Справа № 699/970/14-а
Суддя: Кіхтенко Н. І.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/970/14-а
Номер провадження 2-а/699/30/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.08.2014
м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд
Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кіхтенко Н.І.,

при секретарі судового засідання Сміян
А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі судових засідань в
порядку письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України у Корсунь-Шевченківському
районі про визнання протиправною
бездіяльність відповідача та
зобов?язання донарахування та виплати
щомісячної державної соціальної
допомоги до пенсії, як дитині війни, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 р. позивачка звернулася до суду
з даним позовом, в якому просить
ухвалити рішення та визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо відмови позивачці у
проведенні перерахунку щомісячної
державної соціальної допомоги у
розмірі 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком, відповідно до ст. 6
Закону України від 18 листопада 2004 року
№ 2195 - IV «Про соціальний захист дітей
війни», як дитині війни, зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
позивачці державної пенсії за віком,
як дитині війни , з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати з 01 січня 2014 р., з
урахуванням уже проведених виплат з 66.43
грн. до 284 грн.70 коп.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського
районного суду від 21серпня 2014 р. даний
позов в частині вимог позивачки про
зобов»язання відповідача нарахувати
та виплатити їй, як дитині війни,
щомісячну державну соціальну допомогу
за січень 2014 р. залишено без розгляду,
як поданий після закінчення
встановленого законом шестимісячного
строку для звернення до
адміністративного суду за захистом
порушених прав та відсутністю
клопотання про поновлення строку, в
іншій частині позов розглядається по
суті.

Свій позов позивачка мотивує тим, що
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а тому
відповідно до статті 1 Закону України
від 18 листопада 2004 року № 2195 - IV «Про
соціальний захист дітей війни» має
правовий статус «дитина війни» та
перебуває на обліку у відповідача, де
ведеться пенсійна справа.

21 січня 2014 р., з офіційного видання
Верховної Ради України, газети «Голос
України» № 10, з опублікованого Закону
України « Про Державний бюджет України
на 2014 рік» позивачці стало відомо, що у
2014 р. відсутні обмеження щодо виплати
щомісячної державної соціальної
допомоги «дітям війни», тому 25 червня
2014 р. вона звернулася із заявою до
відповідача про проведення
перерахунку державної пенсії,
починаючи з 01 січня 2014 року , шляхом
збільшення розміру щомісячної
державної соціальної допомоги, як
дитині війни з 66.43 грн. до 284 грн. 70 коп.

07 липня 2014 року позивачка отримала
відповідь від відповідача про відмову
у проведенні такого перерахунку з
посиланням на Постанову Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», якою встановлено надбавку
особам, віднесеним до категорії «діти
війни», в розмірі 7 відсотків від
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, що становить 66,43 грн.

Посилаючись на ст.ст.13,17-1 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, конкретні
Рішення Європейського Суду з прав
людини, а саме: справа «Мельник проти
України», рішення від 28 березня 2006 року;
«Броньовський проти Польщі», рішення
від 22 червня 2004 року; «Цибулько та інші
проти України, рішення від 20.06.2013 р.;
Войтенко проти України і інші, а також
на Закон України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» та ч.ч. 1, 2 ст. 8, ч. ч. 4,7
ст.9 КАС України, позивачка просить суд
задовольнити її позов.

У судове засідання позивачка не
з»явилася, але направила заяву, в якій
підтримала свій позов і клопочеться
розглядати даний позов у її
відсутність.

Представник відповідача у судове
засідання не з»явився, але за підписом
керівника УПФ в
Корсунь-Шевченківському районі до суду
направлено письмове заперечення проти
позову та прохання слухати справу у
відсутність представника відповідача.

У своєму запереченні відповідач
позов не визнав та вказав, що питання
визначення величини розміру
мінімальної пенсії за віком, що
застосовується для обчислення
підвищення пенсії особам, яким
встановлено статус «дитина війни» не
вирішено на законодавчому рівні, не
вказано, яким саме органом, за рахунок
яких коштів і джерел та в якому
процедурному порядку він здійснюється;
що фінансове забезпечення відповідно
до Закону України « Про соціальний
захист дітей війни » здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України, а тому у відповідача відсутні
підстави для задоволення вказаних
вимог та, що позивачка просить
проводити такі виплати на майбутнє, але
така вимога є незаконною, бо судовому
розгляду підлягають захисту вже
порушені права, а не неіснуючі
порушення.

Крім того, відповідач вважає, що
позивачкою пропущений 6-ти місячний
строк на звернення до суду, що
встановлений ст.99 КАС України.

Суд, відповідно до положень ст. 183-2 КАС
України, проводить розгляд справи в
порядку письмового провадження, при
цьому згідно частини 6 статті 12, частини
1 статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Суд, вивчивши надані документи, вважає,
що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачкою не
пропущений строк на звернення її до
суду, оскільки відповідь відповідача
про відмову у перерахунку доплат
позивачка одержала 07.07. 2014 р., а 31.07.2014 р.
вже звернулася до суду ,тобто в межах
6-ти місячного строку, встановленого
ст. 99 КАС України для вказаної
категорії спорів ( а.с.13). Разом з тим,
суд розглядає вказані вимоги в межах
6-ти місячного строку, залишивши позов в
частині вимог щодо вказаних виплат за
січень 2014 р.,тобто що за межами
вказаного строку, без розгляду, згідно
ухвали суду від 21.08.2014 р.

Що стосується позовних вимог, то судом
встановлено, що позивачка народилася
12 вересня 1943 року і, відповідно до
статті 1 Закону України від 18 листопада
2004 року № 2195 - IV «Про соціальний захист
дітей війни» має правовий статус
«дитина війни», перебуває на обліку у
відповідача, згідно наданої суду копії
посвідчення НОМЕР_1 з відміткою «
дитина війни», та згідно даних копії
паспорта ( а.с.10,11), бо до дітей війни
належать особи, яким на момент
закінчення Другої світової війни - на 2
вересня 1945 р., не виповнилося 18
років,атому позивачка належить до
зазначеної категорії осіб.

Відповідно до ст. 6 вказаного Закону
дітям війни щомісячно виплачується
соціальна допомога в розмірі 30%
мінімального розміру пенсії за
віком.Тобто, підвищення до пенсії, яке є
додатковою виплатою особі, яка визнана
такою, що має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати, як і пенсія.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений ст. 28 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №
1058. Будь-яких інших нормативно-правових
актів, які б визначали механізм
обчислення мінімальної пенсії за віком
або встановлювали її розмір, немає.
Згідно цієї норми мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України «Про Державний бюджет України»
на відповідний рік і такий на 2014 рік
встановлений у розмірі 949

грн., а тому розмір щомісячної
державної соціальної допомоги, особам,
які мають правовий статус «діти війни»,
починаючи з 01 січня 2014 року становить
284 грн. 70 коп. (949 грн. х 30%).

Як вбачається із заперечення
відповідача на позов та наданої
відповіді позивачці від 07.07.2014 р.,то з
01.12.2013 р. Законом України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» був
встановлений прожитковий мінімум для
осіб, які втратити працездатність в
розмірі 949 грн.

Розмір надбавки для дітей війни був
встановлений в сумі 66 грн. 43 коп.,
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 28.12.2011 р. №1381, до
пункту 4 якої Постановою Кабінету
Міністрів України від 25.03.2014 р. №112 було
внесено зміни і слова : « 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність»
було замінено на цифри і слово: « 66.43
грн.»

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни »
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів державного бюджету України.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів, а тому Управління
Пенсійного фонду у
Корсунь-Шевченківському районі є
належним відповідачем по справі.

Відповідно до пункту «б» статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення.

Такими законами є Закон України "Про
пенсійне забезпечення" від 5 листопада
1991 року № 1788-12 та Закон України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 9 липня 2003 року.

Положення частини третьої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для розрахунку вищезазначених доплат,
оскільки чинним законодавством не
встановлено іншого, крім передбаченого
частиною першою цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Відповідно до ст. 17 Закону України «
Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» основні
державні соціальні гарантії
встановлюються законами з метою
забезпечення конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень.
До числа основних державних соціальних
гарантій включається мінімальний
розмір пенсії за віком. При цьому ст. 19
вказаного закону передбачено, що
виключно законами України
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Судом встановлено, що до 01 січня 2014 р.
Прикінцевими положеннями до Законів
України про бюджет на відповідний рік
встановлювалося, що норми і положення
ст.ст.5,6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
постановами Кабінету Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на
відповідний рік, то Законом України
від 16 січня 2014 року № 719-VII «Про
Державний бюджет України на 2014 рік » не
встановлено такого застосування
порядку та розміру вказаних виплат,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2014
рік.

Такий порядок застосування Постанови
Кабінету Міністрів України
встановлений на 2014 рік лише 31.07.2014 р.
Законом України № N 1622-VII , яким
доповнено ст.6-7 Прикінцевих положень
Закону України « Про державний бюджет
України на 2014 рік » та встановлено, що
норми і положення статей 5 та 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Тобто, Верховна Рада України до
прийняття вказаного Закону № 1622-УІІ не
делегувала на період з 01.01.2014 р. до
31.07.2014 р. повноваження Кабінету
Міністрів України щодо визначення
розміру та порядку проведення виплати
щомісячної державної соціальної
допомоги особам, які мають правовий
статус «діти війни» в сторону
зменшення.

Своїм Рішенням Конституційний Суд
України від 25 січня 2012 року у справі №
3-рп/2012 за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України, вказав, що
Кабінет Міністрів України є вищим
органом у системі органів виконавчої
влади, який розробляє проект закону
про Державний бюджет України на
наступний рік і подає його до Верховної
Ради України, забезпечує виконання
затвердженого Верховною Радою України
Державного бюджету України, звітує
перед Верховною Радою України про його
виконання.

Надання Верховною Радою України права
Кабінету Міністрів України
встановлювати у випадках, передбачених
законом, порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України.

В резолютивній частині вказаного
Рішення Суд вказав, що суди під час
вирішення справ про соціальний захист
громадян керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції‚ на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Таким чином, з урахуванням викладених
у постанові обставин та вимог законів ,
з урахуванням висновків вказаного
Рішення Конституційного Суду України,
суд вважає, що відповідачем позивачці
повинна була нараховуватися і
виплачуватися щомісячна державна
соціальна допомога у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з початку
2014 р., оскільки Законом України « Про
бюджет України на 2014 рік» до 31.07.2014 р. не
надавалося право Кабінету Міністрів
України регулювати вказані виплати.

Тобто, право позивачки на отримання
підвищення до пенсії у відповідності
до ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", з урахуванням норм
ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування" підтверджується.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлено
шестимісячний строк, якщо не
встановлено інше, який обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Оскільки 07.07.2014 р. позивачка одержала
відповідь відповідача про відмову у
донарахуванні вказаних доплат, а 31.07.2014
р. звернулася до суду з даним позовом,
то її позов і розглядається в межах 6-ти
місячного строку звернення до суду.

Таким чином, суд, задовольняє позовні
вимоги у вказаних межах, визнає
протиправною бездіяльність
відповідача щодо відмови в проведенні
перерахунку щомісячної державної
соціальної допомоги у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за останні 6 місяців 2014 року з часу
звернення позиваки до суду, відповідно
до приписів ст. 6 Закону України від 18
листопада 2004 року «Про соціальний
захист дітей війни» і вважає
необхідним зобов'язати відповідача
провести перерахунок державної пенсії
за віком позивачці, як «дитині
війни», з підвищенням її на 30 %
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
уже проведених виплат з 01 лютого 2014
року по 31 липня 2014 р., тобто за останні 6
місяців до дня звернення до суду , до
якого позивачка звернулася 31.07.2014 р. та
виплатити вказані донарахування за
вказаний період.

Разом з тим, 31.07.2014 р. Законом України
№ N 1622-VII доповнено ст.6-7 Прикінцевих
положень Закону України « Про
державний бюджет України на 2014 рік» та
встановлено, що норми і положення
статей 5 та 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з

наявних фінансових ресурсів бюджетів
усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік,
тобто право регулювання вказаних
виплат до кінця 2014 року надано
Кабінету Міністрів України.

Підстав щодо негайного допущення
постанови до виконання немає.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України
судові витрати позивачки в сумі 73.08
грн. підлягають стягненню в її користь
з Державного бюджету України.

На підставі ст.ст. 8, 21, 22 Конституції
України; ст.ст. 6, 7 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.04 р.; ст.ст. 18, 28, 73 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.03 р.; Закону
України від 16 січня 2014 року №719-УІІ
«Про Державний бюджет України на 2014
р.», і змінами,в.т.ч від 31.07.2014 р. ;
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 01.03.01 р. № 121/2001; Положення
про управління Пенсійного фонду
України в районах, містах і районах у
містах, затверджене постановою
правління Пенсійного фонду України від
30.04.02 р. № 8-2; ст. ст. 17, 18 та 19 Закону
України від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ
«Про державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії;

керуючись ст.ст. 8 , 9, ч.2 ст.71, ч.1 ст. 94, 99,
ч.4 ст.122, 161-163, ч.ч. 1,2 ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у Корсунь -
Шевченківському районі про визнання
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов?язання
донарахування та виплати щомісячної
державної соціальної допомоги до
пенсії, як дитині війни з 01.02.2014 р. по
день звернення до суду,- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
соціальної допомоги, як дитині війни,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, пр. у с. Виграїв
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області, виходячи з розміру,
встановленого ч. 1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
соціальні доплати у відповідності до
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01
лютого 2014 р. по 31 липня 2014 р., в розмірі 30
% мінімальної пенсії за віком,
щомісячно, за мінусом вже виплачених
сум за вказаний період.

Стягнути в користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, пр. у с. Виграїв
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області 73.08 грн. судових
витрат по справі з Державного бюджету
України .

Постанова набирає законної сили по
закінченню строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана сторонами до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Корсунь - Шевченківський
районний суд Черкаської області
протягом 10 днів з дня отримання копії
постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Кіхтенко Н. І.