Справа № 2а-1970/2142/11
Суддя: Ліщинський А.М.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 р.
Справа № 122249/11/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Ліщинського А.М.,

суддів:
Матковської З.М., Запотічного І.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Держкомзему у
Тернопільській області про визнання
протиправним та скасування акту
перевірки дотримання вимог земельного
законодавства від 05.07.2011 року №000423,
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки, припису про
усунення порушення земельного
законодавства від 05.07.2011 року №000271,
протоколу про адміністративне
правопорушення та постанови про
закриття справи від 06.07.2011 року №11/399
складених старшим державним
інспектором з контролю за
використанням та охороною земель у
Тернопільській області відносно
ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В
И Л А:

18.07.2011 року позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання протиправним
та скасування акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 05.07.2011 року №000423,
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки, припису про
усунення порушення земельного
законодавства від 05.07.2011 року №000271,
протоколу про адміністративне
правопорушення та постанови про
закриття справи від 06.07.2011 року №11/399
складених старшим державним
інспектором з контролю за
використанням та охороною земель у
Тернопільській області відносно
ОСОБА_1.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем було порушено порядок
проведення позапланової перевірки з
питань дотримання вимог земельного
законодавства та не встановлено чи
саме він порушив вимоги законодавства.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року в позові відмовлено.

Позивач постанову оскаржив, не
погодившись із зазначеним судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу,
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та є незаконною, просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняту нову
якою задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі покликається на
те, що при складанні оскаржуваного акту
були порушенні вимоги Порядку
планування та проведення перевірок з
питань здійснення державного контролю
за використанням та охороною земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
№312 від 12.12.2003 року та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.12.2003
року за №1223/8544. Також вказує на те, що
при складанні оскаржуваного акту надав
пояснення про те, що вказані земельні
ділянки не використовує, так як ПрАТ
«Тернопільський облрибводгосп»
користується спірними ставками на
праві постійного користування, що
підтверджується державним актом на
право постійного користування
земельною ділянкою.

В разі відсутності клопотань від усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року № 2453-VI).

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача, суд першої інстанції
виходив з того, що в ОСОБА_1 немає
правовстановлюючих документів на
використання земельної ділянки
водного фонду, а тому в даному випадку
має місце факт самовільного зайняття
земельної ділянки.

Також безпідставними є позовні вимоги
з приводу скасування акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства від 5 липня 2011 року №000423,
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки та протоколу про
адміністративне правопорушення від 5
липня 2011 року, оскільки вони є
похідними від попередніх позовних
вимог, а самі акт перевірки, розрахунок
розміру шкоди та протокол про
адміністративне правопорушення не є
рішеннями суб'єкта владних
повноважень, які можуть окремо
оскаржуватись.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо
оскарження рішень суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, обґрунтовано, тобто з
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення,
добросовісно.

Частиною 1 ст. 195 КАС України
встановлено, що суд апеляційної
інстанції переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги.

Правильність вирішення справи
відповідно до вимог ст.13 КАС України
забезпечується системою: апеляційною
та касаційною. Можливість апеляційного
та касаційного оскарження судових
рішень є принципом адміністративного
судочинства, що спрямований на
забезпечення прав осудності
(законності та обґрунтованості)
судових рішень.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, що 05 липня 2011 року
старшим державним інспектором з
контролю за використанням та охороною
земель у Тернопільській області було
складено Акт перевірки дотримання
вимог земельного законодавства № 000423,
розрахунок розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельної ділянки, винесено припис про
усунення порушення земельного
законодавства № 000271, протокол про
адміністративне правопорушення та
винесено постанову про закриття
справи.

В Акті перевірки зазначено, що ОСОБА_1
без правовстановлюючих документів
самовільно зайняв земельні ділянки
загальною площею 51,2801 га із земель
водного фонду (ставки) для
риборозведення на території
Трибухівської сільської ради.

Факт самовільного зайняття земельної
ділянки суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 підтверджується
Актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 5 липня 2011
року, довідкою Бучацького РВУ МВС
України в Тернопільській області від 5
липня 2011 року №10581, з якої вбачається,
що водний об'єкт (став) на території
Трибухівської сільської ради площею 51
га використовує громадянин ОСОБА_1.

Відповідно до додатку №1 до договору
суборенди №1 від 2 січня 2004 року - акту
приймання-передачі в суборенду
державного майна, ВАТ «Тернопільський
облрибкомбінат» передає суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_1 в
суборенду ставки №НОМЕР_1, №НОМЕР_2 та
№НОМЕР_3, що розташовані на території
Трибухівської сільської ради. Даний
акт приймання-передачі також свідчить
про те, що користування ставами на
території Трибухівської сільської
ради здійснювалось СПД ОСОБА_1

Колегія суддів погоджується з думкою
суду першої інстанції, що додаток до
договору суборенди майна є
правовстановлюючим документом, що
посвідчує право оренди земель водного
фонду.

Відповідно до статті 59 Земельного
кодексу України землі водного фонду
можуть перебувати у державній,
комунальній та приватній власності.

Громадянам та юридичним особам за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування
можуть безоплатно передаватись у
власність замкнені природні водойми
(загальною площею до 3 гектарів).
Власники на своїх земельних ділянках
можуть у встановленому порядку
створювати рибогосподарські,
протиерозійні та інші штучні водойми.

Державним водогосподарським
організаціям за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування надаються у постійне
користування землі водного фонду для
догляду за водними об'єктами,
прибережними захисними смугами,
смугами відведення, береговими смугами
водних шляхів, гідротехнічними
спорудами тощо.

Громадянам та юридичним особам
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування із земель
водного фонду можуть передаватися на
умовах оренди земельні ділянки
прибережних захисних смуг, смуг
відведення і берегових смуг водних
шляхів, а також озера, водосховища, інші
водойми, болота та острови для
сінокосіння, рибогосподарських потреб,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей,
проведення науково-дослідних робіт
тощо.

Використання земельних ділянок
водного фонду для рибальства
здійснюється за згодою їх власників
або за погодженням із
землекористувачами.

Враховуючи розмір ставу яким
користується ОСОБА_1, він міг
використовувати дану земельну ділянку
водного фонду тільки на умовах оренди.

Статтею 125 Земельного кодексу
встановлено, що право оренди земельної
ділянки виникає з моменту державної
реєстрації цього права, а стаття 126
Земельного кодексу України визначає,
що право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

За таких обставин справи, колегія
суддів приходить до переконання, що суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку, оскільки
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив фактичні
обставини справи та надав їм у
оскаржуваному судовому рішенні
належну правову оцінку.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи і
ухвалив судове рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не являються
суттєвими і не складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205,
206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 серпня 2011
року у справі №2-а-1970/2142/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
А.М.Ліщинський

Судді
З.М.Матковська

І.І.Запотічний