Справа № 804/10273/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Коренева А.О.,
при секретарі судового засідання -
представника позивача - Басанської А.Ю.,
представника відповідача - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську в
приміщенні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області
до Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці про
зобов'язання вчинити певні дії, -
Позивач, УПФУ України в м. Марганці
Дніпропетровської області, звернувся
до суду з позовом до Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці про
зобов'язання прийняти до заліку суму
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, на загальну
суму 451,19 грн. На обґрунтування позовних
вимог позивачем зазначено, що
відповідач в силу Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» №1105 зобов'язаний
відшкодовувати виплачену особі, пенсію
у зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві. Оскільки відповідач
відмовився включити до заліку суму в
розмірі 451,19 грн., яка є пенсією,
виплаченою особам у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
представник позивача просив
задовольнити позовні вимоги.
Відповідач, Виконавча дирекція Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці,
проти задоволення позову заперечував
зазначивши, що позивач не надав доказів
на підтвердження того, що особи мають
право на отримання пенсій в зв'язку з
втратою годувальника.
Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, при винесені рішення
виходить з наступних підстав та
Як встановлено судом в ході вирішення
справи, спірна сума, відносно якої
позивачем заявлена вимога щодо
зобов'язання відповідача прийняти її
до заліку є сумою пенсії, виплаченої
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у червні 2014р.
Суд відмічає, що принципи та загальні
правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян в Україні врегульовані
положеннями Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
14.01.98 №16/98-ВР (далі - Основи), відповідно
до яких, залежно від страхового
випадку, визначені наступні види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: - пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням; -
медичне страхування; - страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності; -
страхування на випадок безробіття; -
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (ст. 4 Основ).
Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: - пенсійне
страхування; - страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням; -
медичне страхування; - страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності; -
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.
За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: - пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до п.4 ст.25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: - профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасові непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, наведено у статті 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
№1105.
Відповідно до пп. «д» п.1 ч.1 ст.21
згаданого закону №1105 у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.
Згідно зі ст.33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» у разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті; такими непрацездатними
особами є: 1) діти, які не досягли 16
років; діти з 16 до 18 років, які не
працюють, або старші за цей вік, але
через вади фізичного або розумового
розвитку самі не спроможні заробляти;
діти, які є учнями, студентами
(курсантами, слухачами, стажистами)
денної форми навчання - до закінчення
навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які
досягли 60 років, якщо вони не працюють;
3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4) неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які
не перебували на утриманні
померлого, але мають на це право; право
на одержання страхових виплат у разі
смерті потерпілого мають також дружина
(чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо
він не працює та доглядає дітей,
братів, сестер або онуків потерпілого,
які не досягли 8-річного віку.
Наведені законодавчі положення
узгоджуються з приписами ст.36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до яких пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї
померлого годувальника, які були на
його утриманні, за наявності в
годувальника на день смерті
страхового стажу, який був би
необхідний йому для призначення пенсії
по III групі інвалідності, а в разі
смерті пенсіонера або осіб, зазначених
у частині другій статті 32 цього
Закону, - незалежно від тривалості
страхового стажу. При цьому дітям
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
призначається незалежно від того, чи
були вони на утриманні годувальника.
Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» непрацездатними
членами сім'ї вважаються, зокрема
чоловік (дружина), батько, мати, якщо
вони є інвалідами або досягли
пенсійного віку, передбаченого
статтею 26 цього закону. Позивачем не
надано до суду жодного доказу в
підтвердження того, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 набули статус непрацездатних
членів сім'ї померлого годувальника,
які були на його утриманні.
Положеннями абз.2 ч.1 ст.36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» визначено, що
батьки і чоловік (дружина) померлого,
які не були на його утриманні, мають
право на пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, якщо втратили джерело
засобів до існування. Доказів втрати
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 джерела засобів
до існування Управління ПФУ до суду
Не доведена позивачем і наявність
причинного зв'язку смерті відповідних
годувальників з нещасним випадком на
виробництві або професійним
захворюванням (висновки відповідних
медичних закладів тощо).
За викладених обставин, враховуючи
приписи ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», які пов'язують
обов'язок Фонду соціального
страхування із відшкодування та
виплати пенсії у зв'язку з втратою
годувальника непрацездатним членам
сім'ї померлого годувальника, які були
на його утриманні, суд доходить до
висновку про відсутність правових
підстав для відшкодування
відповідачем пенсій, виплачених
позивачем ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
Окрім того, суд зазначає, що обраний
позивачем спосіб захисту (відновлення)
порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав Управління ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат. Так, Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04.03.03 № 5-4/4, не
врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору. Згаданий Порядок
визначає механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом №1105, у
тому числі добровільно застраховані,
та потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.
У випадку відсутності згоди на
підписання актів та прийняття до
заліку певних сум з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, що має місце у
спірних правовідносинах, вимоги про
відшкодування таких сум вирішуються в
судовому порядку шляхом пред'явлення
позову про стягнення (відшкодування)
цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог
про зобов'язання прийняти до заліку сум
виплачених пенсій або включити їх до
Даний висновок відповідає правовій
позиції Верховного Суду України,
неодноразово висловленій щодо способу
захисту порушених прав при вирішенні
таких спорів (постанови від 20березня 2007
року № 21-1087во06, 6 червня 2011 року №21-1161а11,
20 червня 2011 року № 21-76а11, 28 листопада 2011
року № 21-366а11, 19 березня 2012 року).
Зокрема, він вказав, що Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління ПФУ, правління
Фонду від 4 березня 2003 року № 5-4/4
(зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 16 травня 2003 року за № 376/7697), на
який посилається управління ПФУ,
обґрунтовуючи позовні вимоги щодо
підписання актів звірки розрахунків,
не регулює спірні відносини, які
виникли у цьому випадку, оскільки
встановлене зазначеним Порядком
правило щодо підписання актів звірки
підлягає застосуванню лише за
відсутності спору. У разі наявності
спору та незгоди на підписання актів
звірки розрахунків з боку Фонду вимоги
про стягнення таких сум мають
вирішуватися в судах адміністративної
юрисдикції шляхом пред'явлення
органами ПФУ позову про стягнення цих