Справа № 806/2230/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Житомир

24 липня 2014 року
справа № 806/2230/14

час прийняття: 12 год. 55 хв.
категорія 8.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

за участю секретаря Карплюк А.І.,

за участю представників позивача
ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю представників відповідача
Плужнік К.В., Адамович Ю.Й.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 до Коростенської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправним та скасування рішеня від
18.02.2014 р. №38/22-01/НОМЕР_1 про застосування
фінансових санкцій,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5 (далі
- позивач) звернувся з позовом до
Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування рішення від
18.02.2014 р. №38/22-01/НОМЕР_1 про застосування
фінансових санкцій.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
їх задовольнити.

Представник відповідача позов не
визнав, свою позицію висловив в
письмових запереченнях (а.с. 22-23).

Заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено наступне.

На підставі направлень №84 від 07.02.2014
року та №100 від 11.02.2014 року працівниками
податкового органу було проведено
фактичну перевірку позивача - ФОП
ОСОБА_5 (а.с. 51-52).

За результатами фактичної перевірки
відповідачем було складено акт
№0039/06/30/22/НОМЕР_1 від 13.02.2014 року (а.с. 6).

Вищевказаним актом було зафіксовано
порушення ст. 15 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", в зв'язку із
зберіганням спирту, алкогольних
напоїв, тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного
реєстру згідно накладної №1 від 22.09.2013
року на суму 18860,00 грн., в тому числі
тютюнових виробів на суму 4320,00 грн.,
алкогольних напоїв на суму 14540,00 грн.

У відповідності до вказаного порушення
відповідачем було прийнято рішення від
18.02.2014 року №38/22-01/НОМЕР_1, за яким до
позивача були застосовані фінансові
санкції в сумі 18860,00 грн. (а.с. 7).

Обгрунтованість свого рішення
відповідач доводить тим, що при
проведенні фактичної перевірки
позивач зберігав алкогольні та
тютюнові вироби за адресою: АДРЕСА_1 не
маючи внесеного до Єдиного державного
реєстру місця для їх зберігання. Також
вказав, що позивач зберігав алкогольні
та тютюнові вироби які придбав
відповідно до накладної №1 від 22.09.2013
року (а.с. 67). Додав, що згідно накладної
№1 був складений опис алкогольних
напоїв магазину за адресою: АДРЕСА_1,
який належить позивачу (а.с. 64-66).

Представники позивача в судовому
засіданні зазначили, що доводи
відповідача є лише припущенням і
висновки податкового органу не
грунтуються на реальних документах, що
можуть підтвердити господарські
операції позивача. На противагу
відповідачу вказав, що накладна №1 ним
до обліку не приймались, а товари
зазначені в ній не придбавались та на
його адресу не поставлялись. Крім
цього, зауважили, що факт наявності
накладної не може бути беззаперечним
доказом зберігання тютюнових та
алкогольних виробів.

Суд, заслухавши пояснення сторін та
дослідивши матеріали справи прийшов до
висновку, що рішення від 18.02.2014 р.
№38/22-01/НОМЕР_1 про застосування
фінансових санкцій є протиправним та
підлягає скасуванню виходячи з
наступного.

Встановлено, що позивач здійснює
роздрібну торгівлю тютюновими та
алкогольними виробами за адресою:
АДРЕСА_1, кіоск "ІНФОРМАЦІЯ_2" згідно
ліцензій НОМЕР_2 від 27.09.2013 року, №
НОМЕР_3 від 27.09.2013 року (а.с. 59, 62) та за
адресою: АДРЕСА_1, магазин
"ІНФОРМАЦІЯ_1" згідно ліцензій № НОМЕР_4
від 02.10.2013 року, НОМЕР_5 від 02.10.2013 року
(а.с. 60, 61).

Так, як позивач перебуває на спрощеній
системі оподаткування у відповідності
до наказу Міністерства доходів і
зборів України від 16.09.2013 року №481 веде
книгу обліку доходів і витрат №1.
Вказана книга зареєстрована в
Коростенській ОДПІ під №16 від 23.09.2013
року (а.с. 7а).

Посилання податкового органу в акті
перевірки не співпадають з обліковими
даними позивача що містяться в книзі №
16 від 23.09.2013 року. Згідно вказаної книги
накладна №1 не прийнята до обліку і
відповідно витрати за ними не
здійснювались (а.с. 8 - 9а). Крім того суд
звертає увагу на те, що відповідачем
під час опису алкогольних та тютюнових
виробів, що незаконно зберігав позивач,
не вказано де взагалі вони були
виявлені чи в магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" чи
в кіоску "ІНФОРМАЦІЯ_2" та іде посилання
на накладні №1/1, 1/2, 1/3, які також
податковим органом на вимогу суду
надані не були і до обліку позивачем не
приймались (а.с. 66). Виходячи з
вищевикладеного твердження
відповідача стосовно продукції
визначеної в накладних та відображеної
в описі алкогольних напоїв та
тютюнових виробів різняться з доводами
перевіряючого вказаними в акті
перевірки, оскільки в останньому іде
посилання лише на одну накладну на суму
18860,00 (а.с. 6, на звороті).

Відповідно до ч. 1, ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підставою для
бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів
можуть складатися зведені облікові
документи.

Згідно ч. 2, ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з системного аналізу
вищевказаних норм, відповідач свою
презумпцію винуватості не спростував
реальними первинними документами на
які він посилається в акті перевірки
№0039/06/30/22/НОМЕР_1 від 13.02.2014 року (а.с. 6).
Також суд звертає увагу на те, що
слушність свої припущень відповідач не
довів, з чого випливає, що рішення від
18.02.2014 р. №38/22-01/НОМЕР_1 не має під собою
ніякого правового підґрунтя і є таким,
що підлягає визнанню протиправним та
скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати стягуються на користь
позивача.

Керуючись ст. ст. 94, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
прийняте рішення Коростенської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
18 лютого 2014 року №38/22-01/НОМЕР_1 про
застосування фінансових санкцій в сумі
18860,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) суму
сплаченого судового збору у розмірі
182,70 грн.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В.
Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 29
липня 2014 р.