Справа № 2а-17354/12/2670
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2014 р.
м.Київ
К/800/23910/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець
Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 лютого 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року у справі за позовом Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві до ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просила зобов'язати
відповідача знести самовільно ним
прибудовані та самовільно збудовані
об'єкти будівництва відповідно до
технічного паспорту КП «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна» від 04 лютого
2010 на АДРЕСА_1, а саме: прибудови літ.
«А1», літ. «А2», надбудову літ. «А4», літ.
«а2», прибудови літ. «а», гараж літ. «Е»,
сарай літ. «Ж», за власний рахунок.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав про відсутність у відповідача
права на експлуатацію самовільно
побудованого та не прийнятого в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку приватний
будинок (готель).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року, позовні вимоги задоволено в
повному обсязі.

При винесенні рішень суди попередніх
інстанцій виходили із встановлення
факту порушення відповідачем
будівельних норм і правил,
самовільного будівництва без
отримання документа, який дає право на
виконання будівельних робіт та
затвердженої проектної документації
та невиконання відповідачем приписів
про усунення порушень.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції,
ОСОБА_2 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, прийняти нову
постанову про відмову позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, 09 квітня 2012 року на підставі
звернення Деснянської районної у місті
Києві державної адміністрації від 05
березня 2012 року № с-366 Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у м.Києві проведено
позапланову перевірку дотримання
ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання будівельних робіт та
експлуатації будівлі на АДРЕСА_1. За
результатами перевірки 09 квітня 2012
року складено акт перевірки.

Перевіркою встановлено експлуатацію
приватної будівлі у якості готелю без
прийняття її в експлуатацію, чим
порушено вимоги ст.39 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності».

09 квітня 2012 року інспектором ДАБК у
м.Києві на підставі акту перевірки
виданий припис про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
(про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт), яким
заборонено з 16 квітня 2012 року
експлуатацію приватного будинку
(готелю) за вказаною адресою та
пред'явлено вимогу усунути виявлене
правопорушення шляхом введення в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку у термін до 16
травня 2012 року.

14 травня 2012 року відносно ОСОБА_2
складено протокол про адміністративне
правопорушення та повідомлено
відповідача, про те, що розгляд
адміністративної справи відбудеться 16
травня 2012 року о 10 год. в приміщенні
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м.Києві за адресою:01133, м.Київ, бульвар
Лесі Українки, 26, кабінет 707, який
підписаний позивачем без зауважень.

Постановою від 16 травня 2012 року №285 про
накладення штрафу у справі про
адміністративне правопорушення
відповідача ОСОБА_2 визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого ч.12 ст.96 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, та
накладено штраф у сумі 6800 грн.

21 травня 2012 року позивачем здійснено
позапланову перевірку дотримання
відповідачем вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил та виконання припису від 09
квітня 2012 року. За результатами
перевірки 21 травня 2012 року складено
акт, яким встановлено, що відповідачем
продовжується експлуатація приватного
будинку (готелю) без прийняття в
експлуатацію, чим порушено ч.8 ст.39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Приписом від 21 травня 2012 року
зобов'язано відповідача відповідно до
вимог ст.38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
добровільно знести самовільно
збудований приватний будинок (готель)
другої категорії складності по АДРЕСА_1
та усунути порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності до 21 червня 2012 року.

Листом від 13 червня 2012 року відповідач
повідомив позивача про неможливість
виконання припису від 21 травня 2012 року.

Листом від 26 червня 2012 року №7/26-5746/10
Інспекція попередила відповідача про
необхідність добровільного виконання
вимог припису інспекції та наслідки
щодо його невиконання.

29 серпня 2012 року з метою контролю за
виконанням відповідачем вимог припису
від 21 травня 2012 року позивачем
проведено перевірку відповідача, якою
встановлено невиконання останнім
припису, чим порушено вимоги ч.4 ст.41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності». За
результатами перевірки 29 серпня 2012
року складено акт перевірки та видано
припис, яким зобов'язано виконати
вимоги припису Інспекції від 21 травня
2012 року.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
архітектурну діяльність» будівництво
(нове будівництво, реконструкція,
реставрація, капітальний ремонт)
об'єкта архітектури здійснюється
відповідно до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку, визначеному
Законом України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий
будинок, будівля, споруда, інше
нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або
будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без
відповідного документа, який дає право
виконувати будівельні роботи чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Як встановлено ч.7 ст.376 ЦК України, у
разі істотного відхилення від проекту,
що суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може своїм рішенням
зобов'язати особу, яка здійснила
(здійснює) будівництво, провести
відповідну перебудову. Якщо проведення
такої перебудови є неможливим або
особа, яка здійснила (здійснює)
будівництво, відмовляється від її
проведення, таке нерухоме майно за
рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа органу
державного архітектурно-будівельного
контролю видає особі, яка здійснила
(здійснює) таке будівництво, припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил з визначенням строку для
добровільного виконання припису. У
разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, орган
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням.

Згідно ч.2 ст.38 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності» якщо особа в установлений
строк добровільно не виконала вимог
припису, інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
подає позов до суду про знесення
самочинно збудованого об'єкта та
компенсацію витрат, пов'язаних з таким
знесенням.

Матеріалами справи підтверджено та
судами попередніх інстанцій
встановлено факт істотного порушення
відповідачем будівельних норм і
правил, самочинного будівництва,
виконання будівельних робіт з
порушенням встановленого законом
порядку, без документа, який надає
право на виконання будівельних робіт
та затвердженої проектної
документації, а також невиконання
відповідачем вимог приписів щодо
усунення встановлених порушень
законодавства в сфері містобудування.

З урахуванням вищезазначених обставин
та положень закону колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок судів
першої та апеляційної інстанції про
задоволення позовних вимог інспекції
щодо зобов'язання відповідача знести
самовільно збудовані об'єкти
будівництва.

Виходячи із визначених статтею 220
Кодексу адміністративного судочинства
України меж перегляду судових рішень,
за якими суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, у судової колегії
відсутні підстави для спростування
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи, тоді як
доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 лютого 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 квітня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді