Справа № 524/561/14-а
Суддя: Савічев В. О.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/561/14-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2014 року. Автозаводський райсуд м.
Кременчука Полтавської області в
складі :

головуючого судді - Савічева В.О.

при секретарі - Коваль Т.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кременчуці
подання відділу примусового виконання
рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області про зміну способу і порядку
виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області О.В.Приймак
звернувся до суду з заявою про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, запропонувавши змінити спосіб
виконання рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука № 524/561/14-а
від 07.05.2014 року із «зобов'язання
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області нарахувати та
виплати ОСОБА_2 середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
за період з 31.07.2013 року по 26.02.2014 року» на
формулювання : «стягнути з виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
за період з 31.07.2013 року по 26.02.2014 року в
сумі 17119,77 грн.».

Дослідивши матеріали справи,
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються
заявлені вимоги у їх сукупності та
взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі
наявні докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення заяв по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що в
провадженні відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Полтавській
області перебуває виконавче
провадження ВП № 43281432 з виконання
виконавчого листа № № 524/561/14-а виданого
07.05.2014 року Автозаводським районним
судом м. Кременчука Полтавської
області про зобов'язання зобов'язання
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області нарахувати та
виплати ОСОБА_2 середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
за період з 31.07.2013 року по 26.02.2014 року.

Постановою відділу від 14.05.2014 відкрито
виконавче провадження та зобов'язано
боржника самостійно виконати рішення
суду в 7-денний строк з моменту
винесення постанови.

Боржником листом № 01-29/1151 від 17.06.2014
повідомлено відділ про здійснення
відповідного розрахунку ОСОБА_2
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні за період з
31.07.2013 року по 26.02.2014 року в сумі 17119,77
грн.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
09.04.2014 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
судом, є позовними вимогами як обраним
судом видом захисту порушених прав
позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Полтавській
області О.В.Приймак просить змінити не
спосіб виконання постанови суду, а
судове рішення по суті позовних вимог і
вирішити додаткову позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави : для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе, оскільки
відповідно до статті 48 Бюджетного
кодексу України «розпорядники
бюджетних коштів беруть бюджетні
зобов'язання та здійснюють платежі
тільки в межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами».

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення
Автозаводського районного суду від
09.04.2014 року.

Також суд наголошує, що "захист
порушеного права у судовому рішенні" і
"спосіб виконання судового рішення" не
є тотожними поняттями (процесуальними
інститутами).

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої
середньої заробітної плати, яка
нарахована у разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Керуючись ст.ст. 160, 165, 263 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Полтавській області про зміну способу
і порядку виконання рішення суду -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 5-денний строк з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя: