Справа № 464/1832/13-а,2а-464/75/13
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
Справа №
876/9738/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Гудима Л.Я.,

за участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Бориса А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Львівського міського центру
зайнятості на постанову Сихівського
районного суду м. Львова від 5 червня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Львівського міського центру
зайнятості про визнання бездіяльності
протиправною, визнання частково
протиправним та часткове скасування
наказу, зобов'язання утриматися від
вчинення дій та вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 11.12.2012 року звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Львівського міського центру
зайнятості в якому, уточнивши позовні
вимоги, просив визнати дії щодо
припинення виплати допомоги з
безробіття, зняття з обліку осіб, що
шукають роботу, і безробітних з 08.09.2012
року, а також зобов'язання повернути
виплачену допомогу по безробіттю
протиправними; визнати протиправним та
скасувати наказ про припинення виплати
допомоги з безробіття та зняття обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних у зв'язку з самостійним
працевлаштуванням; зобов'язати
утриматися від внесення до трудової
книжки запису про зняття з обліку осіб,
що шукають роботу, і безробітних, у
зв'язку з самостійним
працевлаштуванням з часу, зазначеного
в оскаржуваному наказі, зобов'язати
внести до трудової книжки запис про
зняття з обліку осіб, що шукають роботу,
і безробітних у зв'язку з самостійним
працевлаштуванням з 11.03.2013 p., стягнути
недоотриману допомогу з безробіття,
починаючи з часу припинення виплат та
до часу самостійного
працевлаштуванням.

В позовній заяві зазначає, що з 27.08.2012 р.
набув статусу безробітного та
отримував від відповідача соціальні
послуги та матеріальну допомогу. У
подальшому 08.09.2012 р. отримав свідоцтво
про право на заняття адвокатською
діяльністю, 02.10.2012 р. склав присягу
адвоката та отримав відповідне
свідоцтво. Про отримання свідоцтва
письмово повідомив відповідача, однак
згідно наказу №НТ121203 від 03.12.2012 р.
виплати з безробіття припинені та його
знято з обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, у зв'язку з
самостійним працевлаштуванням з 08.09.2012
р. Такі дії вважає незаконними,
оскільки фактично не займався
адвокатською діяльністю та не
отримував будь-яких доходів. Вказав, що
розпочав адвокатську діяльність лише з
11.03.2013 p., у зв'язку з чим став на облік у
ДПІ у Шевченківському районі м. Львова.

Постановою Сихівського районного суду
м. Львова від 5 червня 2013 року позов
задоволено частково. Наказ Львівського
міського центру зайнятості №НТ121203 від
03.12.2012 р. у частині припинення з 08.09.2012 р.
виплати ОСОБА_1 допомоги з безробіття -
визнано протиправним та скасовано.

Зобов'язано Львівський міський центр
зайнятості внести до трудової книжки
ОСОБА_1 запис про припинення з 11.03.2013 р.
виплати допомоги з безробіття та зняти
з обліку громадян, які шукають роботу і
безробітних у зв'язку з
працевлаштуванням. Зобов'язано
Львівський міський центр зайнятості
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
допомогу з безробіття з 08.09.2012 р. по
10.03.2013 р. включно з врахуванням
виплачених сум. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції Львівський міський
центр зайнятості оскаржив його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Апелянт зазначає, що особа, яка
отримала свідоцтво про право на
заняття адвокатською діяльністю,
придбала визначене державою право на
здійснення певної оплатної діяльності,
тобто цій особі надана Законом
можливість забезпечувати себе роботою
адвоката самостійно, а тому , поки є
дійсним відповідне свідоцтво про право
на зайняття адвокатською діяльністю та
відсутня інформація про зупинення,
припинення права на зайняття
адвокатською діяльністю в Єдиному
реєстрі адвокатів України позивача
треба вважати особою, яка належить до
зайнятого населення.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав та просить її задовольнити.

Позивач вимоги апеляційної скарги
заперечив, вважаючи ухвалене рішення
законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, дослідивши наявні в справі
матеріали та доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
приходить до переконання, що подану
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач ОСОБА_1 з 27.08.2012 р. набув статусу
безробітного та з цього часу отримував
від Львівського міського центру
зайнятості соціальні послуги та
матеріальне забезпечення.

Наказом Львівського міського центру
зайнятості №НТ121203 від 03.12.2012 р. серед
іншого припинено з 08.09.2012 р. виплату
позивачеві допомоги з безробіття та
знято з обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних у зв'язку з
самостійним працевлаштуванням.

Підставою для висновку про самостійне
працевлаштування позивача з 08.09.2012 р.
був факт отримання ним свідоцтва про
право на заняття адвокатською
діяльністю №НОМЕР_1 від 08.09.2012 р. та
внесення відповідних відомостей до
Єдиного реєстру адвокатів України.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
для припинення статусу безробітного,
слід встановити, чи фактично позивач
здійснює адвокатську діяльність у
формах, передбачених законодавством, а
також чи здійснює незалежну професійну
діяльність в розумінні Податкового
кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції, так як
він відповідає правильно встановленим
обставинам справи та нормам права.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» в редакції, що
діяла на час виникнення спірних
правовідносин, безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно ч. 3 ст. 1 зазначеного Закону до
зайнятого населення належать
громадяни, що проживають на території
держави на законних підставах,
самостійно забезпечують себе роботою,
включаючи підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України «Про особисте селянське
господарство».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», адвокатська діяльність -
незалежна професійна діяльність
адвоката щодо здійснення захисту,
представництва та надання інших видів
правової допомоги клієнту.

Згідно статей 12-14 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
адвокат має право займатись
адвокатською діяльністю
індивідуально, створити адвокатське
бюро, або увійти до адвокатського
об'єднання.

Згідно ст. 13 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
адвокат, який здійснює адвокатську
діяльність індивідуально, є
самозайнятою особою.

Разом з тим, поняття «самозайнята
особа» розкриває п. 14.1.226 ст. 14
Податкового кодексу України : «
самозайнята особа- платник податку,
який є фізичною особою - підприємцем
або провадить незалежну професійну
діяльність за умови, що така особа не є
працівником в межах такої
підприємницької чи незалежної
професійної діяльності. Незалежна
професійна діяльність - участь
фізичної особи у науковій,
літературній, артистичній, художній,
освітній або викладацькій діяльності,
діяльність лікарів, приватних
нотаріусів, адвокатів, аудиторів,
бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи
архітекторів, особи, зайнятої
релігійною (місіонерською) діяльністю,
іншою подібною діяльністю за умови, що
така особа не є працівником або
фізичною особою - підприємцем та
використовує найману працю не більш як
чотирьох фізичних осіб».

Згідно п. 178.1 ст. 178 Податкового кодексу
України, особи, які мають намір
здійснювати незалежну професійну
діяльність, зобов'язані стати на облік
в органах державної податкової служби
за місцем свого постійного проживання
як самозайняті особи та отримати
довідку про взяття на облік згідно із
статтею 65 цього Кодексу.

Отже, для встановлення, чи відноситься
позивач до самозайнятого населення, та,
відповідного припинення статусу
безробітного, слід встановити, чи
фактично позивач здійснює адвокатську
діяльність у формах, передбачених
законодавством, а також чи здійснює
незалежну професійну діяльність в
розумінні Податкового кодексу України.

З матеріалів справи видно, що
відповідачем вказані обставини не
встановлювалися, а висновок про
здійснення позивачем адвокатської
діяльності зроблено виключно на
підставі факту наявності у нього
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю.

Колегія суддів також погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
визначальним для зняття з обліку
громадян, які шукають роботу, та
безробітних та припинення відповідних
виплат є не лише факт перебування на
обліку в органах ДПС, а й фактичне
здійснення адвокатської діяльності.

На відміну від фізичної особи -
підприємця, який згідно п. 14.1.226 ст. 14
Податкового кодексу України
відноситься до самозайнятої особи
внаслідок реєстрації таким, адвокат
повинен займатися адвокатською
діяльністю, а не просто мати
адвокатське посвідчення, як вважає
відповідач, позаяк незалежна
професійна діяльність, до яких
відноситься адвокат передбачає дію
(діяльність).

За таких обставини, визнання
протиправним та скасування наказу
Львівського міського центру
зайнятості №НТ121203 від 03.12.2012 р. у
частині припинення з 08.09.2012 р. виплати
ОСОБА_1 допомоги з безробіття,
зобов'язання відповідача внести до
його трудової книжки запис про
припинення з 11.03.2013 р. виплати допомоги
з безробіття та зняти з обліку
громадян, які шукають роботу і
безробітних у зв'язку з
працевлаштуванням і нарахувати та
виплатити йому допомогу з безробіття з
08.09.2012 р. по 10.03.2013 р. включно з
врахуванням виплачених сум є
обгрунтованим.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм процесуального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і така
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Львівського
міського центру зайнятості залишити
без задоволення, а постанову
Сихівського районного суду м. Львова
від 5 червня 2013 року у справі №464/1832/13-а -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
ухвали в повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України - з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Л.Я. Гудим

Ухвала у повному обсязі складена 19.08.2014
року.