Справа № 826/7387/14
Суддя: Ганечко О.М.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/7387/14
інстанції: Вєкуа Н.Г.
Суддя-доповідач: Ганечко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

14 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Ганечко О.М.,

суддів:
Літвіної Н.М., Хрімлі О.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Київського міського
відділення фонду соціального захисту
інвалідів на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.06.2014 року у справі за позовом
Київського міського відділення фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стоматологічна
клініка «Формула» про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стоматологічна
клініка «Формула» про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.06.2014 року в задоволені позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, позивач подав апеляційну скаргу,
в якій просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі, посилаючись на незаконність,
необ'єктивність, необґрунтованість
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України - за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції, суд апеляційної
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно поданого ТОВ "Стоматологічна
клініка "Формула" звіту про зайнятість
і працевлаштування інвалідів за 2013 рік
(форма №10-ПІ ) відповідачем створено у
2013 році 1 робоче місце для
працевлаштування інвалідів.
Відповідно до середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу 13 осіб.
Кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до ст.19 Закону №875-XII визначена ТОВ
"Стоматологічна клініка "Формула" у
кількості 1 особа.

Згідно ст.19 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні" від 21 березня 1991 року №875-XII
(надалі - Закон №875-XII), для підприємств,
установ, організацій, у тому числі
підприємств, організацій громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Частиною 1 статті 20 Закону №875-XII,
встановлено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого частиною
першою статті 19 цього Закону. При цьому
до правовідносин із стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, передбачених цим Законом, не
застосовуються строки, визначені
статтею 250 Господарського кодексу
України (частина 4 статті 20 Закону
№875-XII).

Згідно наданих відповідачем списків на
підприємстві не працевлаштовано осіб з
інвалідністю взагалі.

З огляду на викладене, позивачем
зроблено висновок, що відповідач не
виконав норматив робочих місць для
забезпечення та працевлаштування
інвалідів в повному обсязі.

Тобто, відповідачем не створено
робочих місць для інвалідів й,
відповідно, не працевлаштовано їх, а
тому, відповідно до ст. 20 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" у відповідача
утворилась заборгованість за
невиконання нормативу по створенню
робочих місць по працевлаштуванню
інвалідів у розмірі 12 783,05
грн.

Фонд соціального захисту інвалідів діє
відповідно затверджених на підставі
ст.10 та ст. 20 Закону №875-XII, постанови
Кабінету Міністрів України від 31.01.2007р.
№70 "Про реалізацію статей 19 і 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" (у
відповідній редакції), та Положення про
Фонд соціального захисту інвалідів,
затвердженого наказом Міністерства
соціальної політики України від
14.04.2011р. №129.

Згідно положень статті 19 Закону №875-XII,
грошові кошти, які просить стягнути
позивач, є штрафними санкціями. По
своїй правовій природі штрафні санкції
застосовуються за порушення
законодавства діями чи бездіяльністю,
тобто за неналежне виконання обов'язку
покладеного законом.

Відповідно до частини першої статті 218
Господарського кодексу України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті,
передбачено, що учасник господарських
відносин відповідає, зокрема, за
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення.

За вимогами статті 18 Закону №875-XII,
працевлаштування інвалідів
здійснюється центральним органом
виконавчої влади з питань праці та
соціальної політики, органами
місцевого самоврядування,
громадськими організаціями інвалідів.

При цьому, згідно положень цієї ж норми
Закону №875-XII, підприємства, установи,
організації, фізичні особи, які
використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Законом України від 23 лютого 2006 року
№3483-IV "Про внесення змін до деяких
законів України щодо реалізації
інвалідами права на трудову
зайнятість", зазначену статтю було
викладено в іншій редакції, а Закон
№875-XII, доповнено статтею 181, за змістом
якої пошук підходящої роботи для
інваліда здійснює державна служба
зайнятості.

Відповідно до змісту положень,
закріплених в Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31.01.2007р. №70,
роботодавці подають центру зайнятості
звіти про зайнятість і
працевлаштування інвалідів
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів та інформацію про наявність
вільних робочих місць (вакантних посад)
для працевлаштування інвалідів.

Аналіз наведених норм свідчать про
наявність у роботодавця обов'язку
виділяти та створювати робочі місця
для інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, а також щодо повідомлення
підприємствами, установами та
організаціями уповноважених органів
про наявність вакансій (форма 3-ПН), за
наслідками розгляду яких компетентні
органи направляють на підприємство для
працевлаштування інвалідів.

Як встановлено, відповідачем на
виконання вимог статті 18 Закону, наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України від 19.12.2005р. № 420 за
місцем реєстрації протягом 2013 року
подані до Печерського районного центру
зайнятості звіти про наявність
вакансій за формою №3-ПН станом на
01.01.2013 року, 01.02.2013 року, 01.03.2013 року,
01.04.2013 року, 01.05.2013 року, 01.06.2013 року,
01.07.2013 року.

Факт отримання даних звітів Печерським
районним центром зайнятості
посвідчується штемпелями державної
служби зайнятості на звітах.

В штатному розписі товариства,
затвердженому 01.01.2013р.. указані посади,
чисельність одиниць, місячний оклад,
погодинна тарифна ставка для
працевлаштування інвалідів.

Також, товариство направляло
співробітників для прийняття участі в
семінарах організованих Державною
службою зайнятості Печерського району
для вивчення правових аспектів
трудових відносин з людьми з
особливими потребами, особливостей
введення в посаду людей з обмеженими
можливостями та детальне вивчення
основ захищеності інвалідів в Україні,
приймає активну участь в «ярмарках
вакансій» для пошуку працівників з
інвалідністю, що підтверджується
дипломом та сертифікатом, наявними в
матеріалах справи.

Однак, протягом 2013 року центром
зайнятості не було направлено
відповідної кількості інвалідів для
працевлаштування на заявлені
відповідачем вакантні посади.

З матеріалів справи вбачається (звіт
фори №10-ПІ за 2013 рік), що відповідачем
не виконано нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у 2013
році.

Водночас статтею 218 Господарського
кодексу України, визначено, що
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання
(частина перша); учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення (частина друга).

З огляду на те, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Стоматологічна клініка "Формула"
щомісяця протягом 2013 року подавались
звіти за формою №3-ПН, затвердженої
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.12.2005
року № 420 "Про затвердження форм
звітності та інструкцій щодо їх
заповнення", зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21.12.2005
року за 31534/11814, до Печерського
районного центру зайнятості міста
Києва, суд вважає, що відповідачем
дотримано вимог статті 18 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні" щодо
надання державній службі зайнятості
інформації, необхідної для організації
працевлаштування інвалідів.

Згідно зі статтею 181 зазначеного
Закону, пошук підходящої роботи для
інваліда здійснює державна служба
зайнятості.

Отже, обов'язок підприємства зі
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
займатися пошуком інвалідів для
працевлаштування.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідач
здійснив всі передбачені чинним на
момент виникнення спору
законодавством та залежні від нього
заходи щодо утворення робочих місць та
для працевлаштування інвалідів на
своєму підприємстві і не може нести
відповідальність за не направлення
уповноваженими органами необхідної
кількості інвалідів для
працевлаштування та відсутність у
населеному пункті за місцем реєстрації
структурних підрозділів відповідача
інвалідів, які бажають
працевлаштуватись, відтак, на
ТОВ "Стоматологічна клініка
"Формула" не може бути покладена
відповідальність, передбачена статтею
20 Закону №875-ХІІ.

За таких обставин, апеляційна скарга є
необґрунтованою, її доводи не знайшли
свого підтвердження під час судового
розгляду, не спростовують висновків
суду першої інстанції, а тому у її
задоволенні необхідно відмовити, а
рішення суду першої інстанції підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Київського міського
відділення фонду соціального захисту
інвалідів - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16.06.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Ганечко

Судді:
Н.М. Літвіна

О.Г. Хрімлі

.

Головуючий суддя
Ганечко О.М.

Судді:
Літвіна Н. М.

Хрімлі О.Г.