Справа № 802/462/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/462/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Жернаков М.В.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

при секретарі: Швець А.І.

за участю представників сторін:

позивача - Бартко О.І., Бревус Л.В.,
Олійник Р.О., представники на підставі
довіреностей

відповідача - Маськова Н.М., Романович
С.С., представники на підставі
довіреностей

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Крижопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 21
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства
"Крижопільський цукровий завод" до
Крижопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014 року публічне акціонерне
товариство «Крижопільський цукровий
завод» звернулось до суду з позовом до
Крижопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 21.05.2014 року
позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позову. В обґрунтування
апеляційної скарги скаржник вказав, що
позивач здійснював операцію з експорту
товару, яка не мала на меті отримання
доходу, а була направлена на подальшу
мінімізацію сплати ПДВ.

В судовому засіданні представники
відповідача підтримали вимоги
викладені в апеляційній скарзі та
просили їх задовольнити.

Представники позивача заперечували
проти задоволення апеляційної скарги з
підстав викладених в запереченні на
апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
податковий органом проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ПАТ "Крижопільський цукровий
завод" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2014 р. по
30.06.2013 р., з податку на прибуток з 01.07.2010
р. по 31.12.2010 р. За результатами перевірки
21.10.2013 складено акт № 11/22/03374764.

На підставі вказаного акта перевірки
Крижопільська ОДПІ прийняла податкове
повідомлення-рішення № від 08.11.2013
р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на суму 1 757 815 грн., з
яких за основним платежем - 1 175 376 грн. та
за штрафними санкціями - 582 439 грн.

На зазначене податкове
повідомлення-рішення ПАТ
"Крижопільський цукровий завод" подало
до Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області скаргу, за
результатами розгляду якої було
прийнято рішення № 13795/10/10-02-11 від 27.12.2013
р. Вказаним рішенням ГУ Міндоходів у
Вінницькій області вирішено залишити
без змін податкове
повідомлення-рішення № від 08.11.2013
року, про визначення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 1 757 815,00 грн., а скаргу
без задоволення; збільшити на 17030,50 грн.
(13077 грн. основний платіж і 3953,50 грн.
штрафна санкція) суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість, визначеному у податковому
повідомленні-рішенні від 08.11.2013 р. №
; надано вказівку Крижопільській
ОДПІ скласти та направити ПАТ
"Крижопільський цукровий завод"
податкове повідомлення-рішення на
збільшену на 17030,50 грн. суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість.

Під час розгляду первинної скарги для
з'ясування всіх обставин справи, з
метою документального підтвердження
(спростування) порушень, що викладені в
акті перевірки від 21.10.2013 р., ГУ
Міндоходів у Вінницькій області
наказом від 03.12.2013 № 289 зобов'язало
Крижопільську ОДПІ провести
документальну позапланову перевірку,
результати якої було оформлено актом
від 25.12.2013 р. № 979/2200/033774764.

Відповідно до висновків акта перевірки
від 25.12.2013 р. № 979/2200/033774764 встановлено
порушення ПАТ "Крижопільський цукровий
завод" ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток на суму 251030 грн., в тому числі
за 4 квартал 2011 року на суму 251030 грн.;
п.7.4. ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість" та п. 198.1. п. 198.3. ст. 198,
п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 188.1. ст. 188
Податкового кодексу України з
урахуванням норм пп. 14.1.36 п. 14.1. пп. 14.1.231.
п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість в сумі 1188 453 грн., в т.ч.
в: травні 2011 року в сумі 15670 грн., серпні
2011 року в сумі 41667 грн., вересні 2011 року в
сумі 144167 грн., жовтні 2011 року в сумі 180000
грн., грудні 2011 року в сумі 163766 грн.,
січні 2012 року в сумі 72875 грн., лютому 2012
року в сумі 75260 грн., березні 2012 року в
сумі 57505 грн., квітні 2012 року в сумі 21924
грн., травні 2012 року в сумі 42637 грн.,
червні 2012 року в сумі 96840 грн., липні 2012
року в сумі 56490 грн., жовтні 2012 року в
сумі 24210 грн., листопаді 2012 року в сумі
153330 грн., грудні 2012 року в сумі 40202 грн.,
січні 2013 року в сумі 1910 грн.

На підставі акта перевірки від 25.12.2013 №
979/2200/033774764 з урахуванням рішення ГУ
Міндоходів у Вінницькій області №
13795/10/10-02-11 від 27.12.2013 Крижопільська ОДПІ
прийняла податкове
повідомлення-рішення № від 22.01.2014
р., яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в сумі 17030,50
грн., з яких за основним платежем 13077
грн. та за штрафними санкціями 3953,50 грн.

Таким чином, податковими
повідомленнями-рішеннями
Крижопільської ОДПІ № від 08.11.2013
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на суму 1 757 815 грн., з яких за основним
платежем 1175 376 грн. та за штрафними
санкціями 582 439 грн.; № від 22.01.2014
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
в сумі 17030,50 грн., з яких за основним
платежем 13077 грн. та за штрафними
санкціями 3953,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зазначив, що висновки
податкового органу щодо допущених
порушень вимог податкового
законодавства є необґрунтованими, а
підстави для визначення грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість відсутні. Разом з тим
безпідставність збільшення грошових
зобов'язань доводить також
безпідставність застосування штрафних
санкцій.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції враховуючи наступні
обставини справи.

На підставі акта перевірки №11/22/03374764
від 21.10.2013 року, яким встановлено
порушення п.п.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковим органом
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 08.11.2013
року, яким збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 1 757 815 грн.,
з яких 1 175 376 грн. за основним платежем
та 582 439 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями, а також на підставі акта
перевірки №979/2200/03374764 від 27.12.2013 року та
Рішення про результати розгляду
первинної скарги №13795/10/10-02-11 від 27.12.2013
року, якими встановлено порушення п. 198.3
ст. 198, п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188
Податкового кодексу України з
урахуванням норм п.п. 14.1.36 п. 14.1, п.п. 14.1.231
п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України,
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 17030, 50 грн., з
яких 13077 грн. за основним платежем та 3953,
5 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно з контрактом від 09.11.2010 р. № 911,
укладеним з нерезидентом ООО "GEOTER-COM"
(Молдова, м. Кишинів), ПАТ
"Крижопільський цукровий завод" у січні
2011 року реалізувало на експорт товар
(насіння гірчиці білої врожаю 2010 року у
кількості 21 тонни на суму 55116,37 грн.),
який придбало у ТОВ "Продовольча
компанія "Зоря Поділля" на суму 14500 грн.
(без ПДВ) на підставі договору від 11.01.2005
р. № 1 та додаткової угоди від 29.06.2010 р. №
1 та у ТОВ "Новофастівське" на суму 38000
грн. (без ПДВ) на підставі договору від
14.01.2011 р. № 14-01-11. За взаєморозрахунками
з ТОВ "Продовольча компанія "Зоря
Поділля" і ТОВ "Новофастівське" ПАТ
"Крижопільський цукровий завод" ПДВ у
сумі 10500 грн. з вартості насіння гірчиці
білої включило до податкового кредиту
податкової декларації з ПДВ за січень
2011 року.

У травні 2012 року на виконання контракту
від 12.03.2012р. № 1203, укладеного з
нерезидентом Sodrugestvo Trading SA (Женева), ПАТ
"Крижопільський цукровий завод"
реалізувало на експорт товар (жом
буряковий, гранульований, сушений) у
кількості 4125 тонн на суму 5866658 грн. та на
виконання контракту від 27.04.2002 № 2704 (1) і
додаткової угоди № 1 від 25.06.2012,
укладених з фірмою Arbicom LLC (США), позивач
у червні 2012 року відвантажив жом
буряковий, гранульований, сушений у
кількості 271,2 тонн на суму 394415 грн.
Вказаний товар був придбаний позивачем
у ТОВ "Продовольча компанія "Поділля" в
кількості 4396 тонн на суму 5824382 грн. За
взаєморозрахунками з ТОВ "Продовольча
компанія "Зоря Поділля" ПДВ в сумі 1164876
грн. з вартості жому бурякового,
гранульованого, сушеного ПАТ
"Крижопільський цукровий завод"
включило до складу податкового
кредиту податкових декларацій з ПДВ за
січень, серпень 2011 року - 912500 грн.,
вересень 2011 року - 239814 грн. і жовтень 2011
року - 12562 грн.

Позивачем до перевірки було надано
належним чином оформлені податкові
накладні, які підтверджують
правомірність формування податкового
кредиту у періоді, що перевірявся.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що податковий орган не взяв
до уваги документів, які підтверджують
зміни в структурі активів та
зобов'язань у власному капіталі
позивача, з яких прослідковується
оплата поставленого товару.
Перерахування позивачем на рахунок
контрагентів вартості поставленого
товару свідчить про фактичне
здійснення господарських операцій,
оскільки такі призвели до зміни
майнового стану товариства. Зміна
майнового стану ТОВ "Крижопільський
цукровий завод" у даному випадку
проявляється у тому, що оплата вартості
поставлених товарів проводилася
виключно за рахунок грошових (майнових)
ресурсів товариства, що, відповідно,
призводило до їх зменшення. Зважаючи на
наведене, очевидним є те, що фактичне
здійснення господарських операцій
підтверджено в повному обсязі.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про фактичне
здійснення господарських операцій
позивача з контрагентами (настання
реальних правових наслідків), так як
здійснення господарських операцій
підтверджується первинними
документами. Крім того податковий
орган в акті перевірки не зробив
висновків відносно відсутності
підтверджених фактів поставки товарів,
переміщення товарно-матеріальних
цінностей (ТМЦ) у просторі тощо. Жодних
претензій до кількісного та якісного
складу первинних документів, що
підтверджують формування податкового
кредиту податковим органом в акті
перевірки не зазначено, факт реального
постачання товарів відповідач під
сумнів також не ставить.

В результаті здійснення господарських
операцій активи та капітал позивача
зазнали змін. Податковий орган не
зробив ніяких висновків про
відсутність фактів сплати вартості
отриманого товару, в т.ч. ПДВ, що входить
до складу вартості придбаних ТМЦ.

Позивач та його контрагенти на час
здійснення господарських операцій
були наділені спеціальною податковою
правосуб'єктністю учасників
господарської операції (наявність
реєстрації платниками податку на
додану вартість, наявність в керівних
підприємств повноважень на підписання
договорів, актів, накладних тощо).

А тому є необґрунтованим висновок
податкового органу про укладання
правочину без мети реального настання
правових наслідків.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
суд першої інстанції правомірно не
погодився з доводами податкового
органу про безпідставне формування
позивачем податкового кредиту з огляду
на невигідну (збиткову) подальшу
реалізацію придбаних товарів, оскільки
судом вірно зазначено, що ні Закон
України "Про податок на додану
вартість", ні Податковий кодекс України
не ставить в залежність право
формування податкового кредиту від
подальшої прибутковості або
збитковості операцій з продажу
придбаних ТМЦ. Тобто, сама по собі
збитковість чи прибутковість операції
в разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту. Актом
перевірки підтверджується наявність у
позивача податкових накладних,
отриманих від контрагентів та
оформлених належним чином, що і є
належною підставою для формування
податкового кредиту. Економічна
ефективність операцій не ставить у
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит. Тому, навіть якщо
припустити, що подальший продаж ТМЦ був
для товариства збитковий, право на
формування податкового кредиту
позивач у будь-якому випадку не
втрачає.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції правильно скасовано
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, оскільки
правомірність їх прийняття не
підтверджено під час апеляційного
розгляду справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Крижопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 21 травня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
21 серпня 2014 року .

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.