Справа № 127/16408/14-а
Суддя: Король О. П.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/657/14
ПО С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Король О.П.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці про оскарження дій
суб'єкта владних повноважень при
призначенні пенсії державного
службовця та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці про визнання неправомірною
бездіяльності управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці щодо
неврахування при призначенні пенсії
державного службовця інших видів
виплат (матеріальної допомоги на
оздоровлення, вирішення соціально -
побутових потреб, індексації
заробітної плати) та просить
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Вінниці
здійснити перерахунок та виплату
призначеної пенсії, з врахуванням при
її обчислені інших виплат зазначених у
довідці №06-11-224 від 23.04.2014 року, виданої
Виконавчим комітетом Вінницької
міської ради (матеріальної допомоги на
оздоровлення, соціально - побутові
потреби, індексації заробітної плати),
згідно Закону України «Про державну
службу» в редакції, чинній на час
призначення пенсії з 23.04.2014 року.
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 23
квітня 2014 року позивач перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в м. Вінниці та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Позивач вважає, що
при нарахуванні розміру пенсії
відповідачем були допущені порушення
вимог законодавства, а саме: не
врахована матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових проблем,
на оздоровлення та індексація
заробітної плати, які позивач
отримував за місцем роботи. Позивач в
липні 2014 року, отримавши пенсію в
значно меншому розмірі, звернулася до
відповідача із заявою, в якій просила
надати пояснення щодо неврахування при
обчисленні пенсії матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових проблем, на
оздоровлення та індексації заробітної
плати, однак відповідачем листом 14
липня 2014 року за №94/С-2 відмовлено у
зарахуванні таких виплат. Таке рішення
позивач вважає протиправним та таким,
що суперечить вимогам закону та
порушує її права.

Представником відповідача подане
заперечення на зазначений позов,
відповідно до якого відповідач не
визнає вимог позивача, просить
відмовити у позові з тих підстав, що
відповідач діяв в межах чинного
законодавства України. При цьому
зазначила, що заробітна плата
державного службовця складається з
посадового окладу, премії, доплат за
ранг, надбавки за вислугу років та
інших надбавок. Постановою Кабінету
Міністрів України від 31 травня 2000 року
№ 856 «Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії», виплати, які
просить врахувати позивач не
передбачені, а тому і не включаються до
заробітної плати. Матеріальна
допомога, як структура заробітної
плати, не передбачена і ст. 2 Закону
України «Про оплату праці», яка
визначає структуру заробітної плати.
Просить відмовити позивачу в
задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку про задоволення позову з
таких підстав.

Відповідно до частини 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 8 КАС України
суд при вирішенні справи керується
принципом верховенства права,
відповідно до якого, зокрема, людина, її
права та свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з питань захисту
прав людини.

Позивач перебуває на пенсійному обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
м. Вінниці з 23 квітня 2014 року та отримує
пенсію згідно з Законом України «Про
державну службу». Розмір пенсії
призначено з посадового окладу, рангу,
вислуги років та надбавок і премій, які
взяті за 24 місяці перед зверненням за
призначенням пенсії, проте не
врахована матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових проблем,
на оздоровлення та індексація
заробітної плати.

Згідно з ч. 2 ст. 37 Закону України «Про
державну службу» ( в редакції чинній на
час призначенням пенсії) пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі до 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст. 33 цього ж Закону
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно з ч. 7 ст. 33 цього ж Закону
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Частиною другою статті 2 Закону України
від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці»
(далі - Закон №108/95-ВР) визначено, що в
структуру заробітної плати входить
також додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й в
підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до статті 2 Закону № 108/95-ВР,
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-ІV) не містить визначення заробітної
плати, на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

За змістом ст. 40 вказаного Закону з
середньої заробітної плати (доходу)
повинні бути сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином відповідно до вказаних
нормативних актів пенсія позивача
повинна обчислюватись із заробітної
плати, яку вона фактично отримувала на
день звільнення, в тому числі з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати, на яку
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та єдиний соціальний
внесок.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 30 жовтня 2008 року № 19-11 «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04 грудня
2008 року за N1161/15852 було передбачено
обов'язкові реквізити довідки про
заробітну плату, в тому числі
встановлено складові заробітної, які
враховуються під час призначення
(перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14 лютого 2011 року № 5-1 «Про
виконання рішення окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/2670» затверджена нова
форма довідки про складові заробітної
плати, яка подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» (далі - форма №
5-1), якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.2011р. - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України від 05.11.1991 №
1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Суд бере до уваги, що позивачеві
призначена пенсія відповідно до Закону
України «Про державну службу» в
редакції, яка діяла на момент
призначення пенсії. При цьому, суд
звертає увагу, що позивачу під час
перебування на посаді державного
службовця була виплачена матеріальна
допомогу на оздоровлення за 2012-2014 роки
та матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань за 2012-2014
роки та індексація за 2012-2014 роки, з яких
нарахований єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, що
підтверджується відповідною довідкою.
Однак, відповідачем при призначенні
розміру пенсії позивачеві вказані
виплати не включені до обчислення її
розміру. За наведеного, суд вважає, що
вказані виплати, з яких були фактично
нараховані та сплачений збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. До такого висновку
суд дійшов виходячи з того, що перевага
надається спеціальним нормам, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії (ст. 41 Закону України
«Про загальнообов»язкове державне
пенсійне страхування» та ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», а
не положення Законів України «Про
державну службу» та «Про оплату праці»,
які щодо спірних відносин є
загальними.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем не доведена
правомірність прийнятого ним рішення
щодо відмови позивачу в перерахунку
пенсії з врахуванням інших виплат -
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
проблем та індексації заробітної
плати. Суд не бере до уваги посилання
відповідача щодо зміни розміру пенсії
у відсотках (70%), оскільки такий розмір
стосується порядку призначення пенсії
державного службовця в разі реалізації
ним права на пенсійне забезпечення, а
не перерахунку уже призначеної пенсії.
Вказані процедури є різними за змістом
та порядком проведення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст. ст. 11, 71,
183-2, абзацом 9 ч. 1 ст. 256 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною
бездіяльність управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці щодо
неврахування при призначені ОСОБА_1
пенсії державного службовця інших
видів виплат (матеріальної допомоги на
оздоровлення, вирішення соціально -
побутових потреб, індексації
заробітної плати).

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Вінниці
здійснити перерахунок та виплату
призначеної ОСОБА_1 пенсії, з
врахуванням при її обчисленні інших
виплат, зазначених у довідці №06-11-224 від
23.04.2014 року, виданої Виконавчим
комітетом Вінницької міської ради
(матеріальної допомоги на
оздоровлення, соціально - побутові
потреби, індексації заробітної плати),
згідно з Законом України «Про державну
с службу» в редакції, чинній на час
призначення пенсії, з 23.04.2014 року.

Постанову суду допустити до
негайного виконання.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання.

Оскарження постанови суду не зупиняє
її виконання.

Суддя: