Справа № 2а/0370/2155/12
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/28673/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Маринчак Н.Є., Сірош М.В.,

за участю секретаря Сватко А.О.

та представників сторін:

позивача - Півень Г.В.,

відповідача - Мельника С.І.,

розглянув у судовому засіданні
касаційну скаргу Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області (далі -
Ковельська ОДПІ)

на постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 20.08.2012

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2014

у справі № 2а/0370/2155/12

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 (далі
- СПД ОСОБА_3)

до Ковельської ОДПІ

про скасування податкових
повідомлень-рішень.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 20.08.2012,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08.05.2014, позов задоволено; визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 11.04.2012 №
та № .

Ухвалені у справі судові акти
мотивовано тим, що податковим органом
не доведено порушення позивачем умов
перебування на спрощеній системі
оподаткування у періоді, охопленому
перевіркою, у зв'язку з чим підстави для
донарахування СПД ОСОБА_3 оспорюваних
грошових зобов'язань з податку з
доходів фізичних осіб та з податку на
додану вартість відсутні.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
рішеннями попередніх судових
інстанцій, Ковельська ОДПІ звернулася
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати зазначені судові
акти та відмовити у позову у зв'язку з
неправильним застосуванням судами
норм матеріального та процесуального
права та невідповідністю висновків
судів дійсним обставинам справи.
Зокрема, в обґрунтування касаційних
вимог скаржник зазначає, що судами було
невірно визначено обсяг виручки,
отриманої позивачем від реалізації
автомобілів у перевіреному періоді.

Перевіривши повноту встановлення
судовими інстанціями фактичних
обставин справи та правильність
застосування ними норм матеріального і
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційної
скарги Ковельської ОДПІ з урахуванням
такого.

Як вбачається з установлених судами
обставин справи, Ковельською ОДПІ було
проведено документальну планову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового та іншого СПД ОСОБА_3 за
період з 01.07.2010 по 31.12.2011, оформлену
актом від 26.03.2012 № 26/17-. За
наслідками цієї перевірки податковим
органом було прийнято:

податкове повідомлення-рішення від
11.04.2012 № , за яким позивачеві
визначено грошове зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у сумі
553 451 грн. (454 099,80 грн. за основним
платежем та 99351,20 грн. за штрафними
санкціями);

податкове повідомлення-рішення від
11.04.2012 № , згідно з яким СПД ОСОБА_3
нараховано грошове зобов'язання з ПДВ у
сумі 568 294 грн. (у тому числі 469 392 грн. за
основним платежем та 98 902 грн. за
штрафними санкціями).

Підставою для зазначених донарахувань
стали висновки податкового органу про
те, що у періоді, охопленому перевіркою,
позивачем було ввезено на митну
територію України транспортні засоби
(автомобілі) у загальній кількості 98
штук (у тому числі 23 штуки у 2010 році
загальною митною вартістю 1 010 000 грн. та
75 автомобілів у 2011 році загальною
митною вартістю 2 346 960 грн.). Згідно з
відомостями, отриманими Ковельською
ОДПІ у ВРЕР ДАІ, станом на 01.01.2012
реєстрація зазначених автомобілів за
позивачем відсутня; ці транспортні
засоби зареєстровані на інших
громадян. Наведені обставини стали
підставою для висновку податкового
органу про перевищення позивачем
допустимого розміру для платників
єдиного податку у 2010 році, у зв'язку з
чим суму такого перевищення та дохід,
отриманий СПД ОСОБА_3 у 2011 році, слід
оподатковувати за правилами загальної
системи.

Відхиляючи зазначені доводи
податкового органу як неспроможні,
суди попередніх інстанцій послалися на
те, що спірні транспортні засоби не
придбавалися позивачем у власність, а
ввозилися на митну територію України
на виконання доручень, що надавалися
фізичними особами, які в подальшому і
реєстрували вказані автомобілі як
власники.

На підставі цього суди об'єктивно
зазначили, що позивач, фактично діючи
як комерційний представник за
договором доручення, здійснювала
операції із закупівлі товару для інших
осіб; такі операції не є операціями з
реалізації позивачем товару, в
наслідок яких отримується виручка у
розумінні статті 1 Указу Президента
України ««Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва».

Наведене виключає і обов'язок СПД
ОСОБА_3 зареєструватися платником ПДВ
відповідно до пункту 181.1 статті 181
Податкового кодексу України, на
існуванні якого наполягає відповідач у
поданій касаційній скарзі.

З урахуванням викладеного слід
погодитися з висновком судів про
незаконність оспорюваних
донарахувань.

Оскільки висновки судів відповідають
нормам чинного законодавства та
фактичним обставинам спору,
установленим на підставі повного та
об'єктивного дослідження доказів у
справі, то процесуальних підстав для
скасування оскаржуваних постанови та
ухвали окружного і апеляційного
адміністративних судів зі спору не
вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись
статтями 160, 167, 220, 221, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Ковельської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області
залишити без задоволення.

2. Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 20.08.2012 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.05.2014 у
справі № 2а/0370/2155/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Н.Є. Маринчак М.В. Сірош