Справа № 821/2346/14
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2346/1414
год. 00 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Кисильової О.Й.,

при секретарі: Дудар Е.І.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Демидової
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Державної міграційної служби України в
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до
суду із позовом до Управління
Державної міграційної служби України в
Херсонській області (далі - відповідач,
Управління ДМС), в якому, з урахуванням
уточнень позовних вимог, просить
визнати протиправним та скасувати
рішення від 24.05.2014 р. про відмову у
наданні дозволу на імміграцію в
Україну та зобов'язати відповідача
видати ОСОБА_3 посвідку на постійне
проживання в Україні.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі. Суду пояснила, що
оскаржуваним рішенням відповідач
протиправно позбавив позивача права на
отримання дозволу на імміграцію в
Україну, чим порушив вимоги Закону
України "Про імміграцію" та гарантовані
їй Конституцією України права.
Посилання відповідача на наявність
обставин, передбачених вказаним
Законом, які перешкоджають позивачу
отримати дозвіл на імміграцію є
безпідставними, оскільки ОСОБА_3
дотримано всі вимоги чинного
законодавства України для отримання
дозволу на імміграцію в Україну, а
відтак - і посвідки на постійне
проживання в Україні. В зв'язку з
наведеним, просить скасувати спірне
рішення та зобов'язати відповідача
видати позивачу посвідку на постійне
проживання в Україні.

Представник відповідача у судовому
засіданні, заперечуючи проти позову,
зазначила, що підставою для прийняття
відповідачем 24.05.2014 р. рішення про
відмову у наданні дозволу на
імміграцію слугував лист Управління
СБУ України в Херсонській області про
доцільність відмови ОСОБА_4 у наданні
дозволу, а тому вказане рішення є таким,
що прийнято відповідачем у порядку та
спосіб, що передбачені законодавством,
яке регулює спірні правовідносини.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши надані сторонами докази, суд
встановив наступні обставини.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка
Російської Федерації, 24.12.2011 року
уклала шлюб із громадянином України
ОСОБА_6. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_2 -
ІНФОРМАЦІЯ_2. Місце проживання в
Україні: АДРЕСА_1.

27.02.2013 р. ОСОБА_3 видано посвідку на
тимчасове проживання в Україні, термін
якої продовжено до 07.02.2015 р.

23.01.2014 р. ОСОБА_3 звернулася до
Скадовського РС УДМС України в
Херсонській області із заявою про
надання дозволу на імміграцію в
Україні.

24.05.2014 р. Скадовським РС УДМС України в
Херсонській області прийнято рішення
про відмову ОСОБА_3 у наданні позивачу
дозволу на імміграцію в Україну, з
посиланням на пункти 3 та 6 статті 10
Закону України "Про імміграцію", як на
підставу для відмови.

Надаючи оцінку обґрунтованості
тверджень позивача про протиправність
рішення від 24.05.2014 р. про відмову у
наданні позивачу дозволу на
імміграцію, суд вважає за необхідне
врахувати наступні обставини та
положення законодавства.

Правовий статус, основні права, свободи
та обов'язки іноземців та осіб без
громадянства, які проживають або
тимчасово перебувають в Україні і
порядок вирішення питань, пов'язаних з
їх в'їздом в Україну або виїздом з
України регулюється Законом України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства", відповідно до статті
4 якого, іноземці та особи без
громадянства в порядку, визначеному
законом України про імміграцію, можуть,
зокрема, іммігрувати в Україну на
постійне проживання.

Умови і порядок імміграції в Україну
іноземців та осіб без громадянства
визначаються Законом України "Про
імміграцію" від 07.06.2001 р. № 2491-ІІІ (далі -
Закон 2491-ІІІ).

За статтею 1 Закону № 2491-ІІІ імміграція
- прибуття в Україну чи залишення в
Україні у встановленому законом
порядку іноземців та осіб без
громадянства на постійне проживання та
іммігрант це іноземець чи особа без
громадянства, який отримав дозвіл на
імміграцію і прибув в Україну на
постійне проживання, або, перебуваючи в
Україні на законних підставах, отримав
дозвіл на імміграцію і залишився в
Україні на постійне проживання.
Порядок надання дозволу на імміграцію
в Україну на постійне проживання та
перелік документів, необхідних для
отримання такого дозволу визначено
статтею 9 Закону № 2491-ІІІ.

У свою чергу, з метою реалізації
положень Закону № 2491-ІІ Кабінетом
Міністрів України 26.12.2002 р. винесено
постанову № 1983, якою затверджено
Порядок провадження за заявами про
надання дозволу на імміграцію й
поданнями про його скасування і
виконання прийнятих рішень (далі -
Порядок ). Цей Порядок визначає
процедуру провадження за заявами про
надання дозволу на імміграцію в
Україну іноземцям та особам без
громадянства, поданням про його
скасування та виконання прийнятих
рішень, а також повноваження
центральних органів виконавчої влади
України, підпорядкованих їм органів,
які забезпечують виконання
законодавства про імміграцію.

Порядок подання заяви про отримання
дозволу на імміграцію, перелік
необхідних документів та порядок їх
розгляду, крім статті 9 Закону № 2491-ІІІ
визначені пунктами 11-14, за якими
територіальні органи і підрозділи
після отримання документів від
зазначених у пунктах 12 і 13 цього
Порядку органів перевіряють у місячний
термін правильність їх оформлення,
з'ясовують у межах своєї компетенції
питання щодо наявності чи відсутності
підстав для відмови у наданні дозволу
на імміграцію, передбачених статтею 10
Закону України "Про імміграцію",
надсилають відповідні запити до
регіональних органів СБУ, Робочого
апарату Укрбюро Інтерполу та
Держприкордонслужби. Регіональні
органи СБУ, Робочий апарат Укрбюро
Інтерполу та Держприкордонслужба
проводять у межах своєї компетенції у
місячний термін після надходження
таких запитів перевірку з метою
виявлення осіб, яким дозвіл на
імміграцію не надається. Про
результати перевірки інформується
орган, який зробив запит.

У судовому засіданні представник
відповідача відмітив, що підставою для
відмови у наданні позивачу дозволу на
імміграцію є пункт 6 статті 10 Закону
України "Про імміграцію", а пункт 3
вказаної статті у спірному рішенні
вказано помилково. Також представник
відповідача стверджував, що позивачем
дотримано порядок подання документів
для отримання дозволу, документи
оформлені правильно та подані у
повному обсязі.

Перелік підстав для відмови у наданні
позивачу дозволу на імміграцію
передбачений статтею 10 Закону № 2491-ІІІ
та є вичерпним. За пунктом 6 цієї статті
дозвіл на імміграцію не надається: в
інших випадках, передбачених законами
України.

Із дослідженого судом листа лист
Управління Служби безпеки України в
Херсонській області від 28.04.2014 р. № 22/9-582
слідує, що з метою недопущення загрози
засадам національної безпеки України
(використання РФ своїх громадян для
проведення протиправної діяльності на
території України), вказане Управління
вважає за доцільне відмовити ОСОБА_4 у
наданні дозволу на імміграцію.

Суд зауважує, що в листі Управління СБУ
В Херсонській області не наведено
жодних фактів, які б свідчили про
наявність підстав вважати позивача
особою, що вчиняє протиправну
діяльність на території України, яка б
загрожувала національній безпеці.
Вказаний лист ґрунтується на
інформації щодо існування загрози для
національної безпеки загалом, зважаючи
на суспільно-політичну ситуацію в
південному регіоні України.

Таким чином суд вважає, що лист
Управління СБУ в Херсонській області є
тим випадком, що передбачений законами
України, оскільки вказаний лист не
містить обставин, що передбачені
законодавством України як підстава для
відмови у наданні дозволу на
імміграцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги.

Відповідачем не надано суду належних
доказів існування інших обставин, що
передбачені ст. 10 Закону № 2491-ІІІ, які б
надали Управлінню ДМС України в
Херсонській області підстави для
відмови в наданні дозволу на
імміграцію, окрім листа Управління СБУ
в Херсонській області.

Беручи до уваги викладене вище, суд
вважає, що приймаючи спірне рішення,
відповідач не надав належної оцінки
наявності законних підстав для відмови
в наданні позивачу дозволу на
імміграції, тобто діяв необгрунтовано
та протиправно, а тому вказане рішення
підлягає скасуванню, як таке, що
порушує права позивача на залишення в
Україні для постійного проживання.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
відповідача видати ОСОБА_3 посвідку на
постійне проживання в Україні, слід
зазначити наступне.

Частиною 4 статті 11 Закону № 2491-ІІІ
визначено, що особі, яка перебуває на
законних підставах в Україні і
отримала дозвіл на імміграцію,
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
імміграції, видає посвідку на постійне
проживання протягом тижня з дня
подання нею відповідної заяви.

За змістом пункту 19 Порядку особи, яким
надано дозвіл на імміграцію,
зобов'язані протягом періоду дії
дозволу звернутися до територіального
підрозділу за місцем проживання із
заявою про видачу посвідки на постійне
проживання, якщо вони перебувають на
законних підставах в Україні.

Отже, зі змісту положень наведених вище
нормативно-правових актів слідує, що
необхідною умовою для отримання
посвідки на постійне проживання в
Україні є наявність у особи дозволу на
імміграцію.

Таким чином, суд відмовляє позивачу у
задоволенні позовних вимог про
зобов'язання відповідача видати їй
посвідку на постійне проживання в
Україні та вважає, що належним способом
захисту порушеного права позивача, у
даному випадку, є зобов'язання
відповідача прийняти рішення про
надання ОСОБА_3 дозволу на імміграцію в
Україну, на підставі якого позивач
отримає посвідку на постійне
проживання в Україні.

За таких обставин суд дійшов висновку
про часткове задоволення позовних
вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_3 до Управління Державної
міграційної служби України в
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування рішення,
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення від 24.05.2014 р. про відмову у
наданні дозволу на імміграцію в
Україну.

Зобов'язати Управління Державної
міграційної служби України в
Херсонській області прийняти рішення
про надання ОСОБА_3 дозволу на
імміграцію в Україну.

Зобов'язати Управління Державної
міграційної служби України в
Херсонській області протягом місяця з
дня набрання постановою законної сили
надати суду звіт про її виконання.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 18 серпня 2014 р.

Суддя

Кисильова О.Й.

кат. 3.1.3