Справа № 2а-3928/12/0970
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
Справа №
876/3906/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судових засідань
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області Державної
податкової служби на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2013
року в адміністративній справі за
позовом приватного підприємця ОСОБА_2
до Калуської об'єднаної державної
податкової інспекції
Івано-Франківської області Державної
податкової служби про скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся в суд із адміністративним
позовом до Калуської об'єднаної
державної податкової інспекції
Івано-Франківської області Державної
податкової служби про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення № від 30
липня 2012 року про збільшення грошового
зобов'язання зі сплати єдиного податку
з фізичних осіб на суму 562 грн. 50 коп..

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 16
січня 2013 року позов задоволено
повністю, визнано протиправним та
скасувано податкове
повідомлення-рішення Калуської
об'єднаної державної податкової
інспекції № від 30 липня 2012 року
про збільшення грошового зобов'язання
зі сплати єдиного податку з фізичних
осіб на суму 562 грн. 50 коп..

З таким судовим рішенням не погодилася
Калуська об'єднана державна податкова
інспекція Івано-Франківської області,
подавши апеляційну скаргу, в якій
вказала на неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи. Просила скасувати оскаржуване
судове рішення та постанови нове про
відмову в позові. В якості
обґрунтування зазначила, що за
наслідками невиїзної документальної
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 з питань своєчасності сплати
узгоджених податкових зобов'язань по
єдиному податку з фізичних осіб згідно
акту №1264/1700/НОМЕР_1 від 30.07.2012 року
встановлено факт несплати позивачем
єдиного податку в розмірі 225 грн. у
визначені строки з січня по травень 2011
року. Позивач, сплативши в грудні 2010
року авансом 225 грн. єдиного податку за
січень 2011 року, з врахуванням положень
Порядку видачі свідоцтва про сплату
єдиного податку, затвердженого наказом
ДПА України від 29.10.1999 р. № 599,
зареєстрованого в Мін'юсті України
02.11.1999 р. № 752/4045, повинен був надалі
сплачувати єдиний податок не пізніше 20
числа місяця, наступного за тим в якому
здійснювалася попередня його сплата.
Однак позивач належним чином
встановлений законом обов'язок не
виконував. Тому податковим органом на
підставі ст. 122 ПК України на позивача
було накладено штраф у розмірі 50%
ставок єдиного податку.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце судового
розгляду справи. Про причини неявки
суду повідомлено не було.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, в межах викладених
в ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 зареєстрований платником
єдиного податку, що підтверджується
копією свідоцтва № 76051 від 01 січня 2011
року (а.с. 13).

З врахуванням перебування у трудових
відносинах з позивачем однієї особи,
він зобов'язаний сплачувати щомісяця
єдиний податок в розмірі 225 грн..

Відповідачем 30.07.2012 року проведена
невиїзна документальна перевірка
своєчасності сплати позивачем
узгоджених податкових зобов'язань до
бюджету, за результатами якої складено
акт №1264/1700/НОМЕР_1 від 30.07.2012 року,
згідно якого встановлено, що позивачем
при проведенні розрахунків з бюджетом
по єдиному податку допущено факт
несплати (неперерахування) сум єдиного
податку в порядку та у строки,
визначені п. 1 ст. 295 ПК України.

Відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 30.07.2012
року, яким позивачу збільшено грошове
зобов'язання зі сплати єдиного податку
з фізичних осіб, а саме нараховано
штрафну (фінансову) санкцію на суму 562
грн. 50 коп..

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про незаконність цього
рішення з таких підстав.

Порядок адміністрування податків і
зборів з 01.01.2011 року визначається
положеннями Податкового кодексу
України.

Перехідними положеннями Податкового
кодексу України (частина 1 підрозділу 8)
встановлено, що з 1 січня 2011 року до
внесення змін до розділу XIV Податкового
кодексу України в частині
оподаткування суб'єктів малого
підприємництва Указ Президента
України від 3 липня 1998 року № 727 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (з наступними змінами)
застосовуються з урахуванням
особливостей.

Таким чином до спірних правовідносин
підлягають застосуванню положення
Указу Президента України №727/98 від
03.07.1998 року «Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності
суб'єктів малого підприємництва» (в
редакції Указу Президента № 746/99 від
28.06.1999 р.) з урахуванням особливостей
зазначених у підрозділі 8 Перехідних
положень Податкового кодексу України.

Пунктом 2 Указу передбачено, що суб'єкти
малого підприємництва-фізичні особи
мають право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку. Ставка
єдиного податку для суб'єктів малого
підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації залежно
від виду діяльності і не може становити
менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць. Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа сплачує
єдиний податок щомісяця не пізніше 20
числа наступного місяця на окремий
рахунок відділень Державного
казначейства України.

Позивачем у грудні 2010 року авансом
сплачено єдиний податок у сумі 225 грн.
за січень 2011 року. Протягом
лютого-травня 2011 року позивач із
врахуванням термінів сплати,
встановлених Указом Президента
України №727/98 від 03.07.1998 року, сплачував
єдиний податок у розмірі 96,75 грн., що
становило 43% від ставки єдиного
податку.

У відповідності до п. 1 ст. 295
Податкового кодексу України, платники
єдиного податку першої і другої груп
сплачують єдиний податок шляхом
здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Такі платники єдиного податку
можуть здійснити сплату єдиного
податку авансовим внеском за весь
податковий (звітний) період (квартал,
рік), але не більш як до кінця поточного
звітного року.

Відповідно до пункту 122.1 статті 122
Податкового кодексу України (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) несплата
(неперерахування) платником податків -
фізичною особою сум єдиного податку в
порядку та у строки, визначені
законодавчим актом, тягне за собою
накладення штрафу у розмірі 50
відсотків ставок податку, встановлених
для фізичних осіб - платників єдиного
податку, визначених законодавчим
актом.

Оскільки позивач у визначений ст. 295
Податкового кодексу України строк
єдиний податок не сплатив, відповідач
застосував до позивача штраф у розмірі
562,50 грн. (50% від 225 грн. - 112,50 грн. на 5
місяців несплати).

Однак, стаття 295 Податкового кодексу
України набрала чинності з 01.01.2012 року.
Таким чином, посилання відповідача на
порушення позивачем порядку та строків
сплати єдиного податку, визначених
вказаною нормою кодексу є
неправомірним.

Згідно з підрозділом 8 Перехідних
положень Податкового кодексу України з
1 січня 2011 року до внесення змін до
розділу XIV Податкового кодексу України
в частині оподаткування суб'єктів
малого підприємництва діяв Указ
Президента України №727/98 від 03.07.1998 року
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку і звітності суб'єктів малого
підприємництва» (в редакції Указу
Президента № 746/99 від 28.06.1999 р.) з
урахуванням особливостей.

З аналізу наведених норм Податкового
кодексу України вбачається, що
законодавчим актом, який в період
виникнення спірних правовідносин
визначав порядок та строки сплати
(перерахування) єдиного податку, а
також його ставки та відносився до
податкового законодавства був Указ
Президента України №727/98 від 03.07.1998
року.

Отже, позивачем не порушено,
встановлених даним Указом Президента
України, строків сплати до місцевого
бюджету єдиного податку.

Крім того, суд не погоджується із
позицією податкового органу щодо
сплати позивачем єдиного податку з
врахуванням строків визначених
Порядком видачі свідоцтва про сплату
єдиного податку, затвердженого наказом
ДПА України від 29.10.1999 р. №599,
зареєстрованого в Мін'юсті України
02.11.1999 р. №752/4045.

Згідно Порядку видачі свідоцтва про
сплату єдиного податку, затвердженого
наказом ДПА України від 29.10.1999 р. №599,
підставою для видачі свідоцтва є
подання суб'єктом підприємницької
діяльності-фізичною особою письмової
заяви згідно з додатком 1 до цього
Порядку та платіжного документа
(квитанція, копія платіжного доручення
з відміткою банківської установи) про
сплату (перерахування) єдиного податку
за період не менше ніж календарний
місяць (абзац 1 пункту 2 Порядку). У разі
щомісячної сплати єдиного податку,
його сплата здійснюється не пізніше 20-о
числа місяця, наступного за тим, в якому
здійснювалася попередня сплата
єдиного податку (абзац 4 пункту 2
Порядку).

Підсумовуючи вищенаведене, суд
приходить до висновку про відсутність
порушення - несплати позивачем у
порядку та строки, визначені
Податковим кодексом України, єдиного
податку. У зв'язку з цим є протиправним
застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій.

Також суд правильно зазначив, що
відповідачем не взято до уваги
положення пункту 7 підрозділу 10
Перехідних положень Податкового
кодексу України, яким передбачено, що
штрафні санкції за порушення
податкового законодавства за період з 1
січня по 30 червня 2011 року
застосовуються у розмірі не більше 1
гривні за кожне порушення.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги те, що судом першої інстанції
ухвалено судове рішення з дотриманням
норм матеріального права, висновки
суду відповідають фактичним
обставинам справи, підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови немає.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200,
205,206 КАС України,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу Калуської об'єднаної
державної податкової інспекції
Івано-Франківської області Державної
податкової служби залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2013
року в адміністративній справі №
2а-3928/12/0970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий судя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

Л.Я. Гудим

Повиний текст ухвали виготовлено 18
серпня 2014 року.