Справа № 316/1413/14-а
Суддя: Куценко М. О.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/1413/14-а
Провадження № 2-а/316/57/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2014 року
Енергодарський міський суд
Запорізької області у складі:
головуючого судді Куценка М.О., при
секретарі Нестеровій Г.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Запорізької митниці Міндоходів про
скасування постанови у справі про
порушення митних правил, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, у якому просить скасувати або
визнати нечинною постанову №0317/11200/13
від 21.01.2014р. про порушення митних
правил; скасувати або визнати нечинною
постанову №42543376 від 18.03.2014р. про
відкриття виконавчого провадження;
скасувати або визнати нечинною
постанову №42543376 від 19.03.2014р. про арешт
майна боржника.

Свої позовні вимоги обґрунтовує
наступним.

В грудні 2012р. він, як громадянин
України, згідно з Конвенцією про
тимчасове ввезення, в`їхав на територію
України через пост митного контролю
Яриловичі на службовому автомобілі Audi
А6 реєстраційний номер НОМЕР_1, в режимі
тимчасового ввезення, на що мав усі
підтверджуючі документи.

В листопаді 2013р. рухаючись по пр.
Будівельників в м. Енергодар
Запорізької області, він був зупинений
співробітниками ДАІ, разом з якими
перебував співробітник Запорізької
митниці Міндоходів. Співробітник
Запорізької митниці взяв у нього
документи для перевірки, в телефонному
режимі передав його данні та дані на
автомобіль, після зняв фотокопії
документів, і відпустив його. При цьому
протокол не складався, ніяких
звинувачень не висувалось.

В грудні 2013р. він виїхав з
території України через пост митного
контролю Староказачє, при цьому під час
проходження митного контролю ніяких
порушень співробітниками митниці
виявлено не було.

23.05.2014р. поштою ним були отримані
вимога щодо явки до виконавчої служби
та постанови про відкриття виконавчого
провадження та арешту майна.

29.05.2014р. в приміщенні ВДВС
Енергодарського МУЮ в Запорізькій
області він ознайомився з постановою
№0317/11200/13 від 21.01.2014р. Запорізької
митниці Міндоходів в справі про
порушення митних правил та зняв з неї
фотокопію.

Зазначає, що у постанові №0317/11200/13
від 21.01.2014р. вказано, що нібито 08.11.2013р.
по пр. Леніна в м. Запоріжжя був
зупинений автомобіль Audi А6
реєстраційний номер НОМЕР_1, під його
керуванням. Однак в той період часу він
з м. Енергодар не виїжджав, в м.
Запоріжжя його ніколи не зупиняли ні
співробітники ДАІ, ні співробітники
митниці.

Посилаючись на те, що автомобіль
Audi А6 реєстраційний номер НОМЕР_1, був
ввезений на територію України в режимі
тимчасового ввезення, з усіма
необхідними документами, він двічі
проходив митний контроль, а тому
вважає, що порушень митного режиму,
зокрема ч.3 ст. 470 Митного кодексу
України, не вчиняв.

В судове засідання позивач не
з`явився, просить розглядати справу без
його участі, позов підтримує, про що
повідомив суд письмово.

Відповідачем надані письмові
заперечення на позов, відповідно до
яких позовні вимоги не визнають з тих
підстав, що ОСОБА_1 письмового
зобов'язання про зворотне вивезення
автомобілю Audi А6 реєстраційний номер
НОМЕР_1 органу доходів і зборів не
надавав, митні платежі не сплачував,
книжка CPD відсутня, що підтверджує факт
ввезення зазначеного транспортного
засобу на територію України в режимі
«транзит», а не «тимчасового ввезення».
Просять в задоволенні позову
відмовити, справу розглянути без
участі представника.

Дослідив матеріали справи, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень Митного кодексу
України справи про порушення митних
правил, передбачених ст.470 МК України,
розглядаються митними органами, що
передбачено ч.1 ст. 522 МК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України,
відповідальність настає за
перевищення встановленого статтею 95
цього Кодексу строку доставки товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, митних або інших
документів на ці товари більше ніж на
десять діб, а так само втрата цих
товарів, транспортних засобів,
документів чи видача їх без дозволу
митного органу.

Об'єктивною стороною порушення
митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК
України є, зокрема, перевищення
встановленого статтею 95 цього Кодексу
строку доставки товарів, транспортних
засобів комерційного призначення,
митних або інших документів на ці
товари більше ніж на десять діб.

Так, під час розгляду справи судом
встановлено, що 08.11.2013 року в м.
Енергодар Запорізької області по пр.
Будівельників співробітниками ДАІ
УМВС України в Запорізькій області
було зупинено транспортний засіб -
автомобіль марки Audi А6 реєстраційний
номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_2, під
керуванням громадянина України ОСОБА_1
та з метою перевірки дотримання митних
правил подано відповідний рапорт на
ім`я заступника начальника митниці -
начальника УБК та МП ( а.с. 41).

В ході перевірки даного факту
Запорізькою митницею проведено
перевірку, в результаті якої
встановлено, що згідно інформації, яка
міститься в програмно-інформаційному
комплексі «Облік транспортних засобів
в пунктах пропуску для автомобільного
сполучення» встановлено, що вказаний
автомобіль ввіз на митну територію
України о12:11:54 год. 02.12.2012 року через
митний пост «Нові Яриловичі»
Чернігівської митниці шляхом вибору
смуги руху «зелений коридор»
громадянин-резидент ОСОБА_1, що
підтверджується відповідними даними з
програмно-інформаційної системи (
а.с.42) та письмовим повідомленням
заступника начальника митниці -
начальником УБК та МП Чернігівської
митниці Міндоходів ( а.с.43).

В подальшому, відповідачем 03.12.2013 року
після проведення відповідної
перевірки по даному факту складено
відносно позивача протокол про
порушення митних правил (а.с.39).

Як вбачається із протоколу про
порушення митних правил, ОСОБА_102.12.2012р.
через митний пост «Нові Яриловичі»
Чернігівської митниці шляхом вибору
смуги руху «зелений коридор» здійснив
переміщення автомобіля марки Audi А6
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2, не подавши до митного контролю
та митного оформлення письмової митної
декларації, а також не вивіз даний
автомобіль за межі митної території
України у встановлений ст. 95 МК України
термін, більше ніж на 10 діб.

Разом з цим, дану обставину позивач
заперечує, посилаючи на те, що
транспортний засіб був ним ввезений
згідно з Конвенцією про тимчасове
ввезення.

За наслідком проведеної перевірки на
підставі складеного відносно ОСОБА_1
03.12.2013р. протоколу про порушення митних
правил, постановою в справі про
порушення митних правил, винесеною
заступником начальника митниці -
начальника УБК та МП Калагановим О.В.
від 21.01.2014р. №0317/11200/13 визнано ОСОБА_1
винним у вчиненні порушення митних
правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК
України та накладено на нього
стягнення у виді штрафу розміром
п'ятсот неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян на суму 8 500 грн. (а.с.
10-12).

Відповідно до ч. 1 ст. 318 , ч. 1 ст. 321 МК
України всі товари та транспортні
засоби комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України перебувають під митним
контролем з моменту перетинання
митного кордону України і до
закінчення згідно з заявленим митним
режимом.

Митний режим транзиту, переміщення,
умови та вимоги товарів і
транспортних засобів в режимі
транзиту, документи, строки доставки
встановлені у главі 17 МК України.

Так, відповідно до ст. 90 МК України,
транзит - це митний режим, відповідно до
якого товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем
між двома митними органами України або
в межах зони діяльності одного митного
органу без будь-якого використання
цих товарів, без сплати митних
платежів та без застосування заходів
нетарифного регулювання
зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 3 ст. 380 МК України
передбачено, що тимчасове ввезення
громадянами -резидентами транспортних
засобів особистого користування, що
класифікуються за товарними позиціями
8702, 8703,8704 ( загальною масою до 3,5 тонни),
8711 згідно з УКТ ЗЕД дозволяється на
строк до одного року під письмове
зобов'язання про їх зворотне вивезення
за умови письмового декларування в
порядку, передбаченому законодавством
України для громадян, після сплати всіх
митних платежів, які відповідно до
закону підлягають сплаті при імпорті
таких транспортних засобів.

Частиною 1 ст. 381 МК України
встановлено, що громадянам
дозволяється ввозити транспортні
засоби особистого користування з метою
транзиту через митну територію України
за умови їх письмового декларування в
порядку, передбаченому для громадян, та
внесення на рахунок митного органу, що
здійснив пропуск таких транспортних
засобів на митну територію України,
грошової застави в розмірі митних
платежів, що підлягають сплаті при
ввезенні таких транспортних засобів на
митну територію України з метою
вільного обігу. Зазначені вимоги не
поширюються на транспортні засоби,
постійно зареєстровані у відповідних
реєстраційних органах іноземної
держави, що підтверджується
відповідним документом.

При цьому, главою 55 Розділу ХІІ МК
України передбачено, що переміщення
громадянином-резидентом транспортного
засобу, постійно зареєстрованого у
відповідних реєстраційних органах
іноземної держави, у будь-який інший
митний режим ніж транзит
супроводжується обов'язковим
письмовим декларуванням цього
транспортного засобу, виконанням інших
митних формальностей, передбачених МК
України (письмового зобов'язання про
зворотне вивезення, застосування
заходів гарантування тощо).

Порядок та підстави тимчасового
ввезення товарів і транспортних
засобів на митну територію України
також регламентовано Конвенцією про
тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік) та
розділом V МК України.

Відповідно до п. а) ст.1 зазначеної
Конвенції та ст. 103 МК України термін
"тимчасове ввезення" означає: митний
режим, відповідно до якого іноземні
товари, транспортні засоби
комерційного призначення ввозяться
для конкретних цілей на митну
територію України з умовним повним або
частковим звільненням від
оподаткування митними платежами та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності і підлягають реекспорту до
завершення встановленого строку без
будь-яких змін, за винятком звичайного
зносу в результаті їх використання.

При цьому, відповідно до приписів
Конвенції транспортні засоби
розподіляються на транспортні засоби
приватного та комерційного
використання.

Згідно з вимогами п. «с» ст. 1 додатку С
Конвенції приватне використання
виключає будь-яке комерційне
використання транспортного засобу.

Крім того, відповідно до положень п. 59
ст. 4, ст. 104 та 105 МК України та Конвенції
про тимчасове ввезення (Стамбул, 1990 рік)
транспортні засоби, які тимчасово
ввозяться на митну територію України
громадянами - резидентами в службових
цілях, а не для платного
транспортування осіб або для платного
чи безоплатного промислового чи
комерційного транспортування товарів
через митний кордон України, не
відносяться до транспортних засобів
комерційного призначення. Митне
оформлення таких транспортних засобів
здійснюється згідно із ст. 380, 381 МК
України.

Тому, транспортний засіб марки Audi А6
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2, країна реєстрації Республіка
Литва, будучи рухомою річчю в силу ст. 181
ЦК України, підпадає під термін
«товар», визначений у диспозиції ч. 3 ст.
470 МК України.

Також, відповідно до додатку А до
конвенції про тимчасове ввезення,
підставою для тимчасового ввезення
транспортних засобів, є наявність
книжки CPD, яка є міжнародним митним
документом, що приймаються як митна
декларація і дозволяє ідентифікувати
транспортні засоби та містить
міжнародну чинну гарантію на покриття
ввізного мита і податків. Згідно
додатку 2 до додатку А до Конвенції
книжка CPD, може використовуватись в
країнах, зазначених в додатку 2 до
додатку А до Конвенції, під гарантією
уповноважених асоціацій. Україна та
країна реєстрації транспортного
засобу Audi А6 реєстраційний номер НОМЕР_1
- Республіка Литва - не входять до
списку гарантів по книжці CPD.

Таким чином, при переміщенні
транспортного засобу марки Audi А6
реєстраційний номер НОМЕР_1, кузов
НОМЕР_2, не подавши для митного контролю
та митного оформлення письмової митної
декларації на цей транспортний засіб,
позивач здійснив його переміщення
через митний кордон України 02.12.2012 року
обравши формою проходження митного
контролю смугу руху «зелений коридор»,
як транспортний засіб особистого
користування (в режимі транзит). 08.11.2013
року, тобто строк понад 10 діб,
працівниками ДАІ було зупинено
вказаний транспортний засіб.

Посилання позивача на ту обставину, що
в постанові №0317/11200/13 від 21.01.2014р.
зазначено, що він 08.11.2013р. був зупинений
по пр. Леніна в м. Запоріжжя, не
відповідає дійсності, не впливає на
склад правопорушення та не є підставою,
яка виключає в діях позивача складу
правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470
МК України. Крім того сам позивач не
заперечує факту його зупинки 08.11.2013р.
співробітниками ДАІ, але в м. Енергодар
Запорізької області.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються їх
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 КАС України. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В судовому засіданні відповідачем
надані всі докази на підтвердження
своїх заперечень, які підтверджують
правомірність складеного протоколу та
винесеної постанови в справі про
порушення митних правил від 21.01.2014 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивачем не доведено відсутність в
його діях складу адміністративного
правопорушення, а також на
підтвердження пояснень щодо ввезення
транспортного засобу на територію
України в режимі «тимчасове ввезення».

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити, що вимоги позивача щодо
скасування постанов державної
виконавчої служби про відкриття
виконавчого провадження та накладення
арешту на майно боржника, предметно
підсудні, відповідно до ч.2 ст. 18 КАС
України, окружному адміністративному
суду, а тому не підлягають розгляду в
даній справі.

Таким чином, оцінюючи докази у їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги не знайшли свого
ствердження в судовому засіданні,
позивачем не представлено, а судом не
здобуто жодних переконливих доказів у
їх підтвердження, тому у задоволенні
позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 90, 95, 103, 104,105, 310, 318, 321,
381 МК України, ст.ст. 6, 9, 11, 17, 18, 70, 71, 72, 86,
128, 158-163, 171-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Запорізької митниці Міндоходів про
скасування постанови у справі про
порушення митних правил - відмовити.

Постанова є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Суддя М. О.
Куценко