Справа № 815/2654/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2654/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря Музика А.О.,

представника позивача - Саєвської О.П.,

представника відповідача - Мальцева
Д.В.,

представник третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі справу
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Лана-Агротранс» до Південної митниці
Міндоходів, за участю третьої особи
Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області про визнання
протиправними дії та скасування
рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Лана-Агротранс» до Південної
митниці Міндоходів, за участю третьої
особи Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області про визнання
протиправними дії Південної митниці
Міністерства доходів та зборів України
з винесення рішення про коригування
митної вартості №/2014/0000100/2 від
25.04.2014р. та картки відмови в прийнятті
митної декларації, оформленні чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№500040001/2014/00074 від 25.04.2014р., скасування
рішення про коригування митної
вартості №/2014/0000100/2 від 25.04.2014р. та
картки відмови в прийнятті митної
декларації, оформленні чи пропуску
товарів і транспортних засобів через
митний кордон України №500040001/2014/00074 від
25.04.2014р.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила суд
задовольнити їх, посилаючись на
обставини викладені в
адміністративному позові та заяві про
зміну предмету позову (а.с. 5-12, 76-77).

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, адміністративний
позов не визнав та просив суд відмовити
в його задоволенні, посилаючись на
обставини, викладені в письмових
запереченнях та доповненнях до
заперечення, зокрема на те, що митниця
діяла у відповідності до вимог законів
та інших нормативно-правових актів
України (а.с. 78-83, 162-163).

Представник третьої особи до суду не
з'явився. Про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином. Причини
неявки невідомі.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ним, як декларантом, до
митного органу подано декларацію від
24.04.2014 року ВМД №500040001/2014/006408,
відповідно до якої було задекларовано
товар: слива (чорнослив) сушений 2 сорт,
без додавання цукру (надалі - товар 1),
абрикос сушений (курага) 2 сорт, без
додавання цукру (надалі - товар 2), маш
продовольчий, лущений, очищений,
недроблений, сирий, для використання у
кулінарії (надалі - товар 3),
сухофруктова компотна суміш (надалі -
товар 4), митна вартість якого була
визначена за першим методом (ціною
договору), але 25.04.2014 року Південною
митницею видано позивачу картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України №500040001/2014/00074, якою
відмовлено у прийнятті митної
декларації, та рішенням від 25.04.2014 року
№/2014/0000100/2 визначено вартість
товару за ціною договору щодо
ідентичних товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 КАС України
неприбуття в судове засідання без
поважних причин представника сторони
або третьої особи, або неповідомлення
ним про причини неприбуття не є
перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 122 КАС України
адміністративна справа має бути
розглянута і вирішена протягом
розумного строку, але не більше місяця
з дня відкриття провадження у справі,
якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Вислухавши та дослідивши письмові
пояснення представників позивача та
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку про
необґрунтованість адміністративного
позову та відсутність підстав для його
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.02.2014 року між
ТОВ «GRAND ASIYA PROGRESS» (Узбекистан)
(Продавець) та ТОВ «Торговий дім
«Лана-Агротранс» (Україна) (Покупець)
укладено контракт №21, відповідно до
п.1.1 якого Продавець зобов'язується
поставити сушену плодоовочеву
продукцію, вироблену в Республіці
Узбекистан, а Покупець зобов'язується
сплатити вартість товарів в
асортименті у кількості за цінами та в
сумі обумовлених у Специфікаціях (в
подальшому Товар), що є невід'ємними
частинами цього контракту, а
відповідно до п. 2.1 Контракту валютою
платежу є долари США.

З метою здійснення митного контролю та
митного оформлення товару (товар 1,
товар 2, товар 3, товар 4), який надійшов
на адресу ТОВ «Торговий дім
«Лана-Агротранс», на виконання умов
зовнішньоекономічного контракту від
01.02.2012 року №21 від 05.02.2014р., укладеного
позивачем із компанією ТОВ «GRAND ASIYA
PROGRESS» та додатків до нього, до
Південної митниці Міндоходів ТОВ «АУТ»
(уповноваженим представляти інтереси
декларанта) подана митна декларація
№500040001/2014/006408 від 24.04.2014 року та додані
до неї документи: зовнішньоекономічний
договір (контракт) №21 від 05.02.2014 року,
специфікація №1 до контракту №21 від
05.02.2014 року, рахунок-фактура (інвойс) від
05.04.2014р. №120-С, книжка МДП від 10.04.2014
№YX.67933616, копія митної декларації
країни відправлення від 10.04.2014р.
№18005/10.04.2014/003695, міжнародна
автомобільна накладна (CMR) б/н від
10.04.2014р., довідка про транспортні
витрати №5 від 05.04.2014р, договір про
надання послуг митного брокера від
14.04.2014р., інформація про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару 2730 від 10.04.2014р., інформація про
позитивні результати здійснення
фітосанітарного контролю товару №2730
від 10.04.2014р., інформація про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару №2730 від 10.04.2014р.,
резервна позиція №915 від 26.07.2001р.,
сертифікат про походження товару форми
СТ-1 UZUA 41001336 від 05.04.2014р., квитанція про
зважування №В-0 від 22.04.2014р.

