Справа № 817/684/14
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"18" серпня 2014 р.
Справа № 817/684/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2

при секретарі
Кратюк А. О.

за участю сторін:

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "19" травня
2014 р. у справі за позовом ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Екопапір"
до Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014р. ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" звернулось
до суду з позовом про визнання
незаконними дій ДПІ у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області та скасування
податкових повідомлень-рішень від
15.11.2013р. №000512342, від 15.11.2013р. №, від
18.11.2013р. №.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014р.
позов задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області від 15.11.2013р. №000512342,
від 15.11.2013р. №. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач звернувся до суду
з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду скасувати та
прийняти нову про відмову в
задоволенні позовних вимог
підприємства. Обґрунтовуючи свої
вимоги, скаржник зазначає про
відсутність руху коштів по рахунках
між контрагентами та здійснення
фактичної поставки товару, що свідчить
про те, що господарські операції
існували лише на папері та не мали мети
здійснення їх реально. Податковий
орган в скарзі зазначає про те, що у ТОВ
"Екопапір" відсутні транспортні засоби,
які використовують бензинове пальне.
Враховуючи, як зазначає скаржник, що
підприємство використало бензин поза
межами господарської діяльності,
останнє не мало право на віднесення сум
( придбання бензину з метою
використання в господарській
діяльності) до податкового кредиту.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дослідивши докази, зібрані в
матеріалах справи, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
скарги з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, в жовтні
2013 року посадовими особами податкової
інспекції проведено планову виїзну
документальну перевірку ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Екопапір"
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2010 року по 31.12.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
від 04.10.2013р. №814/17-16-22-01/37302208, відповідно
до якого податковим органом
встановлено наступні порушення:

- п.44.1 ст.44 розділу І, п.138.8. ст. 138, п.п.139.1.9
п.139.1 ст. 139 розділу ІІІ Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (із
змінами та доповненнями) ТОВ "Екопапір"
занижено податок на прибуток в сумі 241263
грн., в тому числі за ІІ кв. 2012р. - 113645
грн., за Ш кв. 2012р. - 85791 грн., І V кв.2012р. -
41827 грн.

- п.44.1 ст.44 розділу І, п.185.1 ст.185, п.198.1,
п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-УІ (із
змінами та доповненнями) ТОВ "Екопапір"
занижено податок на додану вартість в
сумі 878977 грн., в т.ч. за березень 2012р. - 416
грн., квітень 2012р.- 32167 грн., травень 2012р.-
26504 грн., червень 2012р. - 34042 грн., липень
2012р.- 698294 грн., серпень 2012р.- 31999 грн.,
вересень 2012р. - 18841 грн., жовтень 2012р.- 18071
грн., листопад 2012р.- 80 грн. грудень 2012р. -
18563грн.

- пп.3.1.1 п.3.1 ст.3, пп."г" пп.4.2.9 п.4.2 ст.4,
пп.6.3.2 п.6.3 ст.6, п.7.1 ст.7, пп.8.1.1 п.8.1 ст.8,
пп."а" п.19.2 ст.19, пп."а" п.20.2 ст.20 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" №889- IV від 22.05;2003 р. із змінами та
доповненнями, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп."г",
пп."е" пп.164.2.17 п. 164.2 ст.164, п.167.1 ст.167,
пп.168.1.1 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171 розділу IV
Податкового кодексу України №2755-УІ від
02.12.2010р. із змінами і доповненнями, у
результаті чого визначено суму
податкових зобов'язань з податку на
доходи (з доходів) фізичних осіб при
виплаті (нарахуванні, наданні)
платникам податків доходів за період,
що перевірявся, а саме: не утриманий і
не перерахований до бюджету податок на
доходи (з доходів) фізичних осіб в сумі
7833,78 грн., в т.ч. у 4 кварталі 2010р. - 440,49
грн., у 2011р. - 359,63 грн., у 2012р. - 7033,66 грн.

- п.51.1 ст.51 глави 2, пп."б" п.176.2 ст.176
розділу IV Податкового кодексу України
№2755- VI від 02.12.2010р. із змінами і
доповненнями, розділ III "Порядку
заповнення та подання податковими
агентами податкового розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку ",
затвердженого Наказом ДПА України від
24.12.2010р. №1020, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13.01.2011р.
№46/18784, по яких встановлено подання
податкових розрахунків за формою 1 ДФ
за 1,2,3,4 кв.2012р. не в повному обсязі, з
недостовірними відомостями та з
помилками.

На підставі аналізу отриманої
інформації податковим органом
зроблено висновки про безтоварність
господарських операцій контрагентів
позивача по ланцюгу постачання,
наявність ознак нереальності
здійснення фінансово-господарської
діяльності зазначених контрагентів та
здійснення діяльності, спрямованої на
надання податкової вигоди третім
особам, з метою штучного формування
валових витрат та податкового кредиту.

По результатам перевірки позивача за
висновками податкового органу позивач
протиправно відніс до складу витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, витрати по безтоварним
операціям з ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Ланіс Менеджемент"
на загальну суму 381035 грн., у тому числі
за ІІ квартал 2012 року на суму 381035 грн., в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 80017 грн., у тому числі за
ІІ квартал 2012 року на суму 80017 грн.;
протиправно відніс до складу витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, витрати по безтоварним
операціям з ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Істон Менеджемент"
на загальну суму 177320,00 грн., у тому числі
за ІІІ квартал 2012 року - 177320,00 грн., в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 37237 грн., у тому числі за
ІІІ квартал 2012 року на суму 37237 грн.;
протиправно відніс до складу витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, витрати по безтоварним
операціям з ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Європейські ділові
рішення" на загальну суму 160130,00 грн., у
тому числі за ІІ квартал 2012 року - 160130,00
грн., в результаті чого занижено
податок на прибуток в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 33627 грн., у
тому числі за ІІ квартал 2012 року на суму
33627 грн.; протиправно відніс до складу
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, витрати по
безтоварним операціям з ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Бізнес
Консалт Плюс" на загальну суму 199178,00
грн., у тому числі за ІV квартал 2012 року -
199178,00 грн., в результаті чого занижено
податок на прибуток в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 41827 грн., у
тому числі за ІV квартал 2012 року на суму
41827 грн.; протиправно відніс до складу
витрат, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, витрати по
безтоварним операціям з ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "М.Снаб" на
загальну суму 231210,00 грн., у тому числі за
ІІІ квартал 2012 року - 231210,00 грн., в
результаті чого занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 48554 грн., у тому числі за
ІІІ квартал 2012 року на суму 48554грн.

Також, у ході перевірки податковим
органом встановлено придбання
позивачем бензину автомобільного
марки А-92 у Приватного підприємства
"Айслаг" для споживання у процесі
використання транспортних засобів,
переданих позивачу на підставі
договорів оренди №09/11/12 від 09.11.012 року
та №20/02/12 від 20.02.2012 року, неоформлених
належним чином, оплата по яким, як
встановлено податковим органом,
позивачем не проводилась, а
кредиторська заборгованість не
обліковується, шляхові листи про
використання автомобілів у службових
цілях відсутні, тому перевіряючими
зроблено висновок про використання та
списання даного бензину за межами
господарської діяльності позивача, що
позбавляє права на віднесення сум
податку на додану вартість, сплачених у
ціні такого бензину, до складу
податкового кредиту відповідного
періоду.

Крім того, перевіркою позивача
встановлено придбання у ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю
"Моквинська паперова фабрика" основних
засобів, які, за твердженнями
відповідача, в подальшому не
використовувалися позивачем, а
фактично залишалися у розпорядженні
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Моквинська паперова фабрика" як не
використовувалися в оподатковуваних
операціях, то, на думку податкового
органу, формування податкового кредиту
по таким операціям є неправомірним.

Відповідачем відповідно до висновків
акта встановлено не нарахування та
неутримання податку на доходи фізичних
осіб з витрат фізичної
особи-працівника у вигляді
відшкодування витрат, не підтверджених
документально у сумі 251,70 грн., а також
неправомірне надання позивачем
(працедавцем) податкової соціальної
пільги до доходу працівника у вигляді
заробітної плати за періоди до подання
відповідної заяви, у сумі 548,42грн.

За результатами перевірки позивача
ОСОБА_4 податковою інспекцією у м.
Рівному прийнято податкові
повідомлення-рішення:

-від 15.11.2013 року №, згідно з яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання за платежем "Податок на
прибуток" у сумі 301578,75 грн., з яких: 241263,00
грн. - за основним платежем; 60315,75 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями;

-від 15.11.2013 року №, згідно з яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання за платежем "Податок на
додану вартість по вітчизняних
товарах" у сумі 1098721,25 грн., з яких: 878977,00
грн. - за основним платежем; 219744,25 грн. -
за штрафними (фінансовими) санкціями;

-від 18.11.2013 року №, згідно з яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "Податок на
доходи фізичних осіб" у сумі 10285,58 грн., з
яких: 7833,78 грн. - за основним платежем;
2451,80 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями.

З огляду на те, що судом першої
інстанції позовні вимоги задоволено
частково, а саме в частині скасування
податкових повідомлень-рішень від
15.11.2013 року №, № та скаргу
подано ОСОБА_4 податковою інспекцією у
м. Рівному, суд апеляційної інстанції
переглядає судове рішення в частині
задоволених позовних вимог.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість прийняття податковим
органом податкових
повідомлень-рішень від 15.11.2013р. №000512342,
від 15.11.2013р. №, суд апеляційної
інстанції враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01
вересня 2012 року між ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" (покупцем)
та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Істон Менеджмент" (продавцем)
укладений договір поставки №01/09/12.

Згідно пункту 1.1 даного договору
продавець зобов'язавя поставляти
вторинну сировину: макулатуру (товар), а
покупець зобов'язвся купити і оплатити
товар на умовах, передбачених даним
договором.

За умовами договору №01/09/12 від 01.09.2012
року доставка товару (макулатури)
відбувалась за рахунок продавця
(ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Істон Менеджмент") та його ж
транспортом на склад покупця (ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Екопапір")
(пункт 3.1 договору).

У підтвердження наявності складського
приміщення для зберігання товарів у
ході господарської діяльності позивач
надав договір найму (оренди)
нежитлового приміщення №б/н від 04.01.2011
року, відповідно до якого позивачу
передано у користування нежитлове
приміщення загальною площею 423 м2, що
розташоване за адресою: 35350, Рівненська
область, Рівненський район, смт.
Квасилів, вул. Соборна, 8 (пункт 1.1
договору). Згідно з пунктами 1.3, 1.4
договору орендар (позивач) набуває
права користування об'єктом оренди для
здійснення діяльності товариства з
моменту підписання акту
прийому-передачі. В свою чергу, актом
від 04.01.2011 року прийому-передачі
приміщень до договору найму (оренди)
нежитлових приміщень №б/н засвідчено
що орендар прийняв, а орендодавець
передав у користування перший поверх
приміщення, що є предметом і об'єктом
оренди згідно договору, при цьому
приміщення передається в задовільному
технічному стані, належному для
експлуатації.

Підтвердженням факту отримання товару
є підписані сторонами накладні на дату
розгрузки товару на складі покупця
(пункт 3.4. договору №01/09/12від 01.09.2012
року).

Як визначено розділом 4 договору ціна
за поставлений товар проводиться в
національній валюті, з урахуванням ПДВ
і становить 0,90 грн. з ПДВ. За пунктом 7.1
договір набирає чинності з моменту
його підписання і діє до 31 грудня 2012
року.

На підтвердження здійснення поставки
та отримання товару сторонами
оформлені

- видаткові накладні: №109 від 03 вересня
2012 року на суму 55093,50 грн. у тому числі
ПДВ 9182,25 грн.; №139 від 05 вересня 2012 року
на суму 50418 грн. у тому числі ПДВ 8403,00
грн.; №158 від 07 вересня 2012 року на суму
52506 грн. у тому числі ПДВ 8751,00 грн.; №171
від 10 вересня 2012 року на суму 54765 грн. у
тому числі ПДВ 9127,50 грн.;

- податкові накладні: №109 від 03 вересня
2012 року на суму 55093,50 грн. у тому числі
ПДВ 9182,25 грн.; №139 від 05 вересня 2012 року
на суму 50418 грн. у тому числі ПДВ 8403,00
грн.; №158 від 07 вересня 2012 року на суму
52506 грн. у тому числі ПДВ 8751,00 грн.; №171
від 10 вересня 2012 року на суму 54765 грн. у
тому числі ПДВ 9127,50 грн.

Оплата за придбаний товар
здійснювалась позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на рахунок
постачальника, що підтверджується
банківською випискою від 17.10.2012 року на
суму 18087,00 грн. (призначення платежу - за
макулатуру).

Позивачем віднесено до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, витрати в сумі 177320,00 грн.
в т.ч. за ІII кв. 2012 року - 177320,00 грн.

За отриманими податковими накладними
позивачем віднесено до складу
податкового кредиту наступні суми
податку на додану вартість за:

- вересень 2012 року - 17585,00 грн., що
відповідає даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість за вересень 2012 року
№ від 22.10.2012 року;

- жовтень 2012 року -17879,00 грн., що
відповідає даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість за жовтень 2012 року №82339
від 20.11.2012 року.

Кредиторська заборгованість станом на
31.12.2012 року позивача перед контрагентом
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Істон Менеджмент" становила 194695,50 грн.,
що відображено у акті перевірки на
стор. 17.

Матеріали справи свідчать, що 01 липня
2012 року між ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" (покупець)
та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"М.Снаб" (продавець) укладений договір
поставки №23.

Відповідно до пункту 1.1 даного договору
продавець зобов'язується поставляти
вторинну сировину: макулатуру (товар), а
покупець зобов'язується купляти і
оплачувати товар на умовах,
передбачених даним договором. Згідно
розділу 4 договору ціна за поставлений
товар проводиться в національній
валюті, з урахуванням ПДВ і становить
0,96 грн. з ПДВ. За пунктом 7.1 договір
набирає чинності з моменту його
підписання і діє до 31 грудня 2012 року.

За умовами договору №23 від 01.07.2012 року
доставка товару (макулатури)
відбувалась за рахунок продавця
(ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"М.Снаб") та його ж транспортом на склад
покупця (ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Екопапір") (пункт 3.1
договору).

Відповідно з пунктом 3.4. договору №23
від 01.07.2012 року підтвердженням факту
отримання товару є підписані сторонами
накладні на дату розгрузки товару на
складі покупця.

На підтвердження здійснення поставки
товару оформлені :

- видаткові накладні: №62 від 02 липня 2012
року на суму 46483,20 грн. у тому числі ПДВ
7747,20 грн.; №66 від 05 липня 2012 року на суму
44459,52 грн. у тому числі ПДВ 7409,92 грн.; №69
від 09 липня 2012 року на суму 45233,28 грн. у
тому числі ПДВ 7538,88 грн.; №70 від 11 липня
2012 року на суму 46963,20 грн. у тому числі
ПДВ 7827,20 грн.; №73 від 16 липня 2012 року на
суму 47829,12 грн. у тому числі ПДВ 7971,52 грн.;
№78 від 31 липня 2012 року на суму 46488,00 грн.
у тому числі ПДВ 7748,00 грн.

- податкові накладні: №62 від 02 липня 2012
року на суму 46483,20 грн. у тому числі ПДВ
7747,20 грн.; №66 від 05 липня 2012 року на суму
44459,52 грн. у тому числі ПДВ 7409,92 грн.; №69
від 09 липня 2012 року на суму 45233,28 грн. у
тому числі ПДВ 7538,88 грн.; №70 від 11 липня
2012 року на суму 46963,20 грн. у тому числі
ПДВ 7827,20 грн.; №73 від 16 липня 2012 року на
суму 47829,12 грн. у тому числі ПДВ 7971,52 грн.;
№78 від 31 липня 2012 року на суму 46488,00 грн.
у тому числі ПДВ 7748,00 грн.

Позивачем віднесено до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, витрати в сумі 231210,00 грн.
в т.ч. за IІІ кв. 2012 року - 231210,00 грн.

Оплата за придбаний товар
здійснювалась позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на рахунок
постачальника, що підтверджується
банківськими виписками, наданими
позивачем: від 10.08.2012 року на суму 4358,35
грн. (призначення платежу - оплата
макулатури за договором №23 від 01.07.2012
року); від 13.08.2012 року на суму 22000,00 грн.
(призначення платежу - оплата
макулатури за договором №23 від 01.07.2012
року); від 30.08.2012 року на суму 94500,00 грн.
(призначення платежу - оплата
макулатури за договором №23 від 01.07.2012
року); від 18.09.2012 року на суму 26400,00 грн.
(призначення платежу - оплата
макулатури за договором №23 від 01.07.2012
року).

Кредиторська заборгованість станом на
31.12.2012 року позивача перед контрагентом
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"М.Снаб" становила 130197,97 грн., що
відображено у акті перевірки на стор. 35.

За отриманими податковими накладними
позивачем віднесено до складу
податкового кредиту наступні суми
податку на додану вартість за:

- липень 2012 року - 46243,00 грн., що
відповідає даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість за липень 2012 року
№ від 20.08.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 01
жовтня 2012 року між ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" (покупцем)
та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Бізнес Консалт Плюс" (продавцем)
укладений договір поставки №01/10/12.

Згідно пункту 1.1 даного договору
продавець зобов'язується поставляти
вторинну сировину: макулатуру (товар), а
покупець зобов'язується купляти і
оплачувати товар на умовах,
передбачених даним договором. Згідно
розділу 4 договору ціна за поставлений
товар проводиться в національній
валюті, з урахуванням ПДВ і становить
0,90 грн. з ПДВ. За пунктом 7.1 договір
набирає чинності з моменту його
підписання і діє до 31 грудня 2012 року.

За умовами договору №01/10/12 від 01.10.2012
року доставка товару (макулатури)
відбувалась за рахунок продавця
(ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Бізнес Консалт Плюс") та його ж
транспортом на склад покупця (ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Екопапір")
(пункт 3.1 договору).

Відповідно з пунктом 3.4. договору №01/10/12
від 01.10.2012 року підтвердженням факту
отримання товару є підписані сторонами
накладні на дату розгрузки товару на
складі покупця.

На підтвердження здійснення поставки
товару оформлені:

- видаткові накладні: №24 від 02 жовтня 2012
року на суму 36162,00 грн. у тому числі ПДВ
6027,00 грн.; №35 від 05 жовтня 2012 року на
суму 37188,00 грн. у тому числі ПДВ 6198,00 грн.;
№27 від 02 листопада 2012 року на суму 38889,00
грн. у тому числі ПДВ 6481,50 грн.; №33 від 05
листопада 2012 року на суму 18954,00 грн. у
тому числі ПДВ 3159,00 грн.; №71 від 12
листопада 2012 року на суму 34929,00 грн. у
тому числі ПДВ 5821,50 грн.; №142 від 20
листопада 2012 року на суму 36801,00 грн. у
тому числі ПДВ 6133,50 грн.; №404 від 10
грудня 2012 року на суму 18108,00 грн. у тому
числі ПДВ 3018,00 грн.; №405 від 14 грудня 2012
року на суму 17982,00 грн. у тому числі ПДВ
2997,00 грн.

- податкові накладні: №24 від 02 жовтня 2012
року на суму 36162,00 грн. у тому числі ПДВ
6027,00 грн.; №35 від 05 жовтня 2012 року на
суму 37188,00 грн. у тому числі ПДВ 6198,00 грн.;
№27 від 02 листопада 2012 року на суму 38889,00
грн. у тому числі ПДВ 6481,50 грн.; №33 від 05
листопада 2012 року на суму 18954,00 грн. у
тому числі ПДВ 3159,00 грн.; №71 від 12
листопада 2012 року на суму 34929,00 грн. у
тому числі ПДВ 5821,50 грн.; №142 від 20
листопада 2012 року на суму 36801,00 грн. у
тому числі ПДВ 6133,50 грн.; №404 від 10
грудня 2012 року на суму 18108,00 грн. у тому
числі ПДВ 3018,00 грн.; №405 від 14 грудня 2012
року на суму 17982,00 грн. у тому числі ПДВ
2997,00 грн.

Оплата за придбаний товар
здійснювалась позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на рахунок
постачальника, що підтверджується
банківськими виписками, наданими
позивачем: від 16.11.2012 року на суму 6235,00
грн. (призначення платежу - оплата за
макулатуру); від 14.12.2012 року на суму 11015,00
грн. (призначення платежу - оплата за
макулатуру).

Позивачем віднесено до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, витрати в сумі 199178,00 грн.
в т.ч. за IV кв. 2012 року - 199178,00 грн.

Кредиторська заборгованість станом на
31.12.2012 року позивача перед контрагентом
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Бізнес Консалт Плюс" становила 221763,00
грн., що відображено у акті перевірки на
стор. 30.

За отриманими податковими накладними
позивачем віднесено до складу
податкового кредиту наступні суми
податку на додану вартість за:

- грудень 2012 року - 18240,00 грн., що
відповідає даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість за грудень 2012 року №95775
від 21.01.2013 року.

01 травня 2012 року між ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" (покупцем)
та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Ланіс Менеджмент" (продавцем)
укладений договір поставки №0105/33
(а.с.122, т.1).

Згідно пункту 1.1 даного договору
продавець зобов'язується поставляти
вторинну сировину: макулатуру (товар), а
покупець зобов'язується купляти і
оплачувати товар на умовах,
передбачених даним договором. Згідно
розділу 4 договору ціна за поставлений
товар проводиться в національній
валюті, з урахуванням ПДВ і становить
0,90 грн. з ПДВ.

За умовами договору №0105/33 від 01.05.2012
року доставка товару (макулатури)
відбувалась за рахунок продавця
(ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Ланіс Менеджмент") та його ж
транспортом на склад покупця (ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Екопапір")
(пункт 3.1 договору).

Відповідно з пунктом 3.4. договору №0105/33
від 01.05.2012 року підтвердженням факту
отримання товару є підписані сторонами
накладні на дату розгрузки товару на
складі покупця.

Як визначено пунктом 7.1 договір
набирає чинності з моменту його
підписання і діє до 31 грудня 2012 року.

На підтвердження здійснення поставки
товару оформлені

- видаткові накладні: №195 від 21 травня
2012 року на суму 49896 грн. у тому числі ПДВ
8316,00 грн.; № 300 від 31 травня 2012 року на
суму 2341,50 грн. у тому числі ПДВ 390,25 грн.;
№301 від 31 травня 2012 року на суму 48610,80
грн. у ому числі ПДВ 8101,80 грн.; №302 від 31
травня 2012 року на суму 56494,80 грн. у тому
числі ПДВ 9415,80 грн.; №303 від 31 травня 2012
року на суму 56894,40 грн. у тому числі ПДВ
9482,40 грн.; №33 від 29 червня 2012 року на
суму 54097,20 грн. у тому числі ПДВ 9016,20 грн.;
№34 від 29 червня 2012 року на суму 52470 грн.
у тому числі ПДВ 8745,00 грн.; №35 від 29
червня 2012 року на суму 38615,40 грн. у тому
числі ПДВ 6435,90 грн.; №277 від 29 червня 2012
року на суму 47311,12 грн. у тому числі ІІДВ
7885,19 грн.; №279 від 29 червня 2012 року на
суму 50510,70 грн. у тому числі ПДВ 8418,45 грн.

- податкові накладні: №195 від 21 травня
2012 року на суму 49896 грн. у тому числі ПДВ
8316,00 грн.; № 300 від 31 травня 2012 року на
суму 2341,50 грн. у тому числі ПДВ 390,25 грн.;
№301 від 31 травня 2012 року на суму 48610,80
грн. у ому числі ПДВ 8101,80 грн.; №302 від 31
травня 2012 року на суму 56494,80 грн. у тому
числі ПДВ 9415,80 грн.; №303 від 31 травня 2012
року на суму 56894,40 грн. у тому числі ПДВ
9482,40 грн.; №33 від 29 червня 2012 року на
суму 54097,20 грн. у тому числі ПДВ 9016,20 грн.;
№34 від 29 червня 2012 року на суму 52470 грн.
у тому числі ПДВ 8745,00 грн.; №35 від 29
червня 2012 року на суму 38615,40 грн. у тому
числі ПДВ 6435,90 грн.; №277 від 29 червня 2012
року на суму 47311,12 грн. у тому числі ІІДВ
7885,19 грн.; №279 від 29 червня 2012 року на
суму 50510,70 грн. у тому числі ПДВ 8418,45 грн.

Позивачем віднесено до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, витрати в сумі 381035,00 грн.
в т.ч. за II кв. 2012 року - 381035,00 грн.

Оплата за придбаний товар
здійснювалась позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на рахунок
постачальника, що підтверджується
банківськими виписками, наданими
позивачем: від 25.05.2012 року на суму 49896,00
грн. (призначення платежу - за
макулатуру); від 31.05.2012 року на суму 11340,00
грн. (призначення платежу - за
макулатуру); від 31.05.2012 року на суму 2341,50
грн. (призначення платежу - за
макулатуру); від 27.06.2012 року на суму 17000,00
грн. (призначення платежу - за
макулатуру).

Кредиторська заборгованість станом на
31.12.2012 року позивача перед контрагентом
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Ланіс Менеджмент" становила 376664,42 грн.,
що відображено у акті перевірки на
стор. 7.

За отриманими податковими накладними
позивачем віднесено до складу
податкового кредиту наступні суми
податку на додану вартість за:

- травень 2012 року - 35706,00 грн., що
відповідає даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість за травень 2012 року
№ від 20.06.2012 року;

- червень 2012 року - 40501,00 грн., що
відповідає даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість за червень 2012 року
№ від 20.07.2012р.

Як вбачається з матеріалів справи, 30
березня 2012 року між ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" (покупець)
та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Європейські ділові рішення"
(продавець) укладений договір поставки
№21.

Згідно пункту 1.1 даного договору
продавець зобов'язується поставляти
вторинну сировину: макулатуру (товар), а
покупець зобов'язується купляти і
оплачувати товар на умовах,
передбачених даним договором. Згідно
розділу 4 договору ціна за поставлений
товар проводиться в національній
валюті, з урахуванням ПДВ і становить
0,90 грн. з ПДВ.

За умовами договору №21 від 30.03.2012 року
доставка товару (макулатури)
відбувалась за рахунок продавця
(ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Європейські ділові рішення") та його ж
транспортом на склад покупця (ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Екопапір")
(пункт 3.1 договору).

Відповідно з пунктом 3.4. договору №21
30.03.2012 року підтвердженням факту
отримання товару є підписані сторонами
накладні на дату розгрузки товару на
складі покупця.

За пунктом 7.1 договір набирає чинності
з моменту його підписання і діє до 31
грудня 2012 року. На підтвердження
здійснення поставки товару оформлені:

- видаткові накладні: №344 від 30 квітня
2012 року на суму 49452 грн. у тому числі ПДВ
8242,00 грн.; №343 від 30 квітня 2012 року на
суму 43214,40 грн. у тому числі ПДВ 7202,40 грн.;
№345 від 30 квітня 2012 року на суму 52920,00
грн. у тому числі ПДВ 8820,00 грн.; №346 від 30
квітня 2012 року на суму 46572,00 грн. у тому
числі ПДВ 7762,00 грн.

- податкові накладні: №344 від 30 квітня
2012 року на суму 49452 грн. у тому числі ПДВ
8242,00 грн.; №343 від 30 квітня 2012 року на
суму 43214,40 грн. у тому числі ПДВ 7202,40 грн.;
№345 від 30 квітня 2012 року на суму 52920,00
грн. у тому числі ПДВ 8820,00 грн.; №346 від 30
квітня 2012 року на суму 46572,00 грн. у тому
числі ПДВ 7762,00 грн.

Позивачем віднесено до складу витрат,
що враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, витрати в сумі 160130,00 грн.
в т.ч. за II кв. 2012 року - 160130,00 грн.

Оплата за придбаний товар
здійснювалась позивачем у
безготівковій формі шляхом
перерахування коштів на рахунок
постачальника, що підтверджується
банківськими виписками, наданими
позивачем: від 17.05.2012 року на суму 19000,00
грн. (призначення платежу - оплата
згідно договору №21); від 14.06.2012 року на
суму 10300,00 грн. (призначення платежу -
оплата згідно договору №21).

Кредиторська заборгованість станом на
31.12.2012 року позивача перед контрагентом
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Європейські ділові рішення" становила
162858,40 грн., що відображено у акті
перевірки на стор. 22.

За отриманими податковими накладними
позивачем віднесено до складу
податкового кредиту наступні суми
податку на додану вартість за:

- квітень 2012 року - 32026,00 грн., що
відповідає даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість за квітень 2012 року
№ від 21.05.2012 року.

Крім того, позивач придбав у ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю
"Моквинська паперова фабрика" основні
засоби. Так, згідно укладених договорів
було придбано основні засоби
відповідно до податкових накладних №1
від 10.07.2012 року відповідно до договору
№10/07/12-А від 10.07.2012 року та №1 від 10.07.2012
року відповідно до договору №10/07/12-Б
від 10.07.2012 року; №3 від 10.07.2012 року
відповідно до договору №10/07/12-В від
10.07.2012 року; №4 від 10.07.2012р. відповідно до
договору №10/07/12-Г від 10.07.2012р.

Згідно даного договору ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Екопапір"
зобов'язувалось безоплатно надати
сировину (макулатуру) відповідної
марки та якості ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Моквинська паперова
фабрика", а останнє зобов'язувалось за
власні кошти та на власному обладнанні
виготовити з наданої макулатури
відповідну продукцію. Так, як пояснив
суду першої інстанції представник
позивача, у договорі йдеться про власне
обладнання контрагента, оскільки
договори на відчуження основних
засобів, що використовуються при
виготовлені паперової продукції,
укладені у 2012 році, в той час як договір
на давальницьку сировину - у 2011 році.

За надані послуги по переробці
макулатури позивач зобов'язувався
сплачувати ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Моквинська паперова
фабрика" визначену у договорі,
специфікаціях і додатках вартість.

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконання цього договору позивач за
період з квітня по грудень 2012 року
надав макулатури ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Моквинська паперова
фабрика" для подальшої її переробки
загальною кількістю 1734544 кг, що
підтверджується накладними на
переміщення.

Також факт передачі макулатури
позивачем ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Моквинська паперова
фабрика" підтверджується
товарно-транспортними накладними та
довідками про кількість використаної
макулатури за липень 2012 року - грудень
2012 року.

Як зазначив суд першої інстанції,
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Моквинська паперова фабрика" на
виконання давальницького договору
надавала щомісячно звіт про
використання наданої макулатури.

Таким чином, в процесі виконання
давальницького договору ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю
"Моквинська паперова фабрика"
виготовляло продукцію (папір
обгортковий, папір для гофрування,
хорки, паперові рушники, туалетний
папір), власником якої був позивач, та
останній реалізовував її
підприємствам-покупцям, що
підтверджується видатковими та
податковими накладними, довіреностями
на отримання від позивача
товарно-матеріальних цінностей
уповноваженими особами вказаних
контрагентів позивача.

Вирішуючи спір по суті та
задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції, з висновками
якого погоджується і суд апеляційної
інстанції виходив з наступного.

Згідно абзацу 2 пункту 2.1. "Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за номером 168/704, господарські
операції - це факти підприємницької та
іншої діяльності, що впливають на стан
майна, капіталу, зобов'язань і
фінансових результатів.

Будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.
Визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричинити реальні зміни майнового
стану платника податків.

Вимога щодо реальної зміни майнового
стану суб'єкта господарювання
кореспондує з положеннями розділів
ІІІ, V Податкового кодексу України від
02.12.2010 року №2755-VI, якими встановлено
порядок формування платниками
податків валових витрат та податкового
кредиту з податку на додану вартість та
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємств і
податком на додану вартість.

Відповідно до підпункту 134.1.1. пункту 134.1
статті 134 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-VI об'єктом
оподаткування податком на прибуток є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138-143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Згідно пункту 135.1. статті 135 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI
доходи, що враховуються при обчисленні
об'єкта оподаткування, включаються до
доходів звітного періоду за датою,
визначеною відповідно до статті 137, на
підставі документів, зазначених у
пункті 135.2 цієї статті, та складаються з
доходу від операційної діяльності,
який визначається відповідно до пункту
135.4 цієї статті та інших доходів, які
визначаються відповідно до пункту 135.5
цієї статті, за винятком доходів,
визначених у пункті 135.3 цієї статті та у
статті 136 цього Кодексу. У
відповідності до пункту 135.2. статті 135
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI доходи визначаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують отримання платником
податку доходів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього кодексу.

Підпунктом 138.1. статті 138 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI
передбачено, що витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6-138.9, підпунктами 138.10.2-138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті; інших
витрат, визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Так, згідно підпункту 138.1.1. пункту 138.1.
статті 138 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-VI витрати
операційної діяльності включають,
зокрема, собівартість реалізованих
товарів, виконаних робіт, наданих
послуг.

В пункті 138.2 статті 138 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI,
визначено, що витрати, які враховуються
для визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
первинний документ - документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до пункту 138.4. статті 138
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI витрати, що формують
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг, крім
нерозподільних постійних
загальновиробничих витрат, які
включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

В силу підпункту 139.1.9. пункту 139.1. статті
139 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року №2755-VI не враховуються при
визначенні оподатковуваного прибутку
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду

В свою чергу, відповідно до підпункту
"а" пункту 198.1 статті 198 розділу V
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Згідно з вимогами пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI , платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу, орендарю) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, що має
містити обов'язкові реквізити, перелік
яких наведено у вказаній статті.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно пункту 198.3 статті 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України визначено, що
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця видається податкова
накладна, яка є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, відповідно до
пункту 198.1 статті 198 Податкового
кодексу України, виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України ) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Згідно пункту 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: - дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; - дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно із пунктом 198.4 статті 198
Податкового кодексу України, якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Виходячи зі змісту пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Згідно пункту 201.7 статті 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Пунктом 200.4 статті 200 Податкового
кодексу України встановлено, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то: а)
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів/послуг
або до Державного бюджету України, а в
разі отримання від нерезидента послуг
на митній території України - сумі
податкового зобов'язання, включеного
до податкової декларації за попередній
період за отримані від нерезидента
послуги отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Отже, виходячи зі змісту
вищезазначених правових норм, для
отримання права на податковий кредит
платник податку на додану вартість
повинен мати податкові накладні,
видані на реально отриманий товар
(роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно частини другої статті 3 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
податкова звітність ґрунтується на
даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

З огляду на вищевикладене слідує, що
первинні бухгалтерські документи та
податкові накладні, надані для
перевірки, є первинними в розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", відповідають всім необхідним
вимогам, передбаченим цим Законом та
повністю розкривають зміст
господарських операцій щодо придбання
позивачем макулатури у ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Ланіс
Менеджемент", ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Істон Менеджемент",
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Європейські ділові рішення", ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Бізнес
Консалт Плюс", ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "М.Снаб".

Виходячи з наведеного вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що
господарські операції між позивачем та
контрагентами мали реальний характер,
діяльність позивача була спрямована на
отримання вигоди від підприємницької
діяльності, підприємства ознак
фіктивності на час здійснення
господарських операцій не мали.

Відповідно до пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України визначено, що
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку.

Згідно пункту 201.10 статті 200 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Факту визнання недійсним або
анулювання свідоцтва про державну
реєстрацію та реєстрацію платника
податку на додану вартість
контрагентів-постачальників позивача,
на момент здійснення господарських
операцій підчас судового розгляду
справи не встановлено; постачальники
позивача знаходилися в Єдиному
державному реєстрі ( матеріалах справи
відсутні докази, які свідчать про
протилежне).

Також, як вбачається з акту перевірки, в
якості доказу не підтвердження
реальності господарської операції,
відповідач посилається на
неможливості проведення зустрічної
звірки контрагентів позивача - ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Ланіс
Менеджемент", ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Європейські ділові
рішення", ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Бізнес Консалт Плюс"
з питань взаємовідносин з
контрагентами, якими за рахунок
вказаних вище контрагентів позивача
останніми сформовано податковий
кредит.

Однак, обставини вказані у зазначеному
документі не є підставою для
позбавлення платника податку права на
податковий кредит з податку на додану
вартість у випадку, коли останній
виконав усі передбачені законом умови
стосовно отримання такого права та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Відносини між учасниками попередніх
ланок постачання товарів не мають
безпосереднього впливу на дослідження
факту реальності господарської
операції, вчиненої між конкретними
контрагентами.

Отже, зазначені в акті перевірки
обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
податковий кредит з податку на додану
вартість у випадку, коли останній
виконав усі передбачені законом умови
стосовно отримання такого права та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту,
оскільки Податковий кодекс України не
ставить право платника податку на
додану вартість на податковий кредит в
залежність від дій або бездіяльності
його контрагентів чи відсутності їх за
місцезнаходженням, так само
відсутності у контрагентів основних
фондів, кваліфікованого персоналу
тощо.

У постанові Вищого адміністративного
суду України від 08.01.2013?р. у справі
№?К/9991/34364/12 зазначено: «Податкове
законодавство не ставить в залежність
податковий облік (стан) певного
платника податків від інших осіб, від
фактичної сплати контрагентом податку
до бюджету, від знаходження
постачальника за його юридичною
адресою, а також від його господарських
та виробничих можливостей. Питання
віднесення певних сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
поширюються виключно на окремо взятого
платника податку і не залежать від
розрахунків з бюджетом третіх осіб».
Таким чином, суд погоджується з
покладенням позивача в основу свого
захисту не тільки наданих
документальних підтверджень а і
принципу індивідуальної юридичної
відповідальності.

Практика Європейського суду з прав
людини, яка відповідно до ст. 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" від 23.02.2006 року
№3477-IV, є джерелом права, свідчить про
те, що якщо державні органи мають
інформацію про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку (Рішення Європейського Суду
від 09.01.2007р. у справі "Інтерсплав проти
України").

Платник податків (покупець товару),
який дотримався вимог закону щодо
формування податкового кредиту та
обчислення різниці між сумою
податкового зобов'язання звітного
періоду та сумою такого податкового
кредиту, не має обов'язку та
повноважень здійснювати контроль за
дотриманням постачальником вимог
податкового законодавства і в
подальшому зазнавати певних
негативних наслідків у вигляді
позбавлення права на податковий кредит
за порушення його контрагентами правил
ведення фінансово-господарської
діяльності та податкової дисципліни.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується висновками суду першої
інстанції про те, що господарські
операції між ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Екопапір" та ОСОБА_3
з обмеженою відповідальністю "Ланіс
Менеджемент", ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "Істон Менеджемент",
ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю
"Європейські ділові рішення", ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Бізнес
Консалт Плюс", ОСОБА_3 з обмеженою
відповідальністю "М.Снаб", ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю
"Моквинська паперова фабрика" мали
реальний характер, діяльність позивача
була спрямована на отримання
економічної вигоди від
підприємницької діяльності,
підприємства-контрагенти ознак
фіктивності на час здійснення
господарських операцій не мали,
прослідковується реальний рух активів
та фактичне постачання товарів, що
зумовлює хибність висновків
податкового органу.

Враховуючи наведене, слід вказати, що
висновки податкового органу про
неправомірне формування позивачем
витрат та податкового кредиту, та як
наслідок заниження податку на прибуток
та податку на додану вартість, є
безпідставними, тому суд першої
інстанції правомірно скасував
податкові повідомлення рішення від
15.11.2013 року №, №,
задовольнивши позовні вимоги в цій
частині.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
апеляційної скарги порушень судом
першої інстанцій норм матеріального
та процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана вірно, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
оскаржуване судове рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"19" травня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

І.Г. Охрімчук

судді:

Л.О. Зарудяна

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення
виготовлено "20" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 з
обмеженою відповідальністю "Екопапір"
вул. Соборна,192 оф.11,м.Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_4
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області вул.
Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,