Справа № 825/2571/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2014 року
Чернігів Справа №
825/2571/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Воєдило Л.П.,

представника позивача
- Вольфовського С.О.,

представника управління праці та
соціального захисту

населення Деснянської районної у м.
Чернігові ради - Рем В.О.,

спеціаліста 1 категорії відділу праці
та соціально-трудових

відносин управління праці та
соціального захисту

населення Деснянської районної у місті
Чернігові ради - Личухи Юрія
Михайловича

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЖК Чернігів» до
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради,
спеціаліста 1 категорії відділу праці
та соціально-трудових відносин
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у місті Чернігові ради Личухи
Юрія Михайловича про визнання дій
протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «МЖК Чернігів» (далі -
ТОВ «МЖК Чернігів») звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради (далі -
УПСЗН Деснянської районної у м.
Чернігові ради, відповідач -1),
спеціаліста 1 категорії відділу праці
та соціально-трудових відносин
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у місті Чернігові ради Личухи
Юрія Михайловича (далі - спеціаліст 1
категорії відділу праці та
соціально-трудових відносин УПСЗН
Деснянської районної у м. Чернігові
ради Личуха Ю.М., відповідач -2) в якому
просить суд визнати протиправними дії
відповідачів щодо призначення та
проведення позапланової перевірки
дотримання чинного законодавства про
працю у ТОВ «МЖК Чернігів» за період з
01.03.2014 по 23.07.2014.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що спеціалістом 1
категорії відділу праці та
соціально-трудових відносин УПСЗН
Деснянської районної у місті Чернігові
ради Личухою Ю.М. спільно з головним
державним ревізором-інспектором
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові ГУ Міндоходів Чернігівської
області Руденком М.М., у присутності
заступника директора ТОВ «МЖК
Чернігів» Вольфовського С.О., проведено
позапланову перевірку дотримання
чинного законодавства про працю у ТОВ
«МЖК Чернігів» за період з 01.03.2014 по
23.07.2014. Позивач вважає вказані дії
відповідачів протиправними, оскільки
перевірка проведена без правових
підстав, передбачених Законом України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 № 877-V. Також
позивач посилається на те, що саме до
повноважень Державної інспекції
України з питань праці належать
повноваження щодо здійснення
державного нагляду та контролю за
додержанням законодавства про працю
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності, виду діяльності,
господарювання, фізичними особами, які
використовують найману працю та працю
фізичних осіб. Тому позивач вважає, що
відповідачі, приймаючи рішення про
проведення позапланової перевірки ТОВ
«МЖК Чернігів» щодо дотримання
останнім вимог чинного законодавства
про працю, вийшли за межі наданих їм
законом повноважень.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача -1 та
відповідач -2 в судовому засіданні
заперечувала проти заявленого позову.
Також представник відповідача -1 надала
суду письмові заперечення на
адміністративний позов, в яких виклала
свою позицію проти доводів позивача та
просила суд відмовити в задоволенні
позову в повному обсязі, посилаючись на
те, що відповідачі при проведенні
перевірки діяли в межах та в порядку,
визначеному чинним законодавством
України.

Вислухавши пояснення сторін,
розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.05.2014 на
міжвідомчій нараді при заступникові
прокурора м. Чернігова, було
прийнято постанову, якою вирішено
провести спільні перевірки
своєчасності виплат заробітної плати
та інших виплат на
підприємствах-боржниках, які мають
найбільшу заборгованість та які
утворили її у поточному році.

З поміж інших підприємств на
червень-серпень 2014 року була
запланована і перевірка ТОВ «МЖК
Чернігів», що повинна була проводитись
спільно ДПІ в м Чернігові,
Територіальною Державною інспекцією з
питань праці в Чернігівській області
(за згодою) та УПСЗН Деснянської
районної у місті Чернігові ради (а.с.44).

Відповідно до вказаної постанови 22.07.2014
УПСЗН Деснянської районної у місті
Чернігові ради було направлено
керівнику ТОВ «МЖК Чернігів»
лист-повідомлення про те, що на
підприємстві буде проведено
позапланову перевірку дотримання
законодавств про працю (а.с.24, 43).

23.07.2014 спеціалістом 1 категорії відділу
праці та соціально-трудових відносин
УПСЗН Деснянської районної у місті
Чернігові ради Личухою Ю.М. спільно з
головним державним
ревізором-інспектором Державної
податкової інспекції у м. Чернігові ГУ
Міндоходів Чернігівської області
Руденком М.М., у присутності заступника
директора ТОВ «МЖК Чернігів»
Вольфовського С.О., на підставі Закону
України «Про місцеве самоврядування в
України», рішення Чернігівської
міської ради від 19.06.2002 «Про визначення
повноважень, які здійснюють районні у
місті ради та їх виконавчі, органи»,
Положення про відділ праці та
соціально-трудових відносин,
затвердженого рішенням виконавчого
комітету Деснянської районної у місті
ради від 14.06.2011 № 144 проведено
позапланову перевірку дотримання
чинного законодавства про працю у ТОВ
«МЖК Чернігів» за період з 01.03.2014 по
23.07.2014.

За наслідками перевірки відповідачем -2
складено довідку від 23 липня 2014 року,
якою рекомендовано:

- вжити першочергових заходів щодо
ліквідації заборгованості по
заробітній платі. Додержуватись
положень законодавства в частині
строків виплати заробітної плати, а
саме, оплату праці проводити регулярно
в робочі дні, не рідше 2 разів на місяць,
через проміжок часу, що не перевищує 16
календарних днів, та не пізніше 7 днів
після закінчення періоду, за який
здійснюється виплата. Розмір
заробітної плати за першу половину
місяця має бути не менше оплати за
фактично відпрацьований час з
розрахунку тарифної ставки (посадового
окладу) працівника. Конкретні строки
виплати заробітної плати визначити
колективним договором чи нормативним
актом роботодавця, погодженим із
уповноваженим на представництво
трудовим колективом органом;

- оплату праці працівників здійснювати
у першочерговому порядку. Всі інші
платежі здійснювати після виконання
зобов'язань щодо оплати праці;

- виплату заробітної плати працівникам
за час щорічної відпустки провадити не
пізніше, ніж за 3 дні до початку
відпустки;

- при звільненні працівників виплату
всіх сум, що належать їм від
підприємства, провадити в день
звільнення;

- проводити індексацію грошових
доходів працівників відповідно до
Порядку, затвердженого постановою КМУ
від 17.07.2003 № 1073 (зі змінами). Провести
донарахування належних сум;

- проводити компенсацію працівникам
втрати частини грошових доходів у
зв'язку з порушенням термінів їх
виплати. Донарахувати відповідні суми
(а.с.8-9).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 2 Закону
України від 21.05.1997 року № 280/97-ВР «Про
місцеве самоврядування в України»
(далі - Закон України № 280/97-ВР)
визначено, що місцеве самоврядування -
це гарантоване державою право та
реальна здатність територіальної
громади самостійно або під
відповідальність органів та посадових
осіб місцевого самоврядування
вирішувати питання місцевого значення
(в тому числі соціального захисту
населення) в межах Конституції і
законів України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 11 Закон
України № 280/97-ВР1 виконавчими органами
сільських, селищних, міських, районних
у містах (у разі їх створення) рад є їх
виконавчі комітети, відділи,
управління та інші створювані радами
виконавчі органи. Виконавчі органи
сільських, селищних, міських, районних
у містах рад є підконтрольними і
підзвітними відповідним радам, а з
питань здійснення делегованих їм
повноважень органів виконавчої влади -
також підконтрольними відповідним
органам виконавчої влади.

Сільська, селищна, міська, районна у
місті (у разі її створення) рада у межах
затверджених нею структури і штатів
може створювати відділи, управління та
інші виконавчі органи для здійснення
повноважень, що належать до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад. Організаційні
засади реалізації повноважень
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад щодо здійснення
державної регуляторної політики
визначаються Законом України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності».

Відділи, управління та інші виконавчі
органи ради є підзвітними і
підконтрольними раді, яка їх утворила,
підпорядкованими її виконавчому
комітету, сільському, селищному,
міському голові, голові районної у
місті ради.

Положення про відділи, управління та
інші виконавчі органи ради
затверджуються відповідною радою
(частини 1, 2, 4 статті 54 Закон України №
280/97-ВР11)

Відповідно до пункту 13 частини першої
статті 1 Закон України № 280/97-ВР
делеговані повноваження - повноваження
органів виконавчої влади, надані
органам місцевого самоврядування
законом, а також повноваження органів
місцевого самоврядування, які
передаються відповідним місцевим
державним адміністраціям за рішенням
районних, обласних рад.

Згідно із підпунктом 8 пункту «б»
частини першої статті 34 Закон України
№ 280/97-ВР до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать делеговані повноваження щодо
здійснення контролю за охороною праці,
забезпеченням соціального захисту
працівників підприємств, установ та
організацій усіх форм власності, у тому
числі зайнятих на роботах із
шкідливими та небезпечними умовами
праці, за якістю проведення атестації
робочих місць щодо їх відповідності
нормативно-правовим актам про охорону
праці, за наданням працівникам
відповідно до законодавства пільг та
компенсацій за роботу в шкідливих
умовах.

Відповідно до пунктів 1.4 Положення про
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у місті Чернігові ради,
затвердженого рішенням районної у
місті ради від 27.12.2013 управління
утворюється згідно з чинним
законодавством районною у місті радою,
є підзвітним, підконтрольним раді,
підпорядковане її виконавчому
комітету. З питань здійснення
делегованих повноважень органами
виконавчої влади у сфері соціального
захисту населення управління
підпорядковане Департаменту
соціального захисту населення
обласної державної адміністрації.

Управління здійснює контроль за
охороною праці, забезпеченням
соціального захисту працівників
підприємств, установ та організацій
усіх форм власності, у тому числі
зайнятих на роботах із шкідливими та
небезпечними умовами праці, за якістю
проведення атестації робочих місць
щодо їх відповідності
нормативно-правовим актам про охорону
праці, за наданням працівникам
відповідно до законодавства пільг та
компенсацій за роботу в шкідливих
умовах, за своєчасною виплатою
заробітної плати працівникам,
запровадженням підприємствами всіх
форм власності мінімальних державних
гарантій з оплати праці, додержанням
підприємствами, установами та
організаціями всіх форм власності, а
також фізичними особами-підприємцями
законодавства з питань оплати праці
(п.2.2.7 Положення).

Відповідно до пунктів 2.2.6, 2.2.7 Положення
про відділ праці та соціально-трудових
відносин управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у місті Чернігові
ради, затвердженого рішенням
виконавчого комітету районної у місті
ради від 14 червня 2011 року № 144
вказаний відділ здійснює контроль за
охороною праці, забезпеченням
соціального захисту працівників
підприємств, установ та організацій
усіх форм власності, у тому числі
зайнятих на роботах із шкідливими та
небезпечними умовами праці, за якістю
проведення атестації робочих місць
щодо їх відповідності
нормативно-правовим актам про охорону
праці, за наданням працівникам
відповідно до законодавства пільг та
компенсацій за роботу в шкідливих
умовах. А також здійснює контроль за
своєчасною виплатою заробітної плати
працівникам, запровадженням
підприємствами всіх форм власності
мінімальних державних гарантій з
оплати праці, додержанням
підприємствами, установами та
організаціями всіх форм власності, а
також фізичними особами-підприємцями
законодавства з питань оплати праці.

Що стосується повноважень
відповідача-2, то відповідно до пунктів
2.1., 3.1 посадової Інструкції
спеціаліста 1 категорії відділу праці
та соціально-трудових відносин
управління праці та соціального
захисту населення з питань
використання трудових ресурсів,
затвердженої розпорядженням голови
районної у місті ради від 25.07.2011 №52-р,
вказаний спеціаліст здійснює
перевірку використання трудових
ресурсів та стану професійного
навчання кадрів, дотримання
законодавства про працю на
підприємствах, установах, організаціях
незалежно від форм власності та
господарювання, за результатами
перевірок складає довідки. Має право
безперешкодно відвідувати
підприємства, установи, організації,
вивчати їх діяльність, знайомитись із
службовою документацією та звітністю з
питань, що входять до його компетенції.

Крім того, відповідно до рішення
Чернігівської міської ради від 19.06.2002
«Про визначення повноважень, які
здійснюють районні у місті ради та їх
виконавчі, органи» управління, як
виконавчий орган районної ради,
наділено повноваженням в сфері
перевірки дотримання законодавства
про оплату праці.

Відповідно до Закону України «Про
центральні органи виконавчої влади»
від 17.03.2011 № 3166-VI та Положення про
Міністерство соціальної політики
України, затверджене Указом Президента
України від 06.04.2011 № 389/2011 - Міністерство
соціальної політики України є головним
органом у системі центральних органів
виконавчої влади з формування та
забезпечення реалізації державної
політики у сферах зайнятості населення
та трудової міграції, трудових
відносин, соціального захисту,
соціального обслуговування населення,
з питань сім'ї та дітей, оздоровлення та
відпочинку дітей, а також захисту прав
депортованих за національною ознакою
осіб, які повернулися в Україну, тобто
органом, що зазначається у частині
першій статті 35 Закону України «Про
оплату праці» від 24.03.1995 року 3 108/95-ВР.

УПСЗН Деснянської районної у м.
Чернігові ради відповідно до п. 1.4.
Положення з питань здійснення
делегованих повноважень органами
виконавчої влади у сфері соціального
захисту населення управління
підпорядковане Департаменту
соціального захисту населення
обласної державної адміністрації, яке
в свою чергу підзвітне та
підконтрольне Міністерству соціальної
політики України, а отже УПСЗН
Деснянської районної у м. Чернігові
ради є територіальним органом
міністерства, і повинно здійснювати
державний контроль за своєчасною
виплатою заробітної плати.

Таким чином, УПСЗН Деснянської
районної у м. Чернігові ради
уповноважене здійснювати державний
контроль у сфері оплати праці.

Відповідно до абз. 2 статті 1 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007
№877-V (далі Закон України - №877-V)
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, допустимого рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Разом з тим, проаналізувавши положення
діючого законодавства, суд приходить
до висновку, що УПСЗН Деснянської
районної у м. Чернігові ради не є
контролюючим органом у розумінні
Закону № 877-V.

Так, контролюючі органи мають широкий
ряд повноважень, в тому числі,
відповідно до ст. 8 Закону №877-V, мають
право надавати (надсилати) суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про усунення
порушень і недоліків; накладати
штрафні санкції та вживати заходи,
передбачені законом. Управління ж не
має такої компетенції, його висновки
щодо стану дотримання законодавства
про працю на підприємстві носять
виключно рекомендаційний характер та
спрямовані на усунення недоліків в
роботі підприємства в добровільному
порядку керівництвом такого
підприємства. Управлінню фактично
надана виключно наглядова функція у
сфері додержання законодавства про
працю. Після здійснення перевірки та
виявлення порушень законодавства,
управління має право рекомендувати
керівництву підприємства усунути
недоліки, а після відмови або
фактичного не усунення останніх
зобов'язане повідомити про факти
порушення до відповідних контролюючих
органів таких як Державна інспекція з
питань праці та відділ УМВС України.

З огляду на викладене, суд погоджується
з доводами відповідачів щодо
правомірності їх дій при проведенні
перевірки ТОВ «МЖК Чернігів» щодо
дотримання законодавства про оплату
праці.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

При вирішенні даної справи судом були
враховані положення частини 3 статті 2,
частини 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з частин 1, 3 статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

З урахуванням зазначеного, суд, на
підставі наданих доказів в їх
сукупності, системного аналізу
положень законодавства України,
приходить до висновку, що в задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові витрати не підлягають
стягненню на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 104, 122, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЖК Чернігів»
відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
підпис В.І.
Д'яков

З оригіналом згідно.

Постанова суду від 18.08.2014 ___ набрала
законної сили.

Суддя
В.І. Д'яков