Справа № 804/11005/14
Суддя: Степаненко Вячеслав Віталійович
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСтепаненко В.В. при
секретаріНовченко Є.Ю. за участю:
представника позивача представника
відповідача Ткаченка І.С. Волошина А.А.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Д-Карт» до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення та зобов'язання
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Д-Карт» звернулось
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення та зобов'язання
В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що позивачем подано до
податкового органу декларацію з
податку на додану вартість за квітень
2014 року з додатками, яку складено за
встановленою формою відповідно до
приписів чинного законодавства, проте
рішенням Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
№15217/10/04-62-18-03-28 від 02.06.2014 року
декларацію позивача не визнано
податковою звітністю, так як
підприємством недостовірно вказано
обов'язковий реквізит -
місцезнаходження платника податку.
Позивач вважає, що таке рішення
винесено відповідачем протиправно, а
тому воно підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив задовольнити позов у повному
обсязі.

Відповідач позов не визнав, надав до
суду письмові заперечення, зазначивши,
що оскаржуване рішення винесено
правомірно, в межах повноважень та на
підставі законодавства України,
оскільки декларація з податку на
додану вартість за квітень 2014 року не
містила достовірної інформації у полі
«Податкова адреса». Представник
відповідача у судовому засіданні
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши наявні документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

27.05.2014 року ТОВ «Д-Карт» на адресу
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області поштою
направило податкову декларацію з
податку на додану вартість за квітень
2014 року, яку отримано податковим
органом 28.05.2014 року.

02.06.2014 року відповідачем прийнято
рішення №15217/10/04-62-18-03-28 про невизнання
податковою звітністю декларації з
податку на додану вартість за квітень
2014 року у зв'язку з тим, що декларацію
оформлено з порушенням пункту 48.3
статті 48 Податкового кодексу України, а
саме: недостовірно зазначено
обов'язковий реквізит -
місцезнаходження платника податку.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
платник податків зобов'язаний подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів.

За приписами пункту 48.1 статті 48
Податкового кодексу України податкова
декларація складається за формою,
затвердженою в порядку, визначеному
положеннями пункту 46.5 статті 46 цього
Кодексу та чинному на час її подання.
Форма податкової декларації повинна
містити необхідні обов'язкові
реквізити і відповідати нормам та
змісту відповідних податку та збору.

Пунктом 48.3 статті 48 Податкового
кодексу України закріплено, що
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний
контролюючий орган і мають відмітку у
паспорті); місцезнаходження (місце
проживання) платника податків;
найменування контролюючого органу, до
якого подається звітність; дата
подання звіту (або дата заповнення -
залежно від форми); ініціали, прізвища
та реєстраційні номери облікових
карток або інші відомості, визначені в
абзаці сьомому цього пункту, посадових
осіб платника податків; підписи
платника податку - фізичної особи
та/або посадових осіб платника податку,
визначених цим Кодексом, засвідчені
печаткою платника податку (за
наявності).

За змістом абзацу першого пункту 49.9
статті 49 Податкового кодексу України
за умови дотримання платником податків
вимог цієї статті посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана зареєструвати податкову
декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Відповідно до пункту 49.8 статті 49
Податкового кодексу України прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу. Інші показники, зазначені в
податковій декларації платника
податків, до її прийняття перевірці не
підлягають.

В силу приписів пункту 49.11 цієї ж статті
Податкового Кодексу у разі подання
платником податків до органу державної
податкової служби податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий орган державної
податкової служби зобов'язаний надати
такому платнику податків письмове
повідомлення про відмову у прийнятті
його податкової декларації із
зазначенням причин такої відмови.

Судом встановлено, що в податковій
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2014 року позивачем в
графі «Податкова адреса» вказано: 49000,
місто Дніпропетровськ, вулиця Червона,
будинок 15, що відповідає
місцезнаходженню товариства,
вказаному в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

При цьому не зазначення позивачем у
податковій адресі саме області не є
недоліком заповнення податкової
декларації, який впливає на
адміністрування податку органом
державної податкової служби.

Суд звертає увагу, що відповідачем в
спірному рішенні не зазначено, в чому
саме полягає недостовірність
відображення позивачем в декларації
обов'язкового реквізиту -
місцезнаходження платника податку, що
дійсно б свідчило про заповнення
позивачем податкової декларації з
порушенням вимог пункту 48.3 статті 48
Податкового кодексу України.

У відповідності до пункту 49.10 статті 49
Податкового кодексу України відмова
посадової особи контролюючого органу
прийняти податкову декларацію з
будь-яких причин, не визначених цією
статтею, у тому числі висунення
будь-яких не визначених цією статтею
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
податкової декларації, зменшення або
скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється.

Податкова декларація з податку на
додану вартість за квітень 2014 року
заповнена та подана до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області із
дотриманням вимог чинного
законодавства, відповідно до
встановленої форми, підписана
відповідною посадовою особою,
скріплена печаткою та містить в собі
всі обов'язкові реквізити, наявність
яких передбачена статтею 48 Податкового
кодексу України.

Відповідно до пункту 49.13.статті 49
Податкового кодексу України у разі,
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне
зобов'язати відповідача прийняти
податкову декларацію товариства з
обмеженою відповідальністю «Д-Карт»
датою її фактичного отримання, тобто
28.05.2014 року.

Позовні вимоги в частині зобов'язання
відповідача відобразити показники
(дані) податкової декларації
товариства з обмеженою
відповідальністю «Д-Карт» з податку на
додану вартість за квітень 2014 року з
додатками в електронних базах даних
податкової звітності, у тому числі в
інтегрованих картках товариства з
обмеженою відповідальністю «Д-Карт»,
суд вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Згідно пункту 1 розділу 2 Порядку
ведення органами міністерства доходів
і зборів України оперативного обліку
податків, зборів, митних платежів,
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, інших
платежів, які сплачуються під час
митного оформлення товарів,
затвердженого Наказом Міністерства
доходів

і зборів України 05.12.2013 року №765 та
зареєстрованого в Міністерстві

юстиції України 4 лютого 2014 року за
№217/24994, з метою обліку нарахованих і
сплачених сум податків, зборів, митних
платежів, єдиного внеску
територіальними органами Міндоходів
відкриваються інтегровані картки
платників за кожним платником та
кожним видом платежу, які повинні
сплачуватися платниками, а для обліку
сум передоплати - за кожним платником.

У відповідності до пункту 11 розділу 2
вказаного Порядку форми інтегрованих
карток платника мають лицьовий та
зворотний боки. Зворотний бік
інтегрованої картки відображає стан
розрахунків платника (суми
нарахованого та сплаченого платежів,
пені, штрафних (фінансових) санкцій,
процентів за користування
розстроченням (відстроченням) грошових
зобов'язань (податкового боргу), суми
податкового боргу, недоїмки із сплати
єдиного внеску, надміру та/або
помилково сплачені, заявлені до
відшкодування тощо) за податками,
зборами, єдиним внеском, митними
платежами, операції, що проводяться з
коштами передоплати. На лицьовому боці
інтегрованої картки відображається
додаткова інформація щодо стану
розрахунків платника за податками,
зборами, єдиним внеском, митними
платежами та передоплатою.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку
визначено, що нарахування податків,
зборів та сум єдиного внеску в
інтегрованій картці платника
здійснюються відповідно до звітності,
що подається платником до
територіального органу Міндоходів, а
також митних та інших платежів - на
підставі оформленої митної декларації.
Нарахування узгоджених сум грошових
зобов'язань за податками, зборами,
митними платежами та сум єдиного
внеску, нарахованих до сплати, в
інтегрованій картці платника
здійснюється датою граничного строку
сплати таких нарахувань.

Таким чином, наслідком подачі
податкової звітності платником
податків з урахуванням її
відповідності всім обов'язковим
вимогам до такої звітності, належного
підписання відповідними посадовими
особами є відображення в інтегрованій
картці платника податків відповідних
податкових зобов'язань, задекларованих
у поданій звітності.

Відповідно до статті 267 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, який ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що відповідачем не
доведено правомірність своїх дій та їх
відповідність нормам діючого
законодавства України, у зв'язку з чим
адміністративний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з якими, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Д-Карт» до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії - задовольнити у повному
обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області
№15217/10/04-62-18-03-28 від 02.06.2014 року про
невизнання податковою декларації
товариства з обмеженою
відповідальністю «Д-Карт» з податку на
додану вартість за квітень 2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області прийняти
податкову декларацію товариства з
обмеженою відповідальністю «Д-Карт» з
податку на додану вартість за квітень
2014 року з додатками датою її фактичного
отримання - 28.05.2014 року.

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відобразити
показники (дані) податкової декларації
товариства з обмеженою
відповідальністю «Д-Карт» з податку на
додану вартість за квітень 2014 року з
додатками в електронних базах даних
податкової звітності, у тому числі в
інтегрованих картках товариства з
обмеженою відповідальністю «Д-Карт».

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у даній справі, яке
набрало законної сили, подати звіт про
виконання судового рішення у даній
справі.

Присудити з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Д-Карт» судові
витрати у розмірі 73,08 грн. (сімдесят три
гривні вісім копійок).

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя В.В. Степаненко