Справа № 817/1690/13-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"19" серпня 2014 р.
Справа № 817/1690/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю сторін:

представника позивача Філіп"єва А.О.,

представника відповідача Якимчука
Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Рівненському
районі Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "07" травня
2014 р. у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства
"Консюмерс-Скло-Зоря" до Державної
податкової інспекції у Рівненському
районі Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Консюмерс-Скло-Зоря" звернулося з
позовом до Державної податкової
інспекції в Рівненському районі про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
24.07.2009 року № /0, від 09.09.2009 року №
/1, від 20.11.2009 року №/2 та від
27.01.2010 року № /3, від 24.07.2009 року №
/0, від 09.09.2009 року № /1, від
20.11.2009 року № /2, від 27.01.2010 року №
/3. Позов обґрунтовано тим, що
валові витрати та податковий кредит
сформовано правомірно на підставі
первинних документів, що підтверджують
фактичне надання послуг
технологічного консалтингу юридичною
особою-нерезидентом. Отримані послуги
безпосередньо пов'язані з процесом
організації та ведення виробництва
продукції позивача, тобто
безпосередньо пов'язані з його
господарською діяльністю та з
отриманням доходу.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 07.05.2014 року
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Рівненському
районі від 24.07.2009 року №/0, від 09
вересня 2009 року №/1, від 20
листопада 2009 року №/2, від 27 січня
2010 року №/3 на суму 5 116 023, 00 грн.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Рівненському районі від 24 липня 2009 року
№/0, від 09 вересня 2009 року №/1,
від 20 листопада 2009 року №/2, від 27
січня 2010 року №/3 на суму 3150, 00 грн.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні позову. Апеляційну скаргу
обґрунтовано тим, що позивачем не
представлено результатів проведених
робіт та не підтверджено відповідними
документами отримання послуг
технологічного консалтингу та не
доведено їх використання у власній
господарській діяльності, чим порушено
пп. 5.2.1 п. 5.2, пп.. 5.3.9 п. 5.3, пп.. 5.4.2 п. 5.4 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", що призвело до
завищення валових витрат. Зазначає й
те, що послуги консалтингу не
підлягають амортизації та пов'язані з
науково-технічним забезпеченням
господарської діяльності та
раціоналізацією господарських
процесів, проведенням
дослідно-експериментальних та
конструкторських робіт, виготовлення
та дослідження моделей і зразків,
виплатою роялті та придбанням НМА. Такі
витрати є витратами подвійного
призначення, і правила віднесення
таких витрат до складу валових
визначаються відповідно до пп.. 5.4.2 п. 5.4
ст. 5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", Методичними
рекомендаціями щодо віднесення витрат
подвійного призначення до складу
валових, затвердженими наказом
Міністерства України у справах науки і
технологій від 21.01.1999 року № 15. Крім
того вказує на розбіжність висновків
проведених експертиз.

Представник позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечував. Просив
відмовити в задоволенні. Вважає
рішення суду законним та
обґрунтованим.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи та вимоги
апеляційної скарги підтримав. Просив
задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що Державною податковою
інспекцією в Рівненському районі
проведено планову виїзну перевірку ЗАТ
"Консюмерс-Скло-Зоря" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2007 року по
31.12.2008 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2007 року по
31.12.2008 року, за результатами якої
складено акт № 473/70/23-141/22555135 від 14.07.2009
року (а.с.128-162, т.2).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем:

- пп. 5.2.1 п. 5.2, пп. 5.3.9 п. 5.3, пп.. 5.4.2 п. 5.4 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", в результаті
чого занижено податок на прибуток в
періоді, що перевірявся, на загальну
суму 2 797 850 грн., у тому числі, за ІІІ
квартал 2008 року в сумі 798933 грн., за ІV
квартал 2008 року в сумі 1998917 грн.;

- пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за травень 2008 року в
сумі 2100 грн.

На підставі акту перевірки та в
результаті адміністративного
оскарження відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення:

- від 24.07.2009 року № /0 (та прийняті в
результаті адміністративного
оскарження податкові
повідомлення-рішення від 09.09.2009 року №
/1, від 20.11.2009 року № /2, від
27.01.2010 року № /3), яким відповідачем
(на підставі пп. "б" пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, пп.
17.1.3, 17.1.6 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань платника
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" (далі по тексту
постанови -Закон №2181) було визначено
позивачу податкове зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 5116023 грн., в
тому числі, за основним платежем 2 797 850
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями в сумі 2 318 173 грн. (а.с.163-166, т.2);

- від 24.07.2009 року № /0 (та прийняті в
результаті адміністративного
оскарження податкові
повідомлення-рішення від 09.09.2009 року №
/1, від 20.11.2009 року № /2, від
27.01.2010 року № /3), яким відповідачем
(на підставі пп. "б" пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4, пп.
17.1.3, п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181) було
визначено позивачу податкове
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в сумі 3150 грн., в тому
числі за основним платежем - 2100 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 1050 грн. (а.с.167-170, т.2).

До вказаних висновків податковий
орган прийшов з підстав не
підтвердження позивачем відповідними
документами результатів виконаних
робіт відповідно до контракту №1 від
01.02.2006 року укладеного позивачем з
нерезидента фірми "Saint-Gobain Oberland AG"
(Німеччина); не надання до перевірки
паспортних даних виконавців таких
робіт та документів, що підтверджують
рівень їх освіти ; відповідно листа
СБУ України в Рівненській області
№21-1/772 від 30.04.2009року представники
фірми "Saint-Gobain Oberland AG" (Німеччина) в
Україну не в'їздили і відповідно ніяких
послуг не надавали; надання до
перевірки документів (акти приймання
-передачі послуг, технічні звіти з
описом виконаних робіт ) в яких
зазначені роботи (послуги), що не є
тотожними суті консалтингових послуг;
описані в технічних звітах та актах
роботи (послуги) виконані фірмою
"Saint-Gobain Oberland AG" (Німеччина) є по суті
послугами (роботами) пов'язаними з
науково-технічним забезпеченням
господарської діяльності та
раціоналізацією господарських
процесів, проведенням
дослідно-експериментальних та
конструкторських робіт, виготовленням
та дослідженням моделей і зразків,
виплатою роялті та придбанням НМА,
правила віднесення витрат на їх
придбання до складу валових витрат
визначаються п.п. 5.4.2 п. 5.4 ст. 5 Закону
України "Про оподаткуванні прибутку
підприємств". До перевірки не надано
документів, визначених п. 2 Методичних
рекомендацій щодо віднесення витрат
подвійного призначення до складу
валових (затв. наказом Міністерством
України у справах науки і технологій
від 21.01.1999року №15) які підтверджують
правомірність віднесення витрат
платника податку на винахідництво і
раціоналізацію господарських
процесів.

Підставою для винесення податкових
повідомлень-рішень про донарахування
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість стало не
підтвердження податкового кредиту
позивача за травень 2008 року в сумі
2100грн. за результатами
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань контрагентів на
рівні ДПА України.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7.4 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.
Суми податку на додану вартість,
сплачені (нараховані) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням (спорудженням) основних
фондів, що підлягають амортизації,
включаються до складу податкового
кредиту такого звітного періоду,
незалежно від строків введення в
експлуатацію основних фондів, а також
від того, чи мав платник податку
оподатковувані обороти протягом
такого звітного періоду.

Згідно п. 7.2, п.п.7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", підставою для включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
по сплаті податку є податкова накладна
чи митна декларація, а при імпорті
робіт (послуг) - актом прийняття робіт
(послуг) чи банківським документом,
який засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Проте акт перевірки не містить жодних
відомостей стосовно того, що позивачем
не було підтверджено задекларовану
ним суму податкового кредиту в розмірі
2100 грн. податковою накладною чи іншим
документом за переліком визначеним
п.п.7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість".

Натомість, позивачем в ході перевірки
було надано податкові накладні в
повному обсязі та по всім контрагентам
відображеним в розділі ІІ іменованому
"Податковий кредит" декларації з ПДВ за
травень 2008 року.

Відповідачем не надано відповідних
доказів по якому із наведеного
переліку індивідуальних податкових
номерів контрагентів позивача
(зазначеному в розділі ІІ іменованому
"Податковий кредит" декларації з ПДВ за
травень 2008року) не підтверджено
декларування податкових зобов'язань за
результатами автоматизованого
співставлення на рівні ДПА України.

Крім того, формування платником
податкового кредиту не залежить від
результатів автоматизованого
співставлення задекларованих
податкових зобов'язань контрагентами
певного платника на рівні ДПА України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність висновків, викладених
акті перевірки та протиправністю
податкових повідомлень-рішень від
24.07.2009 року № /0, від 09.09.2009 року
№/1, від 20.11.2009 року № /2 та від
27.01.2010 року № /3.

Згідно. 5.1 ст. 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
валові витрати виробництва та обігу
(далі - валові витрати) - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Пунктом 1.32 ст. 1 зазначеного Закону
визначено, що господарська діяльність -
це будь-яка діяльність особи,
спрямована на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у разі коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою. Під
безпосередньою участю слід розуміти
зазначену діяльність особи через свої
постійні представництва, філії,
відділення, інші відокремлені
підрозділи, а також через довірену
особу, агента чи будь-яку іншу особу,
яка діє від імені та на користь першої
особи.

Відповідно до п.п. 5.2.1 пункту 5.2 ст. 5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" до складу
валових витрат включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці, у тому числі витрати з
придбання електричної енергії
(включаючи реактивну), з урахуванням
обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7
цієї статті.

До складу валових витрат, відповідно до
пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 названого Закону, не
включається виплата винагород або
інших видів заохочень пов'язаним з
таким платником податку фізичним чи
юридичним особам у разі, якщо немає
документальних доказів, що таку
виплату або заохочення було проведено
як компенсацію за фактично надану
послугу (відпрацьований час). За
наявності зазначених документальних
доказів віднесенню до складу валових
витрат підлягають фактичні суми виплат
(заохочень), але не більші ніж суми,
розраховані за звичайними цінами. Не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Тим самим, для віднесення будь-яких
витрат платника податків на товари
(роботи, послуги) до складу валових
необхідно встановити:

1) чи такі товари (роботи, послуги)
придбані платником податку для їх
подальшого використання у власній
господарській діяльності (у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну);

2) чи підтверджені такі витрати
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку;

3) чи не перевищують суми винагород
пов'язаним з таким платником податку
фізичним чи юридичним особам розміру
звичайних цін.

Суд встановив, що основним видом
діяльності позивача є виробництво
ємностей зі скла, оптова торгівля
посудом, виробами зі скла. Названі
обставини підтверджуються довідкою з
ЄДРПОУ позивача виданою 02.11.2007року
Головним Управлінням статистики в
Рівненській області (а.с. 13 т.1), витягом
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб підприємців (а.с.
204-205 т.2).

01.02.2006 року між Закритим акціонерним
товариством "Консюмерс-Скло-Зоря"
(замовник) та фірмою "Saint-Gobain Oberland AG"
(Німеччина) (виконавець) укладено
контракт на послуги технологічного
консалтингу № 1 та додаткові угоди до
нього (а.с.17-60 Т.1). Відповідно до п. 2.1
зазначеного контракту та Додатку № 1 до
Контракту, виконавець зобов'язується
надати, а замовник прийняти та оплатити
послуги щодо:

управління виробництвом (консультації
з питань удосконалення технологічного
процесу виробництва скла, покращення
якості скла, зменшення часу на заміну
формокомплекту, збільшення швидкості
машин, розробки нових виробів та форм
до них, консультації з шихтової та
пічної дільниць, консультації з
дільниці формування, консультації з
дільниці контролю, з дільниці
відвантаження та складування);

управління матеріалами (консультації з
розробки і локалізації оптимальних
методів у сфері управління
матеріалами, консультації з розробки і
впровадження процесів
відслідковування й управління
матеріалами);

виробництва та організації
виробничого процесу (консультації з
інженерного забезпечення місцевого
виробництва, консультації з
впровадження відповідних
інструментів, процесів і показників
для виробництва, інжирингу й
обслуговування, консультації з
запровадження і розповсюдження нових
технологій, консультації з розробки і
розповсюдження виробничих ноу-хау та
інших виробничих процесів);

інформаційних технологій та
управління персоналом (консультації з
визначення платформ інформаційних
систем і систем для місцевих операцій,
консультації з розробки модулів
інформаційних систем для виробництва,
фінансів, операцій виробничої одиниці
а також систем постачання матеріалів
та обміну електричними даними,
консультації з впровадження
модернізації та обслуговування
інформаційних систем, що
використовуються для місцевих
операцій, консультації місцевому
персоналу з використання глобальних
інформаційних систем, надання послуг
підтримки користувачів та систем
місцевого персоналу у сфері
інформаційних систем і комунікацій,
надання консультацій з пошуку кадрів
та управління персоналом.

Отримання послуг від фірми "Saint-Gobain
Oberland AG" (Німеччина) для позивача в ході
перевірки та розгляду справи
підтверджено актами
приймання-передачі послуг (за
переліком відображеним у акті
перевірки позивача) та технічними
звітами із зазначенням переліку робіт
(послуг) копії яких залучено до
матеріалів справи (а.с. 49-240 Т.4, 1-252 Т.5,
а.с.1-39 т.6). Загальна вартість усіх
придбаних позивачем послуг у фірми
"Saint-Gobain Oberland AG" (Німеччина) , згідно
обумовлених актів складає 11 191 399 грн..
Названу вартість послуг позивачем
віднесено до складу валових витрат, що
підтверджується актом перевірки від
14.07.2009року, довідкою позивача №298 від
18.03.2010року, таблицею "Включення до
складу валових витрат послуг по
контракту №1, деклараціями з податку на
прибуток за 1півріччя 2008року, 9 місяців
2008року та за 2008рік (а.с. 222-230 т. 2).

На підтвердження обставин
правомірності віднесення до складу
валових витрат вартості придбаних
позивачем послуг на загальну суму 11 191
399 грн. у фірми "Saint-Gobain Oberland AG" за
названим вище контрактом, позивачем
надано акти приймання-передачі послуг
(підписаних уповноваженими
представниками сторін), технічні звіти
із зазначенням переліку робіт (послуг),
рахунки, посадочні талони, копії
електронних білетів за переліком, що
містяться в матеріалах справи (а.с. 49-240
Т.4, 1-252 Т.5, а.с.1-39 т.6). Також позивачем
надано лист компанії "Saint-Gobain Oberland AG" від
12.03.2010 року (в якому названий нерезидент
підтверджує обставини щодо фактичного
надання консалтингових послуг
позивачу) та додатки до нього серед
яких копія статуту компанії "Saint-Gobain
Oberland AG" і копії сертифікатів компанії з
яких вбачається, що предметом
підприємницької діяльності названої
компанії є виробництво та продаж
скляної тари, надання консультацій
третім особам технічного та
економічного характеру у сфері
виробництва скляних виробів,
підготовки проектів, розробки та
продажу обладнання для скляної
промисловості (а.с. 3 - 41 т.3).

Надані до перевірки акти
приймання-передачі, технічні звіти за
обумовленим контрактом на послуги
технологічного консалтингу № 1 від
01.02.2006 року містять усі необхідні
реквізити, передбачені ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні".

Стосовно рівня звичайних цін, вони
підтверджуються листами державного
інформаційного-аналітичного центру
моніторингу зовнішніх товарних ринків
від 27.08.2007року №1/5097, від 01.10.2007року
№1/5954, від 27.12.2007року №1/8656, від
25.06.2008року №1/5282, від 01.09.2008року №1/7082,
від 14.10.2008року №1/8364, від 25.12.2008року
№1/10432, від 20.05.2009року №1/3337, від
20.05.2009року№1/3300, від 04.06.2009року №1/3709.
Вартість послуг з технологічного
консалтингу №1 від 01.02.2006року та
наданих до нього додаткових угод, що
укладені між позивачем та компанією
"Saint-Gobain Oberland AG" за наданими актами
приймання -передачі послуг відповідає
практиці укладення
зовнішньоекономічних угод при
аналогічних роботах (а.с. 92-101 т.2).

Відповідно п.п. 5.4.2. п. 5.4 ст. 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до валових витрат
включаються: витрати, крім тих, що
підлягають амортизації, пов'язані з
науково-технічним забезпеченням
господарської діяльності, на
винахідництво і раціоналізацію
господарських процесів, проведення
дослідно-експериментальних та
конструкторських робіт, виготовлення
та дослідження моделей і зразків,
пов'язаних з основною діяльністю
платника податку, виплатою роялті та
придбанням нематеріальних активів
(крім тих, що підлягають амортизації)
для їх використання в господарській
діяльності платника податку. Норми
цього підпункту стосуються витрат на
зазначені заходи незалежно від того, чи
призвели такі заходи до збільшення
доходів платника податку.

У разі виникнення розбіжностей між
податковим органом та платником
податку стосовно зв'язку витрат на
цілі, обумовлені цим підпунктом, з
основною діяльністю платника податку,
такі податкові органи зобов'язані
звернутися до Міністерства України у
справах науки і технологій, чий
експертний висновок є підставою для
прийняття рішення податковим органом.

В ході судового розгляду справи було
проведено ряд експертних досліджень.

Висновком ДП "Український державний
центр науково технічної та
інноваційної експертизи" Міністерства
освіти і науки України від 20.05.2010 року
встановлено: перелік робіт за
технічними звітами та досліджуваними
актами, котрі не можуть бути
кваліфіковані, як послуги що
надавалися за контрактом на послуги
технологічного консалтингу № 1
(таблиця 2 та додатку 3); перелік послуг
які не можливо класифікувати (таблиця
4); перелік послуг не пов'язаних з
контрактом (таблиця 5); роботи і послуги
які підпадають під означення
"раціоналізація господарських
процесів", "дослідно -експерементальні
та конструкторські роботи",
"виготовлення та дослідження моделей і
зразків" (таблиця 6); послуги, що можливо
віднести до складу робіт по
раціоналізації господарських
процесів" (таблиця 7), послуги
направлені на підвищення кваліфікації
співробітників позивача (таблиця 8) .
При цьому, висновком встановлено, що
послуги відображені в таблиці 6,7,8
даного висновку безсумнівно
відносяться до послуги технологічного
консалтингу. Послуги перераховані в
додатку 3 не можуть класифікуватись як
послуги технологічного консалтингу.
Послуги наведені в табл.4 та 5 не мають
відношення до вказаного вище
контракту.

Отже послуги, безпосередньо
консалтингові послуги є послуги щодо
необхідності організації та
удосконалення процесів виробництва
склопродукції, організації та
удосконалення процесів управління
матеріалами та персоналом
підприємства позивача з метою
приведення виробництва позивачем
скляної продукції до світових
стандартів, можливості конкурування
продукції на експортних ринках,
підвищення її якості, щодо зростання
обсягів експортних операцій та
удосконалення технологічних процесів
виробництва; сертифікатами
Міжнародної організації
стандартизації ІSO 14001:2004 (підтвердження
відповідності системи управління
якістю світовим стандартам) та ІSO 9001:2008
(підтвердження відповідності системи
екологічного контролю світовим
стандартам), отриманими позивачем у 2009
році.

Висновком судово-економічної
експертизи Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз №2283 від 09.12.2010 року
проведеної в даній справі
документально не підтверджено
завищення позивачем валових витрат у
сумі 11 191 399 грн. за названі періоди
2008року та відповідне заниження
податку на прибуток в розмірі сумі 2 797
850 грн. Проте при проведенні вказаної
експертизи не взято до уваги висновок
попередньої.

Висновком повторної
судово-економічної експертизи від
04.04.2014 року № 5727/13-22 проведеної
Тернопільським відділенням Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз стверджується, що висновки,
викладені в розділах 3.1.2 іменовані
«Валові витрати», 3.1.4 іменованого
«Висновок щодо повноти декларування та
своєчасності сплати податку на
прибуток», пункту 1 розділу 4
іменованого «Висновок» акту планової
виїзної перевірки Приватного
акціонерного товариства
«Консюмерс-Скло-Зоря» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.07.2007 року по
31.12.2008 року №473/70/23-141/22555135 від 14.07.2009 року
щодо завищення позивачем валових
витрат у сумі 11191399 грн. , у тому числі за
ІІ квартал 2008 року у сумі 3334585 грн., за III
квартал 2008 року у сумі 4517789 грн., за ІV
квартал 2008 року у сумі 3339025 грн. та
заниження податку на прибуток за
вказані періоди 2008 року в сумі 2797850 грн.
документально та нормативно не
підтверджується.

Стосовно посилання апелянта на
неможливість надання обумовлених
договором послуг, оскільки відсутні
дані в'їзду на територію України
представників компанії "Saint-Gobain Oberland AG",
колегія суддів зазначає наступне.

У матеріалах справи наявний лист
Управління Служби безпеки України в
Рівненській області від 30.04.2009 року
№24-1/772, яким начальника Державної
податкової інспекції в Рівненському
районі Зорія Б.В. повідомлено, що в
межах оперативно-розшукової справи
№1262, зведеної 11.09.2008 року, управлінням
здійснено перевірку інформації щодо
розкрадання коштів та мінімізації
податкових платежів з боку Закритого
акціонерного товариства
"Консюмерс-Скло-Зоря" (,
с. Зоря, Рівненського району) шляхом
протиправного виведення валюти
закордон. Проте, Управління Служби
безпеки України в Рівненській області
вказує на ту обставину, що вжитими під
час перевірки заходами встановлено, що
представники "Seint-Globain Oberland AG" в Україну
не в'їжджали, тому консультаційні
послуги не надавалися, але акти
прийому-передачі послуг було складено
та підписано відповідальними особами
(т. 2 а.с. 193).

В подальшому згідно листа Управління
служби безпеки України в Рівненській
області від 23.09.2013 №24/1241 (а.с.112 т.12)
встановлено, що оперативно-розшукова
справа №1262 4 вересня 2009 року закрита на
підставі п. 5 ст. 9-2 Закону України «Про
оперативно-розшукову діяльність» у
зв'язку з спростуванням у
встановленому порядку матеріалів про
злочинну діяльність особи. При цьому,
Кримінальні справи за наслідками
проведених оперативно-розшукових
заходів не порушувались. Матеріали ОРС
знищено у встановленому порядку.

В матеріалах справи наявні копії
паспортів для виїзду за кордон
іноземців з відмітками Державної
прикордонної служби України про
перетин державного кордону.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного, оцінюючи всі
докази наявні в матеріалах справи,
колегія суддів приходить до висновку
про протиправність податкових
повідомлень-рішень від 24.07.2009 року №
/0, від 09.09.2009 року № /1, від
20.11.2009 року № /2 та від 27.01.2010 року №
/3.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Рівненському
районі Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "07" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.О. Зарудяна

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "21" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Приватне
акціонерне товариство
"Консюмерс-Скло-Зоря" вул.Промислова,1,
с.Зоря, Рівненський район, Рівненська
область, 35314

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у Рівненському
районі Головного управління
Міндоходів у Рівненській області вул.
Відінська,8, м.Рівне, 33028

- ,