Справа № 815/6393/13-а
Суддя: Золотніков О.С.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/6393/13-а

Категорія: 2.2 Головуючий в 1 інстанції:
Колесниченко О. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого Золотнікова О.С.,

суддів Осіпова Ю.В. та Скрипченка В.О.,

при секретарі Мадюді В.В.,

за участю представника позивача
Марієна І.С. та представника
відповідача Ліпської О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 15
жовтня 2013 року по справі за
адміністративним позовом
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» до ректора Національного
університету «Одеська юридична
академія» Завальнюка Володимира
Васильовича про визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2013 року Всеукраїнська
громадська організація «Комітет
конституційно-правового контролю
України» (далі ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України») звернулась до суду з позовом
до ректора Національного університету
«Одеська юридична академія»
Завальнюка В.В. (далі ректор НУ «ОЮА»)
про визнання дій відповідача щодо
ненадання відповіді та інформації на
запит протиправними.

В обґрунтування позову зазначалось, що
06 березня 2013 року Управління контролю
державних органів та закладів сфери
освіти і науки, яке є структурним
підрозділом позивача, направило
розпоряднику інформації - ректору НУ
«ОЮА» запит на інформацію за № 264/1-13.
Запит отримано уповноваженою особою
відповідача 12 березня 2013 року, проте у
встановлений термін відповіді та
інформації на вказаний запит
відповідачем не надано.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року у задоволенні позовних вимог ВГО
«Комітет конституційно-правового
контролю України» відмовлено у повному
обсязі.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, представник
ВГО «Комітет конституційно-правового
контролю України» в апеляційній скарзі
зазначає, що судом при вирішенні справи
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, і, крім того,
порушено норми матеріального права.
Так, судом не прийнято до уваги
положення п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
відповідно до якого відповідач
являється розпорядником публічної
інформації, а тому повинен виконувати
свої обов'язки, передбачені вказаним
вище Законом. У зв'язку з викладеним в
апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування постанови суду першої
інстанції з винесенням нової постанови
про задоволення позовних вимог у
повному обсязі.

В запереченнях на апеляційну скаргу
представник відповідача просить
залишити оскаржене судове рішення без
змін.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи
представника позивача в підтримку
апеляційної скарги, а також
представника відповідача про
залишення постанови суду першої
інстанції без змін, розглянувши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, апеляційний суд
приходить до висновку про необхідність
її задоволення.

Судом встановлено, що 06 березня 2013 року
Управління контролю державних органів
та закладів сфери освіти і науки, яке є
структурним підрозділом ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України», направило ректору НУ «ОЮА»
Завальнюку В.В. запит на інформацію за
№ 264/1-13.

Запит отримано уповноваженою особою
відповідача 12 березня 2013 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Відповіді та інформації на вказаний
запит відповідачем не надано.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач не
виконує делегованих повноважень
суб'єктів владних повноважень, а тому
не є розпорядником інформації в
розумінні Закону України «Про доступ
до публічної інформації».

Проте, із зазначеним висновком суду
першої інстанції погодитись не можна.

Так, порядок здійснення та
забезпечення права кожного на доступ
до інформації, що знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації та інформації, що
становить суспільний інтерес, визначає
Закон України «Про доступ до публічної
інформації».

За визначенням, наведеним в статті 1
названого Закону, публічна інформація -
це відображена та задокументована
будь-якими засобами та на будь-яких
носіях інформація, що була отримана або
створена в процесі виконання
суб'єктами владних повноважень своїх
обов'язків, передбачених чинним
законодавством, або яка знаходиться у
володінні суб'єктів владних
повноважень, інших розпорядників
публічної інформації, визначених цим
Законом. Публічна інформація є
відкритою, крім випадків, встановлених
законом.

Відповідно до ст. 3 Закону право на
доступ до публічної інформації
гарантується:

1) обов'язком розпорядників інформації
надавати та оприлюднювати інформацію,
крім випадків, передбачених законом;

2) визначенням розпорядником
інформації спеціальних структурних
підрозділів або посадових осіб, які
організовують у встановленому порядку
доступ до публічної інформації, якою
він володіє;

3) максимальним спрощенням процедури
подання запиту та отримання
інформації;

4) доступом до засідань колегіальних
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, передбачених законодавством;

5) здійсненням парламентського,
громадського та державного контролю за
дотриманням прав на доступ до
публічної інформації;

6) юридичною відповідальністю за
порушення законодавства про доступ до
публічної інформації.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються особи, якщо
вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків.

Як встановлено матеріалами справи, НУ
«ОЮА» є вищим навчальним закладом
державної форми власності.

Положення ст. 1 Закону України «Про вищу
освіту» визначає вищий навчальний
заклад державної форми власності як
вищий навчальний заклад, заснований
державою, що фінансується з державного
бюджету і підпорядковується
відповідному центральному органу
виконавчої влади.

Відповідно до ст. 32 названого Закону
безпосереднє управління діяльністю
вищого навчального закладу здійснює
його керівник - ректор (президент),
начальник, директор тощо.

Частина друга названої статті Закону
містить перелік повноважень та
управлінських функцій керівника
вищого навчального закладу.

Враховуючи вищезазначене, суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку, що ректор НУ «ОЮА» не виконує
делегованих повноважень суб'єктів
владних повноважень, а тому не є
розпорядником інформації в розумінні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації».

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» на розпорядників
інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4
частини першої та в частині другій цієї
статті, вимоги цього Закону
поширюються лише в частині
оприлюднення та надання відповідної
інформації за запитами.

Усі розпорядники інформації незалежно
від нормативно-правового акта, на
підставі якого вони діють, при
вирішенні питань щодо доступу до
інформації мають керуватися цим
Законом.

Обов'язки розпорядників інформації
визначені в статті 14 Закону. Так,
розпорядники інформації зобов'язані:

1) оприлюднювати інформацію про свою
діяльність та прийняті рішення;

2) систематично вести облік документів,
що знаходяться в їхньому володінні;

3) вести облік запитів на інформацію;

4) визначати спеціальні місця для
роботи запитувачів з документами чи їх
копіями, а також надавати право
запитувачам робити виписки з них,
фотографувати, копіювати, сканувати їх,
записувати на будь-які носії
інформації тощо;

5) мати спеціальні структурні
підрозділи або призначати
відповідальних осіб для забезпечення
доступу запитувачів до інформації;

6) надавати достовірну, точну та повну
інформацію, а також у разі потреби
перевіряти правильність та
об'єктивність наданої інформації.

Як вбачається з матеріалів справи, 06
березня 2013 року Управління контролю
державних органів та закладів сфери
освіти і науки, яке є
консультативно-дорадчим структурним
підрозділом ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України» (а. с. 20), направило ректору НУ
«ОЮА» Завальнюку В.В. запит на
інформацію за № 264/1-13 за підписом
начальника Управління Снігир Т.В. з
проханням надати належним чином
засвідчені копії:

- Статуту вищого навчального закладу
(далі ВНЗ):

- Свідоцтва про реєстрацію ВНЗ;

- Довідки про включення ВНЗ до
Державного реєстру ВНЗ України з
додатками;

- Ліцензію ВНЗ та додатка до неї;

- Довідки з ЄДРПОУ;

- Правил прийому до ВНЗ у 2013 році;

- Положення про приймальну комісію ВНЗ;

- Наказу про затвердження складу
приймальної комісії ВНЗ;

- Плану роботи та графіку засідань
приймальної комісії ВНЗ;

- Дислокації приміщень, які задіяні для
підготовки та проведення прийому
абітурієнтів до ВНЗ;

- Встановлених квот прийому до ВНЗ
різних категорій осіб, з метою
здійснення правового аналізу
документів, моніторингу та
громадського контролю за проведенням
приймальної кампанії до ВНЗ,
дотриманням державних стандартів
освіти, забезпеченням належного рівня
знань, здійсненням заходів із
запобігання та протидії корупції.

Крім того, додатково було запрошено:

- направлення перепусток до ВНЗ для
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7;

- забезпечення розміщення на
інформаційних стендах ВНЗ об'яв
Управління;

- забезпечення запрошення
представників від Комітету та
Управління на засідання приймальної
комісії, інші заходи, пов'язані з
проведенням приймальної кампанії до
ВНЗ (а. с. 10).

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 20 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» розпорядник інформації
має надати відповідь на запит на
інформацію не пізніше п'яти робочих
днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання
великого обсягу інформації або
потребує пошуку інформації серед
значної кількості даних, розпорядник
інформації може продовжити строк
розгляду запиту до 20 робочих днів з
обґрунтуванням такого продовження. Про
продовження строку розпорядник
інформації повідомляє запитувача в
письмовій формі не пізніше п'яти
робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно ст. 22 Закону розпорядник
інформації має право відмовити в
задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і
не зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить
до категорії інформації з обмеженим
доступом відповідно до частини другої
статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію,
не оплатила передбачені статтею 21
цього Закону фактичні витрати,
пов'язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на
інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про
те, що інформація може бути одержана
запитувачем із загальнодоступних
джерел, або відповідь не по суті запиту
вважається неправомірною відмовою в
наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією, але
якому за статусом або характером
діяльності відомо або має бути відомо,
хто нею володіє, зобов'язаний направити
цей запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.

Відмова в задоволенні запиту на
інформацію надається в письмовий
формі.

Як встановлено матеріалами справи та
не заперечується сторонами, запит
позивача отримано уповноваженою
особою відповідача 12 березня 2013 року,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення, проте у встановлений
термін відповіді та інформації на
вказаний запит відповідачем не
надавалось, рішення про відмову у
задоволенні запиту на інформацію не
приймалось (а. с. 11).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації можуть бути
оскаржені до керівника розпорядника,
вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на
інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на
інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на
інформацію;

4) надання недостовірної або неповної
інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов'язку
оприлюднювати інформацію відповідно
до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації, що порушили
законні права та інтереси запитувача.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що позивачу безпідставно не
надано доступ до публічної інформації,
а тому позовні вимоги є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки висновки суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, і, крім того, судом порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
постановлене судове рішення на
підставі пунктів 3 та 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підлягає скасуванню з
винесенням нової постанови про
задоволення вимог позивача.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Всеукраїнської
громадської організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 15 жовтня 2013
року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» задовольнити.

Визнати протиправними дії ректора
Національного університету «Одеська
юридична академія» Завальнюка
Володимира Васильовича щодо ненадання
відповіді та інформації на запит від 06
березня 2013 року № 264/1-13.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови складено 15
серпня 2014 року.

Головуючий:

Судді: