Справа № 805/12206/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2014 р.
м.Київ
К/800/58262/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець
Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2013 року у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області про визнання
незаконними та скасування вимог,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області, в якому просив
визнати протиправними та скасувати
вимоги від 04 березня 2013 року №Ф-254 та
від 22 липня 2013 року №Ф-254/2.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив про протиправність
вимог відповідача про сплату боргу,
оскільки він є фізичною
особою-підприємцем, знаходиться на
спрощеній системі оподаткування та
відповідно до ч.4 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» звільняється
від сплати єдиного внеску як пенсіонер
за віком.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 16 жовтня 2013
року, позов задоволено, визнані
протиправними та скасовані вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області від 04 березня 2013 року
№Ф-254 та від 22 липня 2013 року №Ф-254/2.

При винесенні рішень суди першої та
апеляційної інстанцій виходили із
наявності підстав для звільнення
позивача від сплати єдиного внеску
відповідно до п.4 ч.1 та ч.4 ст.4 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
Управління Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить судові рішення скасувати,
ухвалити нове рішення, у якому
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог про скасування вимоги
від 04 березня 2013 року №Ф-254 про сплату
заборгованості зі сплати єдиного
внеску у сумі 6562,47 грн.

В касаційній скарзі відповідач
зазначає про недосягнення позивачем
встановленого ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійного віку.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається та
судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем та зареєстрований у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_1

З червня 2011 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області та отримує пенсію за
віком, що підтверджується пенсійним
посвідченням серії НОМЕР_2, виданого 09
грудня 2011 року.

Позивач є платником єдиного податку,
перебуває на спрощеній системі
оподаткування з 01 січня 2012 року, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку від 31 травня 2012 року
серії НОМЕР_3

На підставі ст.25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» відповідачем 04
березня 2013 року сформовано вимогу №
Ф-254 про сплату недоїмки з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 4572,42
грн., 22 липня 2013 року сформовано вимогу
№Ф-254/2 про сплату недоїмки з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 6562,47
грн.

Закон України від 08 липня 2010 року №2464-VI
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначає
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до ст.1 Закону №2464-VI єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI
платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

При цьому, Законом України від 07 липня
2011 року № 3609-VI «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України», який
набув чинності з 06 серпня 2011 року,
статтю 4 Закону №2464-VI доповнено
частиною четвертою, якою встановлено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Отже, як вірно відзначено судами
попередніх інстанцій, оскільки позивач
є пенсіонером, отримує пенсію за віком,
призначену на пільгових умовах за
Списком №1, на нього з серпня 2011 року
згідно ч.4 ст.4 Закону №2464-VI не
розповсюджується обов'язок зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування.

За вказаними обставинами суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку про неправомірність
винесення вимог про сплату боргу від 04
березня 2013 року №Ф-254 та від 22 липня 2013
року №Ф-254/2 на підставі ст.25 Закону
№2464-VI.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Посилання відповідача в касаційній
скарзі на недосягнення позивачем
встановленого ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійного віку колегією
суддів відхиляються як безпідставні.
Позивач отримує пенсію за віком на
пільгових умовах відповідно до ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», у зв'язку з чим підпадає
під дію ч.4 ст.4 Закону №2464-VI.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 06 вересня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді