадження
Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:О.В. Карась О.В. Муравйов С.Е.
Острович А.О. Рибченко