Справа № 822/2641/14
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2014-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2641/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКозачок І.С.
при секретаріНетичай Ю.В. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління ДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області , Сихівського відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції , Першотравневого відділу ДВС
Чернівецького міського управління
юстиції про визнання бездіяльності
протиправною та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління ДВС Головного управління
юстиції у Львівській області,
Сихівського відділу ДВС Львівського
міського управління юстиції та
Першотравневого відділу ДВС
Чернівецького міського управління
юстиції.

Просить визнати протиправною
бездіяльність відповідачів у
виконавчому провадженні в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача
матеріальної та моральної шкоди на
виконання вироку
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 19 травня 2008 року. Також просить
стягнути з Сихівського відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції зазначені кошти в якості
збитків.

В обґрунтування позову зазначає, що
відповідачами не вживалися заходи з
метою виконання рішення суду та грубо
порушувались вимоги Закону України
"Про виконавче провадження". Також в
результаті службової недбалості був
втрачений виконавчий лист.

Вважає дії відповідачів протиправними,
спрямованими на порушення його прав та
законних інтересів.

Позивач в судове засідання не з'явився,
заявив клопотання про розгляд справи
без його участі, позов підтримує.

Від Сихівського відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції до суду надійшли заперечення, в
яких зазначається, що дії державних
виконавців Сихівського ВДВС щодо
виконання вироку
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 19 травня 2008 року в частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача
матеріальної та моральної шкоди,
вчинені в межах вимог Закону України
"Про виконавче провадження".

Також вказується на те, що стягнути
кошти не вбачалось можливим у зв'язку
із тим, що будь-яких джерел доходів у
боржника виявлено не було. В
задоволенні позову просить відмовити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про розгляд справи
повідомлені належним чином, про що
свідчать рекомендовані повідомлення
про вручення судової кореспонденції.
Про причини неявки представників
відповідачі суд не повідомили,
матеріали виконавчого провадження,
витребувані ухвалою суду 25 червня 2014
року, до суду не надали.

Суд вважає можливим розглянути справу
без участі представників сторін на
підставі наявних у справі доказів,
зважаючи на що фіксування технічними
засобами не проводиться. Дослідивши
обставини справи та перевіривши їх
доказами, суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що вироком Кам'янець
- Подільського міськрайонного суду
Хмельницької області від 19 травня 2008
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 22 липня 2008 року, на користь
позивача з засудженого ОСОБА_4 стягнуто
11 121 грн. матеріальної шкоди та 80 000 грн.
моральної шкоди.

27 жовтня 2008 року Кам'янець-Подільським
міськрайонним судом Хмельницької
області виданий виконавчий лист №1-22/08
про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 91 121 грн.

Виконавчий лист 24.01.2009 року надійшов до
Сихівського ВДВС за місцем відбування
засудженим покарання у Львівській
виправній колонії №48.

Разом з тим, позивачем постанова про
відкриття виконавчого провадження або
будь-які інші документи в межах
виконавчого провадження отримані не
були.

Зважаючи на це, позивач неодноразово
звертався до Головного управління
юстиції у Львівській області із
заявами та скаргами з метою зобов'язати
Сихівський ВДВС виконати судове
рішення.

13.07.2009 року Головне управління юстиції
у Львівській області листом № с-695/1-09
повідомило позивача, що 07.02.2009 року
прийнята постанова про відмову у
відкритті виконавчого провадження, а
виконавчий лист повернутий
Кам'янець-Подільському міськрайонному
суду Хмельницької області для
скерування його за належністю до
відділу ДВС за місцем реєстрації -
проживання боржника.

Суд критично оцінює висловлене
Сихівським ВДВС у запереченні проти
позову посилання на норми статей 26 та 67
Закону України «Про виконавче
провадження».

Оскільки на вимогу суду зазначеним
відповідачем не були надані матеріали
виконавчого провадження, а зі змісту
письмових доказів вбачається, що
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження стягувачу не
направлялась, суд приходить до
висновку про протиправну
бездіяльність органу ДВС в цій
частині.

08.09.2011 року Головне управління юстиції
у Львівській області листом №с-976/1-09
повідомило, що постановою державного
виконавця Сихівського ВДВС від 26
жовтня 2010 року відкрите виконавче
провадження, яку разом з
розпорядженням та оригіналом
виконавчого листа скеровано за місцем
відбування боржником покарання -
Львівську виправну колонію № 48.

Таким чином, виконавче провадження
було відкрите майже через два роки з
часу направлення виконавчого листа до
виконання.

Протилежне судом не встановлено, а
відповідачами не доведено.

9 грудня 2010 року державним виконавцем
Сихівського ВДВС прийнята постанова
про повернення виконавчого листа
стягувачеві, оскільки боржник ОСОБА_4
не працевлаштований, доходи відсутні, а
тому стягнення коштів провести не
можливо.

Також під час виконавчого провадження
мав місце факт втрати виконавчого
документа у зв'язку з його пересиланням
простою кореспонденцію. Про це
зазначається у листі Головного
управління юстиції у Львівській
області від 08.09.2011 року, який є
матеріалах справи.

Ухвалою Кам'янець - Подільського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 15 вересня 2011 року виданий
дублікат виконавчого листа, який
повторно скерований до Сихівського
ВДВС для проведення стягнення із
доходів боржника ОСОБА_4, який відбував
покарання у Львівській виправній
колонії №48.

В подальшому, після відкриття 20.10.2011
року виконавчого провадження прийнято
постанову від 24 жовтня 2011 року про
звернення стягнення на заробітну плату
боржника, яку скеровано для виконання
бухгалтерії Львівської виправної
колонію №48.

21 грудня 2011 року державним виконавцем
Сихівського ВДВС прийнята постанова
про закінчення виконавчого
провадження на підставі п.10 ст.49 Закону
України "Про виконавче провадження",
оскільки постановою суду ОСОБА_4
покарання замінене більш м'яким та
звільнено з місць позбавлення волі, а
сам боржник вибув у Чернівецьку
область.

В подальшому вказана постанова
направлена до Головного управління
юстиції в Чернівецькій області, де
перебувала на виконанні.

Оцінюючи зазначені обставини, суд
виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон)
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 47 Закону визначено, що
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

У листі управління ДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області від 07.03.2013 року підтверджується
факт неналежного виконання державними
виконавцями Сихівського ВДВС своїх
службових обов'язків, а саме порушення
вимог статей 6, 11, 32, 57 Закону України
"Про виконавче провадження".
Зазначається про бездіяльність, яка
полягала у нездійсненні перевірки
майнового стану боржника.

Із наявних у справі доказів вбачається,
що будь-які дії щодо розшуку майна
боржника державними виконавцями не
вчинялись.

Суд критично оцінює надані Сихівським
відділом ДВС Львівського міського
управління юстиції заперечення, з яких
не вбачається, що державним виконавцем
(виконавцями) вживались усі
передбачені законом заходи щодо
повного та своєчасного виконання
зазначеного рішення суду. Також
критично оцінює надані копії довідок
бухгалтерії установи виконання
покарань, з яких випливає, що виконавчі
документи на користь ОСОБА_3 були
відсутні.

Суд звертає увагу на той факт, що жоден
із відповідачів, які були належним
чином повідомлені про розгляд справи
та зобов'язані надати до суду
документи, не забезпечили явку своїх
представників у судове засідання та не
надали матеріали виконавчих
проваджень, які витребував суд.

З зазначеного випливає, що Сихівським
відділом ДВС Львівського міського
управління юстиції та Першотравневим
відділом ДВС Чернівецького міського
управління юстиції не вживались
передбачені законом заходи щодо
виконання вироку
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 19.05.2008 року в частині
цивільного позову на користь ОСОБА_3.

Також суд зауважує, що як вбачається з
відсутності будь-яких заперечень від
УДВС Головного управління юстиції у
Львівській області, воно не
контролювало роботу підвідомчого йому
відділу ДВС та не реагувало належним
чином на порушення прав позивача, про
які він зазначав у своїх зверненнях,
проявляючи таким чином протиправну
бездіяльність.

Отже, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги в частині визнання
бездіяльності відповідачів
протиправною, є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

У той же час, вирішуючи питання про
стягнення на користь позивача збитків,
які являють собою нестягнуту органами
ДВС суму матеріальної та моральної
шкоди за судовим рішенням, суд виходить
з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 87 Закону України
«Про виконавче провадження» збитки,
завдані державним виконавцем фізичним
чи юридичним особам під час проведення
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
законом.

Згідно з п. 28 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 07.02.2014 року № 6 "Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця чи іншої посадової особи"
підставою для цивільно-правової
відповідальності за завдання шкоди у
такому випадку є правопорушення, що
включає як складові елементи шкоду,
протиправне діяння особи, яка її
завдала, причинний зв'язок між ними.
Шкода відшкодовується незалежно від
вини. Належним доказом протиправних
(неправомірних) рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця є,
як правило, відповідне судове рішення
(вирок) суду, що набрало законної сили,
або відповідне рішення вищестоящих
посадових осіб державної виконавчої
служби.

З наведеного випливає, що грошові
кошти, які не були стягнуті на користь
особи внаслідок бездіяльності органу
державної виконавчої служби, не є
завданням шкоди у розумінні статей 86, 87
Закону України "Про виконавче
провадження".

Незважаючи на це, суд встановив, що під
час виконавчого провадження мало місце
порушення прав позивача (стягувача), що
виявилось у протиправній
бездіяльності посадових осіб органів
ДВС.

Доказами у справі не підтверджується
та обставина, що виконавче провадження
на цей час є завершеним, отже
можливість виконання рішення суду на
користь позивача остаточно не
виключається.

Однак, за будь-яких обставин позивач
має право звернутись з позовом про
стягнення із відповідачів моральної
шкоди, якої він зазнав у зв'язку із
тривалим не виконанням рішення суду а
також із вимогами про зобов'язання їх
вчинити дії з метою виконання рішення.

У зв'язку з цим суд посилається на
судову практику Європейського суду з
прав людини, який у рішенні по справі
"Юрій Миколайович Іванов проти
України" 15 жовтня 2009 року визнав, що
заборгованість за судовим рішенням
становить майно (possession) для цілей
статті 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод.

У пунктах 51-52 цього рішення суд
зазначає, що право на суд, захищене
статтею 6 було б ілюзорним, якби
національна правова система Високої
Договірної Сторони дозволяла, щоб
остаточне, обов'язкове для виконання
судове рішення залишалося
невиконаним на шкоду будь-якій зі
сторін. Ефективний доступ до суду
включає право на виконання судового
рішення без невиправданих затримок.

У такому самому контексті
відсутність у заявника можливості
домогтися виконання судового рішення,
винесеного на його користь,
становить втручання у право на мирне
володіння майном, як це передбачено
першим реченням першого пункту статті 1
Першого протоколу. Відповідно
необґрунтовано тривала затримка у
виконанні обов'язкового для
виконання судового рішення може
становити порушення Конвенції.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, відповідачами не
доведено, що ними вживались усі
передбачені законом заходи з метою
виконання вироку
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 19.05.2008 року в частині
цивільного позову на користь ОСОБА_3.

Отже, позов в частині визнання
протиправною бездіяльності підлягає
задоволенню. У той же час позовні
вимоги про стягнення збитків
задоволенню не підлягають, тому позов
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 158-163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задоволити
частково.

Визнати протиправною бездіяльність
посадових осіб Сихівського відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції, Управління ДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області, Першотравневого відділу ДВС
Чернівецького міського управління
юстиції в частині невжиття
передбачених законом заходів з метою
виконання вироку
Кам'янець-Подільського міськрайонного
суду від 19.05.2008 року в частині
цивільного позову на користь ОСОБА_3.

У задоволенні решти вимог позову
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 11
липня 2014 року 18.30

Суддя/підпис/І.С. Козачок"Згідно з
оригіналом" Суддя І.С. Козачок