Справа № 2-а-282/11/1506
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-282/11/1506

Категорія: 10.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бобуйок Анатолій Дмитрович Одеський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Скрипченка
В.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 28 квітня 2011 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Біляївської районної державної
адміністрації Одеської області про
стягнення допомоги дітям до 3-х років,-

В С Т А Н О В И В:

11.03.2011 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Біляївської
районної державної адміністрації
Одеської області та з урахуванням
уточнень до позову просила зобов'язати
відповідача перерахувати та виплатити
на її користь недоплачену щомісячну
допомогу по догляду за дітьми: ОСОБА_2
до досягнення нею трирічного віку за
весь період виплати допомоги (з травня
2007 року по лютий 2010 року) з розрахунку
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб у відповідному
місяці з урахуванням вже виплачених
сум, у розмірі 16935 грн. 43 коп. та ОСОБА_3
до досягнення ним трирічного віку за
весь період виплати допомоги (з червня
2008 року по березень 2011 року) з
розрахунку прожиткового мінімуму для
працездатних осіб у відповідному
місяці з урахуванням вже виплачених
сум, у розмірі 21754 грн. 83 коп.

Постановою Біляївського
районного суду Одеської області від 28
квітня 2011 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено в
повному обсязі.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції, ОСОБА_1
18.05.2011 року подала апеляційну скаргу, в
якій зазначав, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
матеріального і процесуального права
та просить скасувати постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 28.04.2011 р. з винесенням нової
постанови, якою задовольнити її
позовні вимоги.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
її часткового задоволення, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

ОСОБА_1 має доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивачка
перебуває на обліку в Управління праці
та соціального захисту населення
Біляївської районної державної
адміністрації Одеської області та
отримувала відповідну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
3-річного віку. Матеріалами справи
встановлено, що позивачка на час
народження дитини була застрахована на
випадок тимчасової втрати
працездатності та необхідності
проведення виплат

Разом з тим, відповідачем своїм листом
було відмовлено позивачці у
перерахунку державної допомоги з
посиланням на непередбаченість
відповідних видатків Державним
бюджетом України.

Вирішуючи справу по суті, суд першої
інстанції виходив з того, що позивачка
не була застрахована на випадок
тимчасової втрати працездатності та
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» не має право отримання
допомоги.

Колегія судів не може погодитися з
такими висновками суду 1-ї інстанції, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с.26-29), позивачка була застрахованою
особою, а тому вона має право по догляду
за дитиною до трьох років, на її
соціальну захищеність шляхом надання
пільг і державної соціальної підтримки
згідно до Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Разом з тим, дослідивши матеріали
справи, судовою колегією встановлено,
що за захистом порушеного відповідачем
права на отримання названої допомоги
на доньку - ОСОБА_2 за період з травня 2007
р. по лютий 2010 р. та на сина - ОСОБА_3 за
період з червня 2008 р. по березень 2011 р.
позивачка звернулася до суду лише
11.03.2011 р., хоча право таких осіб як вона
на отримання цієї допомоги на підставі
ст.15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» (в редакції до
28.12.2007р.) виникло ще у 2007 році, т.б. після
ухвалення Конституційним Судом
України рішення від 09 липня 2007 року
№6-рп/2007, яке у встановленому порядку
було опубліковано у липні 2007 року, але в
подальшому Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», який
набрав чинності з 01 січня 2008 року,
частину 1 ст.15 вищезазначеного Закону
було викладено в новій редакції.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, в судових засіданнях суду 1-ї
інстанції, а в подальшому у своїх
письмових запереченнях, представники
відповідачів постійно наполягали на
тому, що позивачка без поважних причин
пропустила встановлений законом строк
для звернення до суду із даними
позовними вимогами, але суд 1-ї
інстанції достатньої уваги на це не
звернув та фактично без мотивовано
поновив цей строк.

Як вже зазначалося вище, позивачка
звернулася до суду із даним позовом
лише 11.03.2011 року та, враховуючи
положення ст.99 КАС України, нею було
порушено шестимісячний строк для
звернення до суду за захистом своїх
порушених прав. Відповідно до ст.100 КАС
України, пропущення строку звернення
до суду є підставою для залишення
адміністративного позову без розгляду.

Отже, за таких підстав, апеляційний суд
вважає, що позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача провести
нарахування допомоги на доньку ОСОБА_2
за період з 01.05.2007 р. по 28.02.2010 р. та на
сина ОСОБА_3 за період з 01.06.2008 р. по
10.09.2010 р. - підлягають залишенню без
розгляду, відповідно до ст.ст.5,100 КАС
України

Що ж стосується позовних вимог про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок державної допомоги по
догляду за дитиною, а саме, сином ОСОБА_3
до досягнення ним трирічного віку за
період з 11.09.2010 р. по 30.03.2011 р., то колегія
суддів, вважає, що вони підлягають
задоволенню, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

До набрання чинності Законом України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», тобто до 01
січня 2008 року, правовідносини щодо
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалась на осіб, не
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13), та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
який поширював свою дію на осіб,
застрахованих у зазначеній системі.
Розмір допомоги також визначався цими
законами.

Пунктами 23 та 25 Розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Зокрема, змінами до статті 13 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 Розділу II
зазначеного Закону щодо виключення
статей 40- 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 Розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» було
передбачено, що Розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік» та
статтею 45 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
передбачено, що у 2009-2010 роках допомога
по догляду за дитиною відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік» не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» на виконання статті 45
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» Кабінетом Міністрів
України не визначалися.

Таким чином, з 01 січня 2011 року існує дві
законодавчі норми щодо виплати
допомоги по догляду за дитиною у
розмірах, передбачених Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
та Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Матеріалами справи встановлено, що
позивачка є застрахованою особою у
системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Отже, за таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, до
того ж, висновки суду не відповідають
обставинам справи та ґрунтуються на
невірному тлумаченні норм діючого у
цій сфері законодавства.

Разом з тим, суд не може підміняти
державний орган, дії чи бездіяльність
якого оскаржуються, здійснюючи замість
неправомірних дій чи бездіяльності,
які визнаються протиправними, інші дії,
які б відповідали закону та належали до
компетенції такого суб'єкта владних
повноважень.

Встановивши, що відповідач порушив
норми права, які регулюють спірні
правовідносини, адміністративний суд
може визнати такі дії чи бездіяльність
протиправними і зобов'язати
відповідача провести нарахування та
виплату належних сум допомоги
відповідно до закону за конкретні
періоди, а не визначати конкретні суми
пенсії

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Таким чином, враховуючи, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а також, що висновки суду не
відповідають обставинам справи, судова
колегія, діючи в межах позовних вимог
та доводів апеляційної скарги,
керуючись п.п.3,4 ч.1 ст.202 КАС України,
вважає за необхідне задовольнити
апеляційну скаргу, скасувати постанову
суду першої інстанції, прийняти нову
постанову та частково залишити позовні
вимоги без розгляду.

Керуючись ст.ст. 195,197,198,202,203,205,207,254 КАС
України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду
Одеської області від 28 квітня 2011 року -
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині
визнання неправомірними дій
Управління праці та соціального
захисту населення Біляївської
районної державної адміністрації
Одеської області щодо відмови у
виплаті соціальної допомоги по догляду
за дітьми до досягнення ними
трирічного віку та зобов'язання
здійснити перерахунок щомісячної
допомоги по догляду за донькою ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1) за період з 01.05.2007 р. по
28.02.2010 р. та за сином ОСОБА_3
(ІНФОРМАЦІЯ_2) за період з 01.06.2008 р. по
10.09.2010 р. - залишити без розгляду.

В іншій частині прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Біляївської районної державної
адміністрації Одеської області
здійснити нарахування та виплату
ОСОБА_1 недоплаченої суми державної
соціальної допомоги по догляду за
сином ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) за період з
11.09.2010 р. по 30.03.2011 р. у розмірі,
передбаченому ст. 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» з урахуванням виплаченої
допомоги за вказаний період.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням
апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

В.О. Скрипченко