Справа № 267/2284/14-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Алексєєнко
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
справа №267/2284/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Білак С.В.,
Сухарька М.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Гірницькому районі м.
Макіївки Донецької області на
постанову Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 03
липня 2014 року у справі № 267/2284/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про визнання неправомірними дії (
рішення ) про відмову у перерахунку
пенсії неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області, в
якому просив визнати дії Управління
пенсійного Фонду Гірницького району м.
Макіївки щодо відмови в перерахунку
стажу в пільговому обчисленні
неправомірними та зобов'язати
Управління пенсійного Фонду
Гірницького району м. Макіївки
врахувати стаж роботи позивача з 16
вересня 1976 року по 15 червня 1987 року в
районах Крайньої Півночі в пільговому
обчисленні за один рік роботи - один рік
шість місяців та провести перерахунок
пенсії відповідно до п. 5 розділу ХУ
Прикінцеві Положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в редакції від 26
липня 2006 року з моменту звернення з 12
лютого 2014 року (а.с. 2-3).

Постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 03
липня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені, визнано неправомірними
дії (рішення № 36 від 20 лютого 2014 року)
Управління Пенсійного Фонду України в
Гірницькому районі міста Макіївки
Донецької області щодо неврахування
періоду роботи ОСОБА_2 з 16 вересня 1976
року по 15 червня 1987 року у пільговий
стаж, як період роботи в районі
Крайньої Півночі та зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Гірницькому районі міста Макіївки
Донецької області зарахувати період
роботи ОСОБА_2 з 16 вересня 1976 року по 15
червня 1987 року у пільговий стаж з
розрахунку за кожний рік роботи в
районі Крайньої Півночі за один рік і
шість місяців, та провести перерахунок
пенсії ОСОБА_2 відповідно до пункту 5
розділу ХУ Прикінцевих Положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
редакції від 26.07.2006 року з урахуванням
пільгового обчислення стажу роботи за
вказаний період, з моменту звернення,
тобто з 12 лютого 2014 року (а.с. 76-84).

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі (а.с. 90).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що на підставі п. 5
розділу XV "Прикінцеві положення"
вищевказаного Закону встановлено, що
періоди роботи до 1 січня 1991 року в
районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу PCP, а
також на острові Шпіцберген
зараховується до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше, тобто
до 01 січня 1991 року.

Апелянт вказує на те, що питання
обчислення стажу роботи на Крайній
Півночі було врегульовано п. 110
Положення про порядок призначення і
виплати державних пенсій,
затвердженого постановою Ради
міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №
340. Пільгове обчислення стажу роботи (як
за період з 1 серпня 1945 року по 1 березня
I960 року, так і за наступні періоди)
провадиться на підставі документів, що
підтверджують право особи, яка
звернулась за пенсією на пільги, що
встановлені для працюючих у районах
Крайньої Півночі. Таким документом
може служити письмовий договір чи
довідка, трудова книжка, у якій
обумовлюється термін дії договору і
пільги, надані працівнику.

Апелянт вважає, що надані позивачем
документи для перерахунку пенсії
згідно ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" з заліком періоду стажу
роботи з 16 вересня 1976 року по 15 червня
1987 року до пільгового (один рік за
півтора роки), як період роботи у
районі, прирівняному до районів
Крайньої Півночі, не відповідають
вимогам законодавства.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що відповідно до
матеріалів пенсійної справи № 174629/25 та
пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1
від 19 вересня 2001 року (а.с. 6) ОСОБА_2
перебуває на обліку в Управління
Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі міста Макіївки Донецької
області , та з 18 липня 2001 року отримує
пенсію за віком відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1058-1У
від 09 липня 2003 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 12
лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
УПФУ в Гірницькому районі м. Макіївки
із заявою про перерахування її пенсії
за стажем та включення періоду її
роботи з 16 вересня 1976 року по 15 червня
1987 року в районах, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, у пільговий
стаж в обчисленні один рік за півтора
року.

За даними персоніфікованого обліку на
момент звернення ОСОБА_2 до УПФУ із
заявою про перерахунок пенсії по стажу,
її страховий стаж склав 49 років 3 місяці
і 2 дні. Період роботи з 16 вересня 1976
року по 15 червня 1987 року був врахований
УПФУ до загального трудового стажу
позивачки ( а.с. 55-56 )

Рішенням УПФУ в Гірницькому районі м.
Макіївки за № 36 від 20 лютого 2014 року
позивачці було відмовлено в
зарахуванні до пільгового стажу
періоду роботи з 16 вересня 1976 року по 15
червня 1987 року з тих підстав, що позивач
не надала документів, які б підтвердили
поширення на неї пільг по обчисленню
трудового стажу (один рік за півтора) за
період роботи в районах Крайньої
Півночі чи в районах, прирівняних до
районів Крайньої Півночі (а.с. 12).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зробив висновок про
те, що посилання відповідача на пункт 110
«Положення про порядок призначення і
виплати державних пенсій»,
затвердженого постановою Ради
Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 340, яким
було врегульовано питання обчислення
стажу роботи на Крайній Півночі, у
даному випадку не є слушним, оскільки у
зв'язку з прийняттям Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» ( пункт 5 розділ
ХУ «Прикінцеві положення» ), Україна
взяла на себе міжнародне зобов'язання
щодо гарантій прав громадян, які
працювали в районах Крайньої Півночі.

З висновком суду першої інстанції
судова колегія погоджується та
зазначає наступне. Статтею 19
Конституції України встановлено, що
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Згідно преамбули Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058-1У від 09.07.2003 року,
який набрав чинності з 01 січня 2004 року,
цей закон визначає принципи, засади і
механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсії.

Пунктом 5 розділу ХУ «Прикінцеві
положення» вищезазначеного Закону №
1058 визначено, що період роботи до 01
січня 1991 року в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі колишнього
Союзу РСР, а також на острові
Шпіцберген, зараховується до
страхового стажу в порядку і на умовах,
передбачених законодавством, що діяло
до 01 січня 1991 року. Пільгове обчислення
страхового стажу застосовується до
осіб, які працювали в районах Крайньої
Півночі та місцевостях, прирівняних до
районів Крайньої Півночі, та на яких
поширювались пільги, передбачені для
працюючих в районах Крайньої Півночі
та місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, відповідно до Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10
лютого 1960 року «Про впорядкування
пільг для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі та в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі», постанови Ради Міністрів
Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 «Про
порядок застосування Указу Президії
Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого
1960 року «Про впорядкування пільг для
осіб, які працюють в районах Крайньої
Півночі та в місцевостях, прирівняних
до районів Крайньої Півночі», Указу
Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26
вересня 1967 року «Про розширення пільг
для осіб, які працюють в районах
Крайньої Півночі і в місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі». Пільгове обчислення
страхового стажу провадиться на
підставі трудової книжки або
письмового трудового договору, або
довідки, в яких зазначено період роботи
в районах Крайньої Півночі та
місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, та користування
пільгами, передбаченими
вищезазначеними нормативно-правовими
актами.

Відповідно до вимог ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
перерахунок пенсій за віком, по
інвалідності, в разі втрати
годувальника, за вислугу років,
призначених до набрання чинності цим
Законом, здійснюється за нормами
цього Закону на підставі документів
про вік, страховий стаж, заробітну
плату (дохід) та інших документів, що
знаходяться на час перерахунку в
пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло
раніше, а також додаткових
документів, одержаних органами
Пенсійного фонду.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції з трудової книжки позивача, з
16 вересня 1976 року в Міністерстві
юстиції СРСР вона була допущена до
адвокатської діяльності юридичної
консультації-80, з 08 жовтня 1981 року
призначена завідуючою юридичної
консультації-80, з 01 липня 1982 року
прийнята в члени Міжреспубліканської
колегії адвокатів Міністерства
юстиції СРСР і призначена завідуючою
юридичної консультації № 80, 15 червня 1987
року ОСОБА_2 звільнена з посади
завідуючої юридичної консультації № 80
у зв'язку з необхідністю догляду за
дитиною віком до 1,5 років і переїздом на
нове місце проживання. ( а.с. 7-8 ) Крім
того, трудова діяльність позивача на
вказаних посадах підтверджується
копіями наказів про призначення та
переведення. ( а.с. 13-15 ).

Згідно архівної довідки Державного
архіву Російської Федерації за № 9957-С
від 18 листопада 2008 року: 1) наказом
Верховного Суду РСФСР від 05 липня 1968
року організований спеціальний суд «80»
з місцем дислокації в місті
Петропавлівськ-Камчатський ; 2) наказом
Верховного Суду РСФСР від 16 липня 1968
року організована юридична
консультація « 80» в районі діяльності
спец суду « 80» в місті
Петропавлівськ-Камчатський; 3) Наказом
Міністерства юстиції СРСР від 10
листопада 1971 року вони перейменовані в
спеціальний суд «80» і юридичну
консультацію « 80» відповідно; 4) 01
червня 1979 року спеціальні суди були
ліквідовані і на їх базі створені
постійні сесії відповідних обласних та
республіканських судів; 5) Працівника
спеціального суду « 80», а потім
Постійної сесії Камчатського
обласного суду виплачувався районний
коефіцієнт ( в 1976-1980 роках -1,8 ), а також
надбавка для районів Крайньої Півночі;
6) наказом Міністерства юстиції СРСР
від 05 березня 1982 року для надання
юридичної допомоги громадянам і
організаціям на особливо режимних
об'єктах створена Міжреспубліканська
колегія адвокатів.

Відомості про особовий склад юридичних
консультацій на особливо режимних
об'єктах Камчатської області за 1970-1980
роки в Державному архіві РФ не маються.

Постановою Ради міністрів СРСР № 1029
від 10 листопада 1967 року «Про надання
пільг для осіб, працюючих в районах
Крайньої Півночі та місцевостях,
прирівняних до районів Крайньої
Півночі» було затверджено перелік
районів Крайньої Півночі і
місцевостей, прирівняних до районів
Крайньої Півночі, на які
розповсюджується дія указів Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року і від 26 вересня 1967 року про пільги
для осіб, працюючих в цих місцевостях.

Постановою Ради Міністрів СРСР № 12 від
03 січня 1983 року зазначений перелік був
затверджений в новій редакції.
Камчатська область, як місцевість,
прирівняна до районів Крайньої
Півночі, зазначена у вказаних
переліках редакції 1967 року і редакції
1983 року ( а.с. 19-20 )

Згідно довідки про здійснення
адвокатської діяльності ОСОБА_2,
виданої Міжреспубліканською колегією
адвокатів м. Москва за № 177/09 від 15.04.2009
року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була
допущена до адвокатської діяльності по
окремими дорученням в юридичній
консультації -80 ( місто
Петропавлівськ-Камчатський -50 ) нині м.
Вілючинськ Камчатського краю,
підвідомчий 2 відділу Міністерства
юстиції СРСР, з 16 вересня 1976 року.

З 08 жовтня 1981 року вона призначена
завідуючою юридичної консультації-80 і
одночасно звільнена від обов'язків
адвоката по окремим дорученням цієї ж
юридичної консультації.

У зв'язку із утворенням
Міжреспубліканської колегії адвокатів
з 01 липня 1982 року ОСОБА_2 прийнята в
члени Міжреспубліканської колегії
адвокатів і призначена завідуючою
юридичної консультації № 80.

З 15 червня 1987 року ОСОБА_2 звільнена з
посади завідуючої юридичної
консультації № 80 і відрахована з
членів Міжреспубліканської колегії
адвокатів у зв'язку з необхідністю
догляду за дитиною до досягнення нею 1,5
років та з переїздом на нове місце
проживання.

ОСОБА_2 з 16 вересня 1976 року по 15 червня
1987 року працювала в районі,
прирівняному до районів Крайньої
Півночі в місті
Петропавлівськ-Камчатський-50, нині
Вілючинськ Камчатського краю і
користувалась пільгами, передбаченими
законодавством, яке діяло до 01 січня 1991
року відповідно до Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960
року «Про впорядкування пільг для осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі»; Постанови Кабінету
Міністрів СРСР від 10 лютого 1960 року № 148
«Про порядок застосування Указу ПВС
СРСР від 10 лютого 1960 року «Про
впорядкування пільг для осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі»; Указу Президії
Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967
року «Про розширення пільг для осіб,
працюючих в районах Крайньої Півночі і
в місцевостях, прирівняних до районів
Крайньої Півночі». У зв'язку з чим,
пільговий стаж враховується у
співвідношення 1 рік за 1 рік і 6 місяців
(а.с. 21-22).

Таким чином, трудовою книжкою позивача,
архівною довідкою Державного архіву РФ
та довідкою Міжреспубліканської
колегії адвокатів м. Москви
підтверджено, що ОСОБА_2 з 16 вересня 1976
року по 15 червня 1987 року працювала в
місцевості , прирівняної до районів
Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР
і користувалася пільгами,
передбаченими законодавством, яке
діяло до 01 січня 1991 року.

З оскаржуваного рішення № 36 від 20
лютого 2014 року про відмову УПФУ в
перерахунку пенсії та з наданих
заперечень відповідача вбачається, що
позивачці було відмовлено у пільговому
розрахунку стажу її роботи з 16 вересня
1976 року по 15 червня 1987 року, так як
надані нею документи не відповідають
вимогам законодавства, а саме
відсутність письмового договору чи
довідки, трудової книжки, в яких
обумовлюється термін договору і
пільги, надані працівнику.

Проте, з огляду на приписи пункту 5
розділу ХУ «Прикінцеві положення»
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», наявність письмового
трудового договору не є виключною
підставою для пільгового обчислення
страхового стажу, що узгоджується
також з вимогами ст. 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», щодо права
врахування Пенсійним Фондом додатково
отриманих документів.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області на
постанову Гірницького районного суду
м. Макіївки Донецької області від 03
липня 2014 року у справі № 267/2284/14-а
-залишити без задоволення.

Постанову Гірницького районного
суду м. Макіївки Донецької області від
03 липня 2014 року у справі № 267/2284/14-а
-залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

С.В. Білак

М.Г. Сухарьок