Митна вартість товарів була визначена
позивачем за основним першим методом,
тобто за ціною договору (контракту)
товарів, які імпортуються, та склала: за
товаром 1 - 10 299, 69 дол. США, за товаром 2 -
4119, 88 дол. США, за товаром 4 - 12 583, 47 дол.
США, в загальній сумі - 29 812, 00 дол. США.

За результатами перевірки зазначених
вище документів Південною митницею
24.04.2014 року прийнято рішення про
коригування митної вартості
№/2014/0000100/2 від 25.04.2014р. та
підписано картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
чи пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
№500040001/2014/00074 (а.с.13-16).

Підставами для прийняття рішення про
коригування митної вартості товарів
слугувало наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до «Порядку застосування
автоматизованої системи аналізу та
управління ризиками під час митного
контролю та митного оформлення товарів
із застосуванням вантажної митної
декларації», затвердженого 13.12.2010 року
наказом Державної митної служби
України №1467, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 11 лютого
2011 року за №180/18918, програмним
комплексом АСАУР «Інспектор-2006» на МД
від 24.04.2014р. №500040001/2014/006408 згенеровано
форми контролю 103-1, 105-2, 106-2 щодо
можливого заниження митної вартості
товару, наявності рішення про
визначення митної вартості за подібним
товаром по даному підприємству,
необхідності запиту додаткових
документів щодо визначення митної
вартості товару (а.с.78-79).

У зв'язку із вище зазначеним, на
підставі ч.3 ст.53 Митного кодексу
України посадовою особою Південної
митниці Міндоходів з метою
підтвердження заявленої митної
вартості був зроблений запит про
надання позивачем додаткових
документів: виписку з бухгалтерської
документації, висновки про якісні
вартісні характеристики товару,
підготовлений спеціалізованою
експертною організацією, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару, каталоги, (прайс-листи)
виробника товару.

У відповідь на запит Південної Митниці
Міндоходів позивачем з запитуваних
документів надано прайс-листи
виробника від 05.02.2014р., протокол
засідання спеціальної комісії при
Кабінеті міністрів Узбекистану від
05.02.2014р., в якому зазначені експортні
ціни сільськогосподарських продуктів
(а.с. 117-122).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 257 Митного
кодексу України року декларування
здійснюється шляхом заявлення за
встановленою формою (письмовою, усною,
шляхом вчинення дій) точних відомостей
про товари, мету їх переміщення через
митний кордон України, а також
відомостей, необхідних для здійснення
їх митного контролю та митного
оформлення. При застосуванні письмової
форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
паперовому носії. Електронне
декларування здійснюється з
використанням електронної митної
декларації, засвідченої електронним
цифровим підписом, та інших
електронних документів або їх
реквізитів у встановлених законом
випадках.

Згідно із ст. 49, ст. 52 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів та зборів; подавати органу
доходів та зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

Відповідно до вимог ст. 53 Митного
кодексу України одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів та зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення,
а саме: декларацію митної вартості та
документи що підтверджують числові
значення складових митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт); інвойс; платіжні або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи;
копія імпортної ліцензії; страхові
документи, тощо.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно із ст. 54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів та зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів та
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу
України орган доходів та зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право, зокрема, упевнюватися в
достовірності або точності документа,
поданого для цілей визначення митної
вартості, письмово запитувати
додаткові документи та відомості,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості.

Враховуючи зазначені обставини та
положення Митного кодексу України, у
відповідача цілком обґрунтовано
виникли сумніви в достовірності
визначення позивачем митної вартості
задекларованого товару, що і стало
підставою для звернення до декларанта
з письмовою вимогою про надання
протягом 10 днів додаткових документів,
а саме: виписку з бухгалтерської
документації; каталоги виробника
товару, інформацію біржових
організацій про вартість сировини, які
декларант зобов'язаний надати в силу
ст. 53 Митного кодексу України, проте
запитувані додаткові документи
позивачем не були надані.

Таким чином, враховуючи відсутність
всіх документів, які б підтверджували
митну вартість товару, не надання
позивачем будь-яких додаткових
документів на запит, в тому числі,
будь-яких документів за власним
бажанням, які спростовують виявлені
розбіжності, митним органом
правомірно, відповідно до приписів ч. 2
ст. 58 Митного кодексу України не
застосовано перший метод визначення
митної вартості - за ціною договору.

При цьому, відповідачем проаналізовано
цінову інформацію ЄАІС Держмитслужби
України на товари, що ввозились на
митну територію України виявлено
прийняте Кіровоградською митницею
Рішення про коригування митної
вартості від 26.03.2014 №901050000/2014/000046/2, яке
винесено на товар «сухофрукти, маш
продовольчий, країна виробництва -
Узбекистан», оформлений саме ТОВ
«Торговий дім «Лана-Агротранс» за МД
від 26.03.2014р. №901050000/2014/2929. Також
відповідачем встановлено, що рівень
митної вартості ідентичних товарів,
митне оформлення яких вже здійснено
ТОВ «Торговий дім «Лана-Агротранс» є
більшим (а.с.79).

За результатами проведених
консультацій за допомогою електронних
повідомлень між митним органом та
декларантом відповідачем обрано метод
визначення митної вартості - за ціною
договору щодо ідентичних товарів
(а.с.79).

Таким чином, Південною митницею
Міндоходів під час митного оформлення
було скориговано митну вартість
товару, а саме: визначено митну
вартість задекларованих товарів -
товару 1 у розмірі 12 550 дол. США, товару 2 -
у розмірі 7 460 дол. США, товару 4 - 13 357,67
дол. США, про що оформлено рішення про
коригування митної вартості товарів
від 25.04.2014 року №/2014/0000100/2 (а.с.15-16)
та складено картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №500040001/2014/0074 від 24.04.2014р.
(а.с.13-14).

Крім того, 26.04.2014 року зазначений товар
за МД від 24.04.2014р. №500040001/2014/006408 випущено
у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання у вигляді сплати до
державного бюджету України сум
податків та зборів відповідно митній
вартості товару, визначеній митним
органом згідно рішення про коригування
митної вартості товару №/2014/0000100/2
від 25.04.2014р.

Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 55 Митного
кодексу України протягом 80 днів з дня
випуску товарів декларант або
уповноважена ним особа може надати
органу доходів і зборів додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються. У разі надання
декларантом або уповноваженою ним
особою додаткових документів орган
доходів і зборів розглядає подані
додаткові документи і протягом 5
робочих днів з дати їх подання виносить
письмове рішення щодо визнання
заявленої митної вартості та скасовує
рішення про коригування заявленої
митної вартості або надає обґрунтовану
відмову у визнанні заявленої митної
вартості з урахуванням додаткових
документів. У такому випадку надана
фінансова гарантія відповідно
повертається (вивільняється) або
реалізується в порядку та у строки,
визначені цим Кодексом.

Проте позивач не скористався правом,
наданим йому відповідно до
вищезазначеної норми Митного кодексу
України.

Таким чином, враховуючи наявні
ненадання позивачем всіх документів на
обов'язкову вимогу митного органу, що
не дало можливості відповідачу
здійснити митне оформлення товару за
ціною договору, наявність інформації в
базі ЄАІС щодо розмитнення подібного
товару за вищою ціною, ніж заявлена
позивачем, суд вважає, що відповідачем
додержано вимоги Митного кодексу
України при митному оформленні
зазначеного товару та правомірно
скориговано його митну вартість.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до положень ч.2 ст. 94 КАС
України, з огляду на відсутність
документально підтверджених судових
витрат відповідача, судові витрати на
користь сторін не присуджуються.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Керуючись ст.ст. 71, 86, 158-163, 167 КАС України
суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Лага-Агротранс» до Південної
митниці Міндоходів, за участю третьої
особи Головного управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області про визнання
протиправними дії та скасування рішень
- залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення постанови апеляційної
скарги або в порядку ч.2 ст. 186 КАС
України.

Суддя
Л.М.Токмілова

04 серпня 2014 року.