Справа № 2а-2199/12/1370
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 р.
Справа № 138110/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю секретаря судового
засідання Сідельник Г. М.

представника особи, яка
подала

апеляційну скаргу
(позивача) ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові
апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Галелектропостач» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року по справі №2а – 2199/12/1370 за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Галелектропостач» до
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення – рішення, -

УСТАНОВИВ:

Приватне підприємство
«Галелектропостач» звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова, в якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення – рішення
відповідача від 05 березня 2012 року за
№/7489.

Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на ті обставини, що висновки
відповідача про порушення ведення
податкового обліку є безпідставними,
так як з контрагентами, ПП «Віста Плюс»,
ПП «Техно Поліс», ПП «Домус Плюс», ПП
«Юнізет», ПП «Інтех – Сервіс», ПП
«Альфа ресурс», ПП «Форум Інвест», ТОВ
ВКФ «Галхімпласт» та ПП «Сігма Груп»
укладено угоди з метою придбання
товарів і використання їх у
господарській діяльності. Вказані
обставини підтверджуються
представленими первинними
документами: договорами, податковими
та видатковими накладними, які
підтверджують реальність
господарських операцій. У зв’язку з
цим у відповідача не було підстав для
прийняття оспорюваного податкового
повідомлення – рішення.

Відповідачем подані письмові
заперечення на адміністративний позов,
згідно змісту яких у ПП «Віста Плюс», ПП
«Техно Поліс», ПП «Домус Плюс», ПП
«Юнізет», ПП «Інтех -Сервіс», ПП «Альфа
ресурс», ПП «Форум Інвест», ТОВ ВКФ
«Галхімпласт» та ПП «Сігма Груп», які є
контрагентами позивача, відсутні
основні фонди та виробничі потужності,
трудові ресурси, транспортні засоби, що
у свою чергу унеможливлює здійснення
господарських операцій з поставки
товарів (робіт, послуг). Вказані
обставини підтверджені актами
перевірок. Тому, вважає, що підстав для
визнання протиправними оспорюваного
податкового повідомлення – рішення
відсутні.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року в задоволенні адміністративного
позову Приватного підприємства
«Галелектропостач» до Державної
податкової інспекції у Залізничному
районі м. Львова про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення – рішення
відмовлено.

З таким судовим рішенням суду першої
інстанції не погодився позивач і
оскаржив його в апеляційному порядку
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Посилаючись у
поданій апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою задовольнити повністю позовні
вимоги.

Окрім цього, обґрунтовуючи доводи
апеляційної скарги, посилається на ті
обставини, що суд першої інстанції
безпідставно не врахував доводів
позивача, які спростовують висновки
податкового органу щодо порушення
відповідних норм Закону України «Про
податок на додану вартість» і
відповідно щодо заниження податку на
додану вартість за відповідні періоди.
Зобов’язання за укладеними із
контрагентами договорами були
виконані повністю, на підтвердження
чого були представлені належним чином
оформлені первинні документи. Також, на
час здійснення господарських операцій
та їх документального оформлення
контрагенти позивача у встановленому
порядку були зареєстровані та були
платниками податку на додану вартість.

В судовому засіданні представник
особи, яка подала апеляційну скаргу
(позивача) підтримав доводи, викладені
на обґрунтування вимог апеляційної
скарги, і вважає, що постанова суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
викладених підстав, у зв’язку з чим
позовні вимоги слід задовольнити.

Представник відповідача не погодилася
з апеляційною скаргою і пояснила в
судовому засідання апеляційного суду,
що доводи позивача не дають підстав для
висновку про необґрунтованість та
незаконність постанови суду першої
інстанції. У зв’язку з цим просить
залишити без змін оскаржуване судове
рішення суду першої інстанції.

Вислухавши суддю – доповідача та
доводи представників сторін,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
правильність правової оцінки судом
першої інстанції обставин справи та
застосування норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
перевірками за місцем реєстрації
контрагентів встановлено відсутність
об'єктів оподаткування, а також
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів і транспортних
засобів. Тому, за висновком суду першої
інстанції контрагенти позивача не мали
реальної можливості виконання
господарських операцій з позивачем з
урахуванням обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виконання робіт. При цьому,
представлені позивачем документи та
обставини щодо розрахунку за товар не
можуть братися судом як доказ
реального виконання господарської
операції.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із такими висновками суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
позивач, приватне підприємство
«Галелектропостач», 22 березня 2006 року
зареєстроване виконавчим комітетом
Львівської міської ради, згідно
Свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи за №0011769. Також
позивач перебуває на обліку як платник
податків у Державній податковій
інспекції у Залізничному районі м.
Львова.

Відповідачем із 06 по 14 лютого 2012 року
проведено позапланову виїзну
перевірку з питань дотримання
позивачем вимог податкового
законодавства при здійснення
фінансово – господарських відносин з
ПП «Віста Плюс», ПП «Техно Поліс»(), ПП «Домус Плюс», ПП
«Юнізет», ПП «Інтех – Сервіс», ПП
«Альфа ресурс», ПП «Форум Інвест», ТОВ
ВКФ «Галхімпласт», ПП «Сігма Груп» за
період із 01 січня 2009 року по 31 грудня 2011
року. За результатами перевірки 21
лютого 2012 року складено акт перевірки
за №363/23 – 2/34306545, у якому викладено
висновки щодо виявлених в ході
проведення перевірки порушень.
Зокрема, як зазначено в акті, позивачем
допущено порушення податкового обліку
та п.1.4, пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, пп. 7.3.1
п. 7.3 , пп. 7.2.3 п. 7.2, пп. 7.4.1, п. 7.4, пп. 7.5.1 п. 7.5
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
період, що охоплений перевіркою період,
на суму сумі 245 554 гривні 80 коп..

За вказаний період позивачем віднесено
до складу податкового кредиту суми
податку на додану вартість по
господарських операціях з придбання
товарно – матеріальних цінностей у ПП
«Віста Плюс», ПП «Техно Поліс», ПП
«Домус Плюс», ПП «Юнізет», ПП «Інтех –
Сервіс», ПП «Форум Інвест», ТОВ «ВКФ
Галхімпласт», ПП «Сігма Групп».

Також, встановлено, що позивач
реалізовував товарно – матеріальні
цінності ПП «Альфа ресурс» на суму 189 100
гривень, ПП «Форум інвест» на суму 55 000
гривень, ПП «Інтех сервіс» на суму 10 000
гривень.

Позивачем на підтвердження операцій за
угодами купівлі – продажу
представлено податкові та видаткові
накладні, платіжні доручення про
оплату за товар, довіреності, акти
здачі – прийомки товару та акти здачі
– приймання робіт.

На підставі висновків перевірки
відповідачем 05 березня 2012 року
винесено податкове повідомлення –
рішення №/7489, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 306 943 гривні 50 коп. в тому числі: на
суму 245 554 гривні 80 коп. – за основним
платежем та на суму 61 388 гривень – за
штрафними (фінансовими) санкціями.

Даючи правову оцінку оскаржуваному
судовому рішенню та доводам особи, яка
подала апеляційну скаргу, колегія
суддів апеляційного суду виходить із
наступного.

У відповідності до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», податковий кредит звітного
періоду складається із сум податків,
сплачених (нарахованих) платником
податку у звітному періоді у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг),
вартість яких відноситься до складу
валових витрат виробництва (обігу) та
основних фондів чи нематеріальних
активів, що підлягають амортизації.

Згідно з пп. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» якщо
платник податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплачена у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту.

Тобто, підставою для формування
податкового кредиту є достовірне
встановлення обставин щодо реальності
господарської операції, наявності
правових та фактичних підстав для
витрат з придбання товарів, робіт,
послуг. Необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(робіт, послуг) сум податку на додану
вартість є факт придбання товарів,
робіт та послуг із метою їх
використання в господарській
діяльності.

Таким чином, податковий кредит для
цілей визначення об’єкта
оподаткування податком на додану
вартість має бути фактично
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків.

Водночас за відсутності факту
придбання товарів, робіт чи послуг або
в разі якщо вони не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу податкового кредиту з
податку на додану вартість навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Крім цього, згідно ст. 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинним
документом є документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення, тобто,
підтверджує зміни в структурі активів
та зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо – безпосередньо
після її закінчення. Первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена пп. 1.2 п. 1, пп. 2.1 п.
2 Положення про документальне
збереження записів у бухгалтерському
обліку, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від 24
травня 1995 року №88.

З врахуванням вищевказаних положень
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» витрати платника податку на
придбання товарів, робіт (послуг)
повинні підтверджуватися документами,
складеними належним чином та у
відповідності до законодавства. Зміст
цих документів повинен повністю
відображати суть і зміст господарської
операції.

Отже, будь – які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Як було встановлено Науково –
дослідним експертно –
криміналістичним центром при УМВС
України на Львівській залізниці
проведено експертизу, згідно висновків
якої від 09 січня 2012 року в ході
дослідження встановлено недійсність
документів фінансово – господарської
діяльності позивача та ПП «Віста Плюс»,
ПП «Техно Поліс», ПП «Домус Плюс», ПП
«Юнізет», ПП «Інтех – Сервіс», ПП
«Альфа ресурс», ПП «Форум Інвест», ТОВ
«ВКФ Галхімпласт», ПП «Сігма Груп» за
період із 01 січня 2009 року по 31 грудня 2010
року. Також зазначено, що підписи на
документах, отриманих від ПП «Інтех –
Сервіс», є підробленими.

Крім цього, податковими органами за
місцем податкового обліку
контрагентів проведені документальні
перевірки з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства.

Так, в ході перевірки ПП «Домус Плюс»
встановлено, що підприємство за
юридичною адресою не знаходиться, на
момент проведення перевірки
відповідні первинні документи не
надано. Тобто, підтвердити
правомірність формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту по
господарських взаємовідносинах із ПП
«Віста Плюс», ПП «Альфа ресурс», ПП «НВП
Такт», ПП«Юнізет» неможливо.

Перевіркою ПП «Альфа ресурс»
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування при придбанні та продажу
товарів (послуг) за період із 02 грудня
2009 року по 31 березня 2010 року. За
результатами автоматизованого
співставлення даних, задекларованих в
деклараціях з податку на додану
вартість за станом на 03 вересня 2010 року
встановлено розбіжності з даними
податкового обліку підприємств –
контрагентів.

В ході проведеної перевірки ПП «Віста
Плюс» не представлено документів.
Надано довідку Галицького РВ ГУМВС
України у Львівській області від 30
березня 2010 року за №67/2069 про те, що
бухгалтерські документи на
підприємстві викрадено. Також,
перевіркою встановлено завищення
задекларованих показників у рядку 10.1
Декларацій «Придбання з податком на
додану вартість на митній території
України товарів.

Крім цього, в ході перевірок
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування, а також відсутність
необхідних умов для результатів
відповідної господарської,
економічної діяльності, технічного
персоналу, основних фондів, виробничих
активів і транспортних засобів, а отже
і відсутня фінансово – господарська
діяльність. Таким чином, перевіркою
встановлено проведення транзитних
операцій, що спрямовано на здійснення
операцій з отримання (надання)
податкової вигоди з метою штучного
формування податкового кредиту.
Платники податку – контрагенти
позивача, мали намір одержати
податкову вигоду виключно чи переважно
за рахунок формування податкового
кредиту та валових витрат для інших
суб'єктів підприємницької діяльності.

Вказані обставини викладені в актах
перевірок, зокрема: актах позапланових
невиїзних документальних перевірок
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова від 06
вересня 2010 року за №2168/23 – 2/36828910 щодо
перевірки ПП «Альфа Ресурс» та ПП
«Домус Плюс»; акті позапланової
невиїзної документальної перевірки
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова №5521/23 –
4/36610119 від 08 листопада 2010 року щодо
перевірки ПП «Віста Плюс».

З урахуванням обсягу матеріальних
ресурсів, економічно необхідних для
виконання робіт, відсутність у
контрагентів позивача необхідних умов
для досягнення результатів
відповідної господарської операції в
силу відсутності технічного персоналу,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів тощо, а
також відсутність інших доказів
реального виконання господарської
операції, спростовують доводи
позивача, викладені на обґрунтування
позовних вимог.

З огляду на встановлені судом фактичні
обставини справи та докази,
представлені сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, положення відповідних
нормативно – правових актів, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
висновок суду першої інстанції щодо
правомірності оспорюваного
податкового повідомлення – рішення
від 05 березня 2012 року №/7489, яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 306 943 гривні 50
коп., є законним та обґрунтованим,
оскільки позивачем не представлено
належним чином складені первинні
документи, а представлені позивачем та
описані вище у судовому рішенні
первинні документи, не підтверджують
реальності операцій позивача з
контрагентами.

При цьому, колегія суддів вважає
обґрунтованими посилання суду першої
інстанції на рішенням Франківського
суду м. Львова від 30 червня 2010 року, яким
визнано недійсними установчі
документи ПП «Техно Поліс» та первинні
податкові, бухгалтерські документи
господарські зобов'язання ПП «Техно
Поліс» з моменту звернення
податкового органу до суду, тобто з 20
січня 2010 року.

У зв’язку з цим колегія суддів
апеляційного суду не погоджується з
доводами позивача, викладеними в
апеляційній скарзі, оскільки судом
першої інстанції повно і всебічно
досліджено докази, представлені
сторонами на підтвердження своїх
доводів, і дано належну правову оцінку
цим доводам.

Тому, колегією суддів апеляційного
суду не враховуються у своїх висновках
посилання позивача на відповідні
обставини та положення законодавства,
так як вказані доводи не підтверджені в
судовому засіданні і не узгоджуються з
відповідними нормами податкового
законодавства.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з’ясованих
обставин справи.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення – без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неповне з’ясування судом першої
інстанції обставин справи,
невідповідність висновків суду першої
інстанції фактичним обставинам справи,
а також про порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції і відповідно –
до задоволення апеляційної скарги
апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 159, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Галелектропостач»
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2012
року по справі №2а – 2199/12/1370 за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Галелектропостач» до
Державної податкової інспекції у
Залізничному районі м. Львова про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення – рішення –
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили, а у
випадку складення ухвали в повному
обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
– у цей же строк з дня складення ухвали
суду в повному обсязі безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

ОСОБА_3

Ухвалу у повному обсязі
складено 26 серпня 2014 року.