Справа № 820/11453/14
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 серпня 2014 р.
Справа № 820/11453/14

Суддя Харківського окружного
адміністративного суду Супрун Ю.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Голови
Селянського (фермерського)
господарства ОСОБА_1 до Близнюківської
районної державної адміністрації
Харківської області про визнання
протиправним та скасування
розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

Голова Селянського (фермерського)
господарства ОСОБА_1 (надалі за текстом
- Голова Селянського (фермерського)
господарства ОСОБА_1, позивач)
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Близнюківської районної державної
адміністрації Харківської області
(надалі за текстом - Близнюківська РДА
Харківської області, відповідач), в
якому просить суд: визнати
протиправним та скасувати
розпорядження голови Близнюківської
районної державної адміністрації
Харківської області від 31 січня 2005 року
№ 28 "Про вилучення земель запасу з
селянського фермерського господарства
ОСОБА_1 на території Бурбулатівської
сільської ради".

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивач є користувачем
земельної ділянки для ведення
селянського (фермерського)
господарства площею 44,22 га, що
знаходиться на території
Бурбулатівської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області, відповідно до Державного акту
на право користування землею ХР-03-00-000676,
виданого Близнюківською районною
адміністрацією Харківської області
31.03.1997 року. Відповідно до
розпорядження голови Близнюківської
районної державної адміністрації було
вилучено земельну ділянку загальною
площею 44,22 га та передано до земель
запасу Бурбулатівської сільської ради.
Позивач вважає, що зазначене
розпорядження протиправним та таким,
що підлягає скасуванню.

Позивач до судового засідання не
з'явився, до канцелярії Харківського
окружного адміністративного суду від
13.08.2014 року надав заяву про слухання
справи без його участі.

Представник відповідача до
судового засідання не з'явився, до
канцелярії Харківського окружного
адміністративного суду 22.08.2014 року
надав клопотання про розгляд справи
без його участі та просив у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Згідно до ч. 1 ст. 41 КАС України у разі
неявки у судове засідання всіх осіб,
які беруть участь у справі, чи якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КАС України розгляд і
вирішення адміністративної справи
здійснюється в порядку письмового
провадження без виклику осіб, які
беруть участь у справі, та проведення
судового засідання на основі наявних у
суду матеріалів.

Оскільки судом зібрані докази, що
в своїй сукупності повно та всебічно
висвітлюють обставини спірних
правовідносин, визначене ч. 1 ст. 2 КАС
України завдання адміністративного
судочинства залишається незмінним при
розгляді будь-якої адміністративної
справи, в тому числі і справи за позовом
суб'єкта владних повноважень і
дотримання вказаного завдання є
обов'язковим в силу приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України, суд доходить
висновку, що адміністративна справа
має бути розглянута та вирішена на
підставі наявних в ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи та
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд виходить з таких
підстав та мотивів.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідно до Державного акту на
право постійного користування землею
ХР-03-00-000676, виданого Близнюківською
районною державною адміністрацією
Харківської області 31.03.1997 року,
позивач є користувачем земельної
ділянки для ведення селянського
(фермерського) господарства площею 44,22
га, що знаходиться на території
Бурбулатівської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області.

Відповідно до ст.. 9 Закону України
«Про селянське (фермерське)
господарство, зазначена ділянка стала
підставою для створення Селянського
(фермерського) господарства «ОСОБА_1».

Так, Близнюківською районною
державною адміністрацією Харківської
області 16.01.1998 року було зареєстровано
Статут селянського (фермерського)
господарства ОСОБА_1.

Судом встановлено, позивач
звернувся до відділу Держземагенства у
Близнюківському районі з заявою щодо
розрахунку податку на 2013 рік.

Так, відповідно до отриманої ним
20.05.2014 року довідки від 27.01.2014 року за №
01-171233, вбачається, що за Головою СФГ
«ОСОБА_1» в державній статистичній
звітності по формі 6-зем станом на 01.01.2014
року значиться площа
сільськогосподарських угідь 21,448 га..

Відповідно до довідки відділу
Держземагенства у Близнюківському
районі від 26.05.2014 року зазначено, що
вказана в державному аткі ХР-03-00-000-676
земельна ділянка за ОСОБА_1 по формі
6-зем не обліковується.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідно до протоколу № 4 постійно
діючої комісії з питань земельних
відносин пгт. Близнюки від 24.01.2005 року
розглянуто питання про вилучення
земельної ділянки Голови СФГ «Діденко»
та вирішено дати згоду на вилучення та
підготовку розпорядження.

Так, відповідно до розпорядження
Близнюківської районної державної
адміністрації № 28 від 31.05.2005 року «Про
вилучення земель запасу з селянського
фермерського господарства ОСОБА_1 на
території Бурбулатівської сільської
ради» на підставі заяви Голови СФГ
ОСОБА_1 про відмову від земельної
ділянки площею 44.22 га, яка була надана в
постійне користування, було вирішено:
вилучити земельну ділянку загальною
площею 44,22 га, з них: орні 31,51 га,
сіножаті - 10,13 га, пасовища - 1,58 га,
чагарники - 0,10 га, болота - 0,90 га, які
були раніше надані в постійне
користування для селянського
фермерського господарства ОСОБА_1 на
території Бурбулатівської сільської
ради; передати земельну ділянку
загальною площею 44,22 га, з них: орні 31,51
га, сіножаті - 10,13 га, пасовища - 1,58 га,
чагарники - 0,10 га, болота - 0,90 га до
земель запасу Бурбулатівської
сільської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Земельного
кодексу України встановлено, що право
постійного користування земельною
ділянкою припиняється у разі
добровільної відмови землекористувача
і здійснюється за його заявою до
власника земельної ділянки.

Позивач у позовній заяві зазначає, що
заяв щодо відмови від земельної
ділянки площею 44.22 га, яка стала
підставою для винесення розпорядження
№ 28 від 31.05.2005 року не складав.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до листа Близнюківської
районної державної адміністрації
Харківської області від 29.05.2014 року №
01-41/1710 щодо надання заяви про відмову
від земельної ділянки площею 44,22 га
повідомлено, що відповідно до Акту від
21 листопада 2012 року № 1 «Про вилучення
до знищення документів, не внесених до
Національного архівного фонду» заяви
громадян особистого та другорядного
характеру за період 2001-2006 років були
вилучені та знищені.

Судом встановлено, що зазначений Акт не
містить перелік заяв, що підлягають
знищенню, а тільки їх загальну
кількість, а саме: відповідно до п. 35
Акту зазначено: «Заяви громадян
особистого та другорядного характеру
2001-2006 роки - 168». Також відповідно до п. 13
Акту знищено Журнал реєстрації вхідної
документації за 1997 - 2007 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 142 Земельного
кодексу України вказано, що власник
земельної ділянки на підставі заяви
землекористувача приймає рішення про
припинення права користування
земельною ділянкою, про зо повідомляє
органи державної реєстрації.

Суд констатує, що на момент підписання
розпорядження у 2005 році, відповідно до
Тимчасового порядку ведення
державного реєстру земель,
затвердженого Наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
№ 174 від 02.07.2003 року, заствердженого в
Міністерстві юстиції України 25 липня
2003 року № 641/7962, органом державної
реєстрації було Державне підприємство
«Центр державного земельного кадастру
при Державному комітеті України по
земельних ресурсах» та його структурні
підрозділи (реєстратори) щляхом
внесення відомостей до реєстраційних
книг та поземельної книги.

Відповідно до Постанови Кабінету
міністрів України від 09.09.2009 року № 1021
«Про затвердження порядків ведення
Поземельної книги і Книги записів про
державну реєстрацію державних актів на
право власності на земельну ділянку та
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі» функції державної реєстрації
земельних ділянок та прав щодо них було
покладено на територіальні підрозділи
Державного комітету із земельних
ресурсів.

Так, відповідно до листа відділу
Держземагенства у Близнюківському
районі зазначено, що в Книзі реєстрації
актів постійного користування землею
від 31 березня 1997 року за № 42 значиться
запис державного акту ХР на право
користування земельними ділянками
Головою СФГ ОСОБА_1, який на даний час не
скасований.

Також, відповідно до інформації
Лозівської об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Харківській області від 01.07.2014 року за
№ 3449/10/20-27-15-02-15 вбачається, що у СФГ
ОСОБА_1 знаходилось у користуванні
господарство, а саме: у 2003 році - ріллі
75,78 га, сіножаті 11,71 га, посовища 1,58 га,
річна сума податку - 1408,24 грн, у 2004 році -
ріллі 98,91 га, сіножаті 13,01 га, посовища
18,81 га, річна сума податку 1906,00 грн., у 2005
році ріллі 67,4 га, сіножаті 2,88 га,
посовища 17,23 га, річна сума податку 388,04
грн., у 2006 році - ріллі 50,798 га, сіножаті
2,13 га, посовища 12.53 га, річна сума
податку 291,76 грн., у 2007 році - ріллі 46,4 га,
сіножаті 2,91 га, посовища 11,76 га, річна
сума податку 275,95 грн., у 2008 році - ріллі
61,4 га, сіножаті 2,91 га, посовища 11,76 га,
річна сума податку 363,16 грн., у 2009 році -
ріллі 50 га, річна сума податку 279,06 га, у
2010 році - ріллі 75 га, річна сума податку
418,61 га, у 2011 році - ріллі 48,096 га, річна
сума податку 268,43 грн., у 2012 році - ріллі 98
га, річна сума податку 546,95 грн., у 2013
році - ріллі 93,3985 га. річна сума податку
521,27 грн..

Таким чином суд приходить до висновку,
що в попередніх роках позивач
користувався зазначеною земельною
ділянкою та сплачував відповідні
податки.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що у відповідача
були відсутні необхідні документи для
прийняття оскаржуваного розпорядження
№ 28 від 31.05.2005 року.

Окремо суд звертає увагу на той факт, що
з моменту видачі оскаржуваного
розпорядження, відповідачем воно не
реалізовувалось.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. ст. 9, 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок, щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав до суду доказів в
обґрунтування обставин, на яких
ґрунтуються його заперечення, і не
довів правомірності прийнятого ним
рішення щодо нарахування позивачу
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість.

Відповідно до частини 3 ст. 2 КАС України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За встановлених в ході судового
розгляду обставин суд дійшов висновку
про невідповідність вимогам ч. 3 ст. 2
КАС України оскаржуваного
розпорядження, що дає суду підстави для
задоволення позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється
відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 2, 8-14, 71, 94, 159, 160-164, 167, 186 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Голови
Селянського (фермерського)
господарства ОСОБА_1 до Близнюківської
районної державної адміністрації
Харківської області про визнання
протиправним та скасування
розпорядження - задовольнити в повному
обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Близнюківської
районної державної адміністрації
Харківської області від 31 січня 2005 року
№ 28 "Про вилучення земель запасу з
селянського фермерського господарства
ОСОБА_1 на території Бурбулатівської
сільської ради".

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених цією
статтею, залишається без розгляду, якщо
суд апеляційної інстанції за заявою
особи, яка її подала, не знайде підстав
для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Супрун Ю.О.