Справа № 820/10614/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 липня 2014 р.
№ 820/10614/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання -
Маренич Т.О.

за участю:

представника позивача - Федорової Ю.О.,

представника відповідача - Дудкіна Д.В.,

представника третьої особи - Букача О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Приватного акціонерного товариства
"Садовод" до Державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченка Іллі Леонідовича,
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області, треті особи: Великобурлуцька
районна Державна адміністрація
Харківської області, Головне
управління Держземагенства у
Харківській області про скасування
рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне акціонерне
товариство "Садовод", звернувся до суду
з адміністративним позовом до
Державного реєстратора Реєстраційної
служби Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченка Іллі Леонідовича, в
якому, після уточнення позовних вимог,
просить суд:

- скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченка Іллі Леонідовича №
8537007 від 02.12.2013 р. у державній реєстрації
права власності держави на земельні
ділянки;

- скасувати рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень державного реєстратора
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченка Іллі Леонідовича №
8539281 від 02.12.2013 р. у державній реєстрації
іншого речового права - права оренди
земельних ділянок;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області на підставі розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області від
27.08.2012 року № 265 "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок на території
Андріївської сільської ради АТ
"Садовод" здійснити заходи по державній
реєстрації права власності держави в
особі Великобурлуцької районної
державної адміністрації Харківської
області на земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
розташовані за межами населених
пунктів на території Андріївської
сільської ради Великобурлуцького
району Харківської області
Кадастровий № :02:000:0038 площею 22,4386
га;

- зобов'язати Реєстраційну службу
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області одночасно із здійсненням
заходів по реєстрації прав власності
держави на земельну ділянку здійснити
заходи по державній реєстрації іншого
речового права - права оренди земельних
ділянок на підставі розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації Харківської області від
27.08.2012 року № 265 "Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок на території
Андріївської сільської ради АТ
"Садовод" та договору оренди землі № 8
від 27.12.2012 року, укладеного між
Приватним акціонерним товариством та
Великобурлуцькою районною державною
адміністрацією Харківської області
щодо оренди земельної ділянки
Кадастровий № :02:000:0038 площею 22,4386
га.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що АТ "Садовод" до Реєстраційної
служби Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області були подані для державної
реєстрації у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно договір
оренди землі №8 кадастровий номер
земельної ділянки :02:000:0038, площею
22,4386 га, укладений 27.12.2012 року з
Великобурлуцькою районною державною
адміністрацією Харківської області.

Одночасно з документами для державної
реєстрації похідного права на земельні
ділянки (договорів оренди) до
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області було подане Розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації від 27.08.2012 року № 265 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок на
території Андріївської сільської ради
АТ "Садовод" для державної реєстрації у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно права власності держави
на земельні ділянки в кількості 43 шт.
загальною площею 520,3066 га, до складу
яких входила і земельна ділянка
кадастровий номер :02:000:0038, площею
22,4386 га.

Від державного реєстратора Марченка
Іллі Леонідовича позивачем була
отримана відмова у державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 8537007
від 02.12.2013 щодо реєстрації у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
права власності держави на земельну
ділянку та відмова у державній
реєстрації прав та їх обтяжень у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно № 8539281 від 02.12.2013р. щодо
реєстрації іншого речового права -
права оренди земельних ділянок.

Підставою відмови у державній
реєстрації права власності на земельні
ділянки зазначено те, що із заявою
звернулась неналежна особа.

Позивач вказує, що відповідачем
безпідставно відмовлено позивачу у
реєстрації права власності держави на
земельні ділянки та у державній
реєстрації іншого речового права -
права оренди земельних ділянок на
підставі того, що з заявою звернулась
неналежна особа , оскільки на момент
прийняття розпорядження № 265 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок на
території Андріївської сільської ради
АТ"Садовод" належним розпорядником
земельних ділянок була
Великобурлуцька районна державна
адміністрація, а розпорядження №265
вважається заявою про здійснення
державної реєстрації права власності
держави чи територіальної громади на
земельну ділянку.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 25.06.2014 року
у якості другого відповідача залучено
Реєстраційну службу Великобурлуцького
районного управління юстиції
Харківської області.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю, просив суд позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому
засіданні проти позову заперечував,
надав до суду письмові заперечення, в
яких зазначив, що дії державного
реєстратора законні, оскільки
державний реєстратор діяв лише на
підставі в межах повноважень та у
спосіб, що прямо передбачені чинним
законодавством.

Представник Великобурлуцької РДА в
судове засідання не прибув, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений судом належним чином,
причини неявки суду не повідомив.

Представник Головного управління
Держземгенства у Харківській області в
судовому засіданні проти позову
заперечував та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на правомірність
прийнятих державним реєстратором
рішень.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти позову, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав та мотивів.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач - ПАТ "Садовод", звернувся до
Реєстраційної служби Великобурлуцього
районного управління юстиції
Харківської області із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень щодо проведення державної
реєстрації іншого речового права -
права оренди на земельну ділянку
кадастровий номер :02:000:0038,
розташовану за адресою: с/рада
Андріївська, Великобурлуцький район,
Харківська область, площею 22,4386 га.
(відповідно до договору оренду землі
№30).

Одночасно з документами для державної
реєстрації похідного права на земельну
ділянку ПАТ "Садовод" до Реєстраційної
служби Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області подано розпорядження
Великобурлуцької районної державної
адміністрації від 27.08.2012 року № 265 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок на
території Андріївської сільської ради
АТ "Садовод" для державної реєстрації у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно права власності держави
на земельні ділянки, до складу яких
входить і земельна ділянка кадастровий
номер :02:000:0038 площею 22,4386 га.

Відповідно до карток прийому заяв
вказані заяви прийнято відповідачем
разом з доданими до них документами.

Згідно преамбули Закону України
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" №1952-ІV від 01.07.2004 року (далі -
Закон України №1952-ІV), цей Закон
визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за цим
Законом, та їх обтяжень і спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до положень ст.2 Закону
України №1952-ІV визначено, що державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (далі - державна реєстрація прав) -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;
Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно (далі - Державний реєстр
прав) - єдина державна інформаційна
система, що містить відомості про права
на нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

У статті 3 Закону України №1952-ІV
вказано, що Держава гарантує
достовірність зареєстрованих прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Частина 2 статті 9 Закону України №1952-ІV
передбачає прямий обов'язок державного
реєстратора під час розгляду заяви про
реєстрацію встановити відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону №1952 державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону №1952-IV
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Як встановлено судом під час розгляду
справи, позивачем отримана відмова у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень № 8537007 від 02.12.2013р. щодо
реєстрації у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно права
власності держави на земельну ділянку
та відмова у державній реєстрації прав
та їх обтяжень у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно № 8539281
від 02.12.2013р. щодо реєстрації іншого
речового права - права оренди земельних
ділянок, у зв'язку з тим, що із заявою
звернулась неналежна особа, а повинен
звернутись уповноважений відповідний
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин або його
територіальні органи.

Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень (далі -
Порядок), затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 22
червня 2011 р. № 703 деталізовано
процедуру державної реєстрації прав
власності, в тому числі і особливості
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно.

Відповідно до п. 16 Порядку за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Згідно п. 23 Порядку державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень виключно за наявності підстав
для відмови в державній реєстрації
прав, що визначені у Законі України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Ст. 24 Закону України №1952-ІV визначено
виключний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зокрема у даному випадку,
державний реєстратор у рішенні про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень визначив, що із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа та
заяву про державну реєстрацію речових
прав, похідних від права власності,
подано за відсутності державної
реєстрації права власності, крім
випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону (п.3, 5-2ч.1
ст.24 Закону України №1952-ІV) .

Що стосується відмови відповідача у
реєстрації права власності держави на
земельні ділянки, судом встановлено
наступне.

У відповідності до вимог ст. 4-1 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" ПАТ "Садовод" надано
розпорядження Великобурлуцької
районної державної адміністрації від
27.08.2012 №265 для проведення одночасно з
державною реєстрацією похідного
речового права (права оренди) права
власності держави на зазначену
земельну ділянку.

Вказаним розпорядженням ЗАТ "Садовод"
передано в оренду земельні ділянки
загальною площею 520,3066 га в тому числі
багаторічні насадження-411,0184 га,
ріллі-103,2493 га, пасовища-6,0389 га за
рахунок земель запасу,
сільськогосподарського призначення,
сільськогосподарські угіддя на
території Андріївської сільської ради
Великобурлуцького району Харківської
області.

Частиною 7 ст. 16 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі заяви
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи або
державного кадастрового реєстратора у
випадках, передбачених цим Законом.

Також, ч. 1 ст. 16 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що у разі здійснення
державної реєстрації речових прав на
земельні ділянки, похідних від права
власності, за відсутності державної
реєстрації права власності держави чи
територіальної громади на зазначені
земельні ділянки, відповідний орган
виконавчої влади чи орган місцевого
самоврядування зобов'язаний одночасно
подати до органу державної реєстрації
прав чи державному кадастровому
реєстратору відповідну заяву про
державну реєстрацію права власності
держави чи територіальної громади на
зазначені земельні ділянки. Рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у користування
(постійне користування, оренда,
користування земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), сервітут) вважається
заявою про здійснення державної
реєстрації права власності держави чи
територіальної громади на зазначену
земельну ділянку.

Частиною. 5 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо розмежування земель
державної та комунальної власності" №
5245-VI від 06.09.2012 встановлено, що державна
реєстрація права держави чи
територіальної громади на земельні
ділянки, зазначені у пунктах 3 і 4 цього
розділу, здійснюється на підставі
заяви органів, які згідно із статтею 122
Земельного кодексу України передають
земельні ділянки у власність або у
користування, до якої додається витяг з
Державного земельного кадастру про
відповідну земельну ділянку.

Також, частиною 4 ст. 122 Земельного
Кодексу України встановлено, що
центральний орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів у галузі
земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Згідно Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України,
затвердженого Указом Президента
України від 08 квітня 2011 року N 445,
Державне агентство земельних ресурсів
України (Держземагентство України) є
центральним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів та
топографо-геодезичної і
картографічної діяльності, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра аграрної політики та
продовольства України (далі - Міністр),
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері земельних
відносин та топографо-геодезичної і
картографічної діяльності. Відповідно
до ст. 4. Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України
Держземагентство України відповідно
до покладених на нього завдань:
передає відповідно до закону
безпосередньо або через визначені в
установленому порядку територіальні
органи земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб; здійснює
державну реєстрацію земельних ділянок
та обмежень у їх використанні та інше.

З наведеного вище вбачається, що
починаючи з 01.01.2013р., відповідно до ст. 122
Земельного кодексу України та
Положення про Державне агентство
земельних ресурсів України,
затвердженого Указом Президента
України від 08 квітня 2011 року N 445
повноваження щодо надання земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення державної форми власності
у власність або користування є
виключною компетенцією Державного
земельного агентства України та його
територіальних органів.

Доказів того, що ПАТ "Садовод" звертався
до Головного управління державного
земельного агентства у Харківській
області, який є територіальним органом
Державного земельного агентства
України з питання реєстрації права
власності на зазначену вище земельну
ділянку за Державою Україна, позивачем
не надано.

Суд відзначає, що п. 21 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою КМ України №1141 від 26.10.2011
зазначено, що у разі проведення
державної реєстрації виникнення права
власності на нерухоме майно державний
реєстратор вносить до запису про право
власності та суб'єкта цього права такі
відомості: щодо суб'єкта права
власності - найменування органу
державної влади, що здійснює
управління нерухомим майном.

Таким чином, відповідачем правомірно
відмовлено ПАТ "Садовод" на підставі
того, що з заявою повинен звернутись
уповноважений орган з питання
реєстрації права власності за державою
України для вірного внесення
відомостей щодо органу державної
влади, який здійснює управління майном
на даний момент .

Що стосується відмови відповідача у
реєстрації іншого речового права -
права оренди, судом встановлено
наступне.

З інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна вбачається, що по
земельній ділянці з кадастровим
номером :02:000:0038 не зареєстроване
право власності на нерухоме майно.

П. 4 Порядку державної реєстрації прав
на нерухоме майно та їх обтяжень
закріплено, що державна реєстрація
речових прав на земельні ділянки
проводиться після державної
реєстрації земельних ділянок у
державному земельному кадастрі.

Ст.10 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" чітко зазначено,
що органи державної реєстрації прав,
державні реєстратори забезпечують
достовірність інформації, її захист
від несанкціонованого доступу,
оновлення, архівування та відновлення
даних.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
речові права на нерухоме майно, які є
похідними від права реєструються після
державної реєстрації права власності
на таке майно.

Таким чином, оскільки судом
встановлено те, що по земельній ділянці
з кадастровим номером :02:000:0038 не
зареєстроване право власності на
нерухоме майно, відповідачем
правомірно відмовлено у реєстрації
іншого речового права - права оренди на
підставі п.5-2 ст.24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
відмова в державній реєстрації прав та
їх обтяжень з підстав, зазначених у
пунктах 4, 5-2 -- 5-6 частини першої цієї
статті, не позбавляє заявника права
повторно звернутися із заявою за умови
усунення перешкод для державної
реєстрації прав та їх обтяжень.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що державний
реєстратор діяв на підставі в межах
повноважень та у спосіб, що прямо
передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки судовим розглядом не
встановлений факт порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин, то у задоволенні позову слід
відмовити.

Згідно з положеннями ст. 94 КАС України,
у разі відмови у задоволенні позову,
понесені позивачем судові витрати з
відповідача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159,
ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Приватного акціонерного
товариства "Садовод" до Державного
реєстратора Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області Марченко Іллі Леонідовича,
Реєстраційної служби
Великобурлуцького районного
управління юстиції Харківської
області, треті особи: Великобурлуцька
районна Державна адміністрація
Харківської області, Головне
управління Держземагенства у
Харківській області про скасування
рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 05
серпня 2014 року.

Суддя
Панченко
О.В.