Справа № 2а-1766/10
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
Справа № 7135/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Яворського І.О., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Мукачівської міської ради
Закарпатської області на постанову
Мукачівського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27 вересня 2010
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення виконкому
Мукачівської міської ради
Закарпатської області про визнанння
дій неправомірними та зобов’язання
виплатити грошову допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В:

10.09.2010 року позивач – ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до управління праці
та соціального захисту населення
виконкому Мукачівської міської ради
Закарпатської області, в якому просить
визнати неправомірними дії
відповідача щодо відмови виплачувати
їй допомогу по догляду дитини до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі не менше від прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до 6 років; зобов’язати
відповідача зробити перерахунок
нарахованих сум цієї допомоги
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім’ям з дітьми» до
рівня не менше від прожиткового
мінімуму на місяць, та виплатити їй всі
недоплачені кошти з 10 липня 2007 року по 5
жовтня 2009 року в сумі 10700,62 грн; зробити
перерахунок суми одноразової допомоги
при народженні дитини та виплатити їй
різницю в сумі 946,0 грн.

Постановою Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 27 вересня 2010 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Мукачівського
міськвиконкому донарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років з 9 липня 2007 року
по 31 грудня 2007 року. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що позивач мала право
відповідно до ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім’ям з дітьми» на
отримання щомісячної грошової
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі, що обчислюється з урахуванням
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років
відповідно до ст. 62 Закону України «Про
державний бюджет України на 2007 рік» за
період з 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007
року, оскільки Рішенням
Конституційного Суду України № 6-рп/2007
від 9 липня 2007 року визнані
неконституційними окремі положення
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2007 рік», які зменшували
розмір оспорюваної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її такою, що
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач оскаржив її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 27 вересня 2010 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт зазначає, що за 2007-2009
роки допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку ОСОБА_1
призначена та виплачена вірно. Крім
того, розпорядники бюджетних коштів
беруть бюджетні зобов’язання та
здійснюють відповідні видатки за
загальним фондом бюджету тільки в
межах бюджетних асигнувань,
встановлених кошторисами. При
здійсненні бюджетного процесу в
Україні положення нормативно-правових
актів застосовуються лише в тій
частині, в якій вони не суперечать
положенням Конституції України,
Бюджетного кодексу України, Законів
України «Про державний бюджет України
на відповідний рік».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування,

їх посадові особи зобов’язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції лише частково
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи.

Встановлено, що ОСОБА_1 є працюючою,
отже застрахованою у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, являється
матір’ю малолітньої дитини – дочки
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 12.10.2006 року, виданим
міським відділом реєстрації актів
цивільного стану Мукачівського
міськрайонного управління юстиції.

Суд апеляційної інстанції відзначає,
що згідно з вимогами ст.43 Закону
України «Про загальнообов’язкове
державне соціальне страхування у
зв’язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Однак, Закон України «Про
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування у зв’язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» при визначенні розміру
допомоги не визначив відповідно до
якого прожиткового мінімуму
визначається розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. Зважаючи на
обумовлене, виходячи з положень ч.7 ст. 9
КАС України, потрібно застосовувати
закон, що регулює подібні
правовідносини, а саме ч.1 ст.15 Закону
України «Про державну допомогу сім’ям
з дітьми» (в редакції, яка діяла до
01.01.2008 року), Відповідно до якої
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до шести років. Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається на кожну
дитину, незалежно від кількості
народжених (усиновлених, взятих під
опіку) дітей у сім’ї, по догляду за
якими надається допомога.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів – ч.2 ст.99 КАС
України.

Адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала. – ст.100
цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із вищевказаним позовом, а саме – 10.09.2010
року (а.с. 4), в той час коли позовні
вимоги сторони по 05.10.2009 року,
відсутність поважних причин для
поновлення строку, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що адміністративний позов слід
залишити без розгляду, в зв’язку з
пропуском строку звернення до суду.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з постановленням
ухвали про залишення позову без
розгляду.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 195, п.3 ч.1 ст.197,
ст.198, п.4 ст.202, ст.205, 206, 254 КАС КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Мукачівської міської ради
Закарпатської області задоволити
частково.

Постанову Мукачівського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 27 вересня 2010 року у справі
№2а-1766/10 скасувати та постановити
ухвалу, якою адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління праці та
соціального захисту населення
виконкому Мукачівської міської ради
Закарпатської області про визнанння
дій неправомірними та зобов’язання
виплатити грошову допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточно та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
І.О. Яворський

ОСОБА_3