Справа № 808/4167/14
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року о/об 11 год. 38 хв.Справа №
808/4167/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Горобцової Я.В., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у м.
Запоріжжі

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

26 червня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Запоріжжі, в
якому позивач просить суд зобов'язати
останнього прийняти до заліку і
включити до акту щомісячної звірки
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії, у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, для відшкодування суми
витрат на виплату допомоги на
поховання громадянки ОСОБА_2, яка
отримувала пенсію по інвалідності, за
лютий 2014 року в сумі 281,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
наслідками щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Запорізької
області не прийняло до заліку суму
допомоги на поховання ОСОБА_2,
виплаченої сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у сумі 279,02 грн. за лютий
2014 року, а також суму витрат на доставку
допомоги на поховання за лютий 2014 року
у сумі 2,20 грн. Таким чином, неузгоджена
загальна сума витрат, що підлягають
відшкодуванню, за лютий 2014 року
становить 281,02 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог з
підстав, викладених в письмових
запереченнях, відповідач зазначив, що у
березні 2014 року Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Запорізької
області з Управлінням Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя було підписано акт
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії, у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за квітень 2012 року. Таким
чином, Відділенням виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України у
Запорізької області не прийнято до
заліку витрати допомоги на поховання
за лютий 2014 року на суму 279,02 грн. та
витрати на її доставку у розмірі 2,20 грн.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 01 липня 2014
року відкрито провадження у справі та
призначено справу до розгляду.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. 11 липня 2014 року
через службу діловодства суду подав
клопотання, в якому просить розглянути
справу за відсутності представника
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя. Позовні вимоги підтримує
повністю та просить позов
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув. 15 липня 2014 року
через службу діловодства суду подав
заперечення, в яких просить розглянути
справу без участі представника
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Запорізької
області в порядку письмового
провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності. Якщо
таке клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

На підставі викладеного, суд вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Відповідно ч. 1 ст. 41 КАС України суд під
час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що між УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя та Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Запоріжжі
підписано Акт щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за лютий 2014 року (далі -
Акт звірки).

За лютий 2014 року сторонами складено та
узгоджено таблицю розбіжностей до
інформації про відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в Орджонікідзевськму
районі (далі - Таблиця розбіжностей), в
яких вказана сума виставлена позивачем
та різниця між сумами. Вказана таблиця
розбіжностей підписана представниками
сторін.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач не прийняв до заліку суму
витрат на виплату допомоги на
поховання, оскільки смерть потерпілого
не пов'язана із страховим випадком
державного соціального страхування
(279,02 грн. - основний розмір, 2,20 грн. -
доставку).

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.1998 за №
16/98-ВР встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом (далі - роботодавець),
громадянами, а також бюджетних та інших
джерел, передбачених законом.

Відповідно до статті 4 вищенаведених
Основ, залежно від страхового випадку є
такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття; інші види страхування,
передбачені законами України.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Відповідно до п.4 ст.25 Основ, за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 ч.1 ст.24 Закону України від 23
вересня 1999 року № 1105-XIV «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV)
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України (далі -
Фонд) зобов'язано співпрацювати з
фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.

У статті 21 цього Закону визначено
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом. Так, у разі настання страхового
випадку він у встановленому законом
порядку повинен, зокрема, своєчасно та
в повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачувати відповідні
кошти йому або особам, які перебували
на його утриманні; організовувати
поховання померлого, відшкодовувати
вартість пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч.8 ст.34 Закону № 1105-XIV у
разі смерті потерпілого від нещасного
випадку або професійного захворювання
витрати на його поховання несе Фонд
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання
(далі-Порядок), затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2001 року № 826, регулює
питання відшкодування Фондом таких
витрат страхувальнику або сім'ї
застрахованого, чи іншій особі, яка
здійснювала поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України (пункт 2
Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 Порядку).

Згідно із абз.2 ч.9 ст.4 Закону № 1105-XIV у
разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Зі змісту ч.4 ст.26 Закону № 16/98-ВР, ч.2
ст.24 Закону № 1105-XIV видно: якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика та відшкодувати понесені
ним витрати.

Аналіз норм Закону № 1105-XIV, який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
зазначеного вище Порядку,
затвердженого на виконання частини 8
статті 34 цього Закону, дає підстави
вважати, що Фонд зобов'язаний
відшкодовувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України допомоги на поховання,
визначено «Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», що затверджений
спільною постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4, яка зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 16 травня
2003 року за № 376/7697.

Частиною 1 п. 4 Порядку № 5-4/4
встановлено, що відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України «Про
пенсійне забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Перелік сум, що встановлений п. 4
Порядку № 5-4/4 є вичерпаним і серед
видів пенсійного забезпечення, що
підлягають відшкодуванню відповідними
відділеннями Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, наявний такий вид
пенсійного забезпечення як допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію.

Тобто, наведені вище норми чинного
законодавства дають можливість
зробити висновок про наявність
правових підстав та визначеного
законодавством порядку (механізму)
відшкодування відповідними
відділеннями Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України понесених
управліннями Пенсійного фонду України
витрат на відшкодування суми витрат на
виплату допомоги на поховання.

Відповідно до ст. 21 Закону № 1105-ХІV Фонд
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я, в тому числі
пенсії по інвалідності від трудового
каліцтва або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника з цих причин, при
настанні страхового випадку.

У разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд соціального страхування від
нещасних випадків згідно з порядком,
визначеним Кабінетом Міністрів
України (ч. 8 ст. 34 Закону № 1105-ХІV).

У разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів (абз. 2 ч. 9 ст. 34 Закону№ 1105-ХІV).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 11.07.2001 № 826 «Про затвердження
порядку проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання» із змінами,
внесеними від 25.08.2004 № 1112 та Постановою
правління Фонду від 06.03.2006 № 13
передбачено, що витрати на поховання
проводяться у разі смерті потерпілого,
що настала за обставин, за яких настає
страховий випадок державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання.

Встановлення причинного зв'язку смерті
інвалідів з наслідками раніше
отриманого каліцтва чи професійним
захворюванням покладено на медико -
соціальні експертні комісії (п.1.1 ч. 1
Порядку встановлення медико -
соціальними експертними комісіями
ступеня втрати професійної
працездатності у відсотках
працівникам, яким заподіяно ушкодження
здоров'я, пов'язане з виконанням
трудових обов'язків, затвердженого
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 22.11.1995 № 212).

Тобто, в зазначених Постановах чітко
зазначено, що допомога на поховання
відшкодовується Фондом тільки у тому
випадку, якщо смерть настала за
наслідками отриманого нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
підтверджено висновками спеціальних
медичних закладів.

З Довідки про причину смерті від 06.02.2014,
виданої лікарем «Запорізького центру
первинної медико-санітарної допомоги
№1» Мазуром О.П. (а. с. 12), вбачається, що
причиною смерті померлої ОСОБА_2 став
набряк головного мозку та повторний
ішемічний інсульт, а відтак наявні
правові підстави для відшкодування
понесених витрат на поховання інваліда
за рахунок відповідача.

Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 4 березня 2003 р. № 5-4/4, не
врегульовано спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило прийняття до
заліку розраховано на відсутність
спору.

У разі незгоди на підписання актів з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку
в судах адміністративної юрисдикції.

Аналогічна правова позиція висловлена
в Постанові Верховного Суду України
від 15.04.2008р., 30.09.2008р., 23.03.2010р., ухвалах
Вищого адміністративного суду України
від 08.07.2010 р. у справі № К-10954/08, від
01.08.2012р. № К-28186/10.

Таким чином, у задоволенні позовних
вимог щодо зобов'язання Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Запоріжжі
прийняти до заліку і включити до акту
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії, у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, для відшкодування суми
витрат на виплату допомоги на
поховання громадянки ОСОБА_2, яка
отримувала пенсію по інвалідності, за
лютий 2014 року в сумі 281,22 грн., суд
відмовляє, з підстав викладених вище.

Відповідно до ч.1 ст.11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості.

Згідно ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Зважаючи, що сторони від сплати
судового збору звільнені, у суду
відсутні підстави для застосування
вимог ст. 94 КАС України.

Керуючись ст. ст. 94, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Управлінню
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя - відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя
Я.В.
Горобцова