Справа № 644/6219/14-а
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2014 р.Справа № 644/6219/14-аКолегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 25.06.2014р. по справі №
644/6219/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
Близнюкова Юрія Володимировича

про скасування постанови про
накладення штрафу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до
Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова з адміністративним позовом
до Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про скасування постанови
державного виконавця
Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ
Близнюкова Ю.В. про накладення штрафу
від 13.06.2014 року в рамках виконавчого
провадження № 43343799 по примусовому
виконанню виконавчого листа №
644/12558/13-ц, виданого 14.05.2014 року
Орджонікідзевським районним судом
м.Харкова на підставі рішення
Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова від 17.04.2014 року про
зобов'язання ОСОБА_1 не чинити
перешкоди ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в
користуванні місцем загального
користування - коморою, розташованою в
будинку АДРЕСА_1, ухваленому у
цивільній справі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м.Харкова від 25.06.2014 року у
відкритті провадження в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач не погодився із зазначеною
ухвалою суду першої інстанції та подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Орджонікідзевського
районного суду м.Харкова від 25.06.2014
року по справі №644/6219/14-а та справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду, посилаючись на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті ухвали, норм матеріального
та процесуального права.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
ухвалу суду першої інстанції, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
відкритті провадження у справі,
виходив з того, що між сторонами
наявний спір з приводу рішення
державного виконавця щодо виконання
ним рішення суду у справі, що не
передбачена п.п. 1-4 частини першої ст. 18
КАС України, тобто така справа не
підсудна місцевому загальному суду як
адміністративному суду.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.109 КАС України,
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі
лише, якщо:

1) заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства;

2) у спорі між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав
є такі, що набрали законної сили:
постанова суду; ухвала суду про відмову
у відкритті провадження в
адміністративній справі; ухвала про
закриття провадження в
адміністративній справі; ухвала про
залишення позовної заяви без розгляду
у зв'язку з пропуском строку звернення
до адміністративного суду (крім
випадків, коли така ухвала винесена до
відкриття провадження в
адміністративній справі);

3) настала смерть фізичної особи чи
припинено юридичну особу, які
звернулися із позовною заявою або до
яких пред'явлено адміністративний
позов, якщо спірні правовідносини не
допускають правонаступництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України,
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а
також, якщо законом не встановлено
інший порядок судового оскарження
рішень, дій чи бездіяльності таких
осіб.

Частиною 2 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-ХІV (в редакції згідно Закону
України від 04.11.2010 року № 2677VI, редакція
діє з 09.03.2011 року) встановлено, що
боржник має право оскаржувати рішення,
дії або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби виключно в
судовому порядку.

При цьому, в даному випадку Законом
України „Про виконавче провадження"
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця, чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону
України „Про виконавче провадження",
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

При цьому, при вирішенні конкуренції
між положеннями Закону України "Про
виконавче провадження" та Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів виходить з
наступного.

Конституцією України встановлено, що
Закони України є актами єдиного органу
законодавчої влади - Верховної ради
України.

Конституція не встановлює пріоритету в
застосуванні того чи іншого закону, в
тому числі залежно від предмета
правового регулювання. Немає такого
Закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Водночас, Конституційний Суд України в
пункті 3 мотивувальної частини рішення
від 03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про
набуття чинності Конституцією України)
зазначив: "Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше".

Як свідчать матеріали справи, в даному
випадку оскаржується постанова
державного виконавця
Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ
Близнюкова Ю.В. про накладення штрафу
від 13.06.2014 року в рамках виконавчого
провадження № 43343799 по примусовому
виконанню виконавчого листа №
644/12558/13-ц, виданого 14.05.2014 року
Орджонікідзевським районним судом
м.Харкова на підставі рішення
Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова від 17.04.2014 року про
зобов'язання ОСОБА_1 не чинити
перешкоди ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в
користуванні місцем загального
користування - коморою, розташованою в
будинку АДРЕСА_1, ухваленому у
цивільній справі.

Отже, за загальним правилом, сторони
виконавчого провадження, їхні
представники та прокурор можуть
оскаржити рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення до суду відповідної
юрисдикції, яким видано виконавчий
лист, при цьому критерієм визначення
юрисдикції судів щодо справи повинен
бути один - це суд який видав виконавчий
документ, про що наголошено у довідці
Вищого адміністративного суду України
"Про вивчення та узагальнення практики
розгляду адміністративними судами
справ з приводу оскарження рішень, дій
або бездіяльності державної
виконавчої служби" від 5 квітня 2012 року
та у постановах Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3, від 21 травня 2012 року
№5 "Про практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби".

Вищий адміністративний суд України у
п.9 Постанови № 3 від 13.12.2010 року «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» зазначив, що визначаючи
предметну та територіальну
підсудність справ з приводу рішень, дій
або бездіяльності державної
виконавчої служби, судам необхідно
враховувати, що за приписами п.5 ч.1 ст. 18,
ч.б ст. 181 КАС України адміністративні
справи з приводу рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання ними
рішень судів у справах, передбачених
пунктами 1-4 ч.1 ст. 18 цього Кодексу,
розглядаються місцевим загальним
судом як адміністративним судом, який
видав виконавчий лист, незалежно від
статусу позивача у виконавчому
провадженні.

Справи з приводу рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконавчих
документів, виданих цими судами в інших
справах, крім передбачених пунктами 1-4
ч.1 ст. 18 КАС України, підлягають
розгляду місцевими загальними судами
як адміністративними судами, які
видали виконавчий лист, у разі
звернення сторін виконавчого
провадження.

Окружним же адміністративним судам
підсудні справи за позовами інших
учасників виконавчого провадження чи
осіб, які залучаються до проведення
виконавчих дій під час виконання таких
виконавчих документів.

Враховуючи, що позивач є стороною
виконавчого провадження - боржником і
виконавчий лист виданий
Орджонікідзевським районним судом м.
Харкова, колегія суддів приходить до
висновку, що зазначений позов
підсудний Орджонікідзевському
районному суду м. Харкова як
адміністративному суду.

Згідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
ухвали суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст.199 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції має
право скасувати ухвалу суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направити справу для
продовження розгляду.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що ухвала Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 25.06.2014
року по справі №644/6219/14-а прийнята з
порушенням норм чинного
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, тому
підлягає скасуванню, з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,ст.
202, ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 25.06.2014р. по справі №
644/6219/14-а скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до
Головного державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
Близнюкова Юрія Володимировича
про скасування постанови про
накладення штрафу направити до суду 1
інстанції для продовження розгляду
справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та не може бути
оскаржена в силу ч. 2 ст. 211 КАС України,
оскільки не перешкоджає подальшому
розгляду справи.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С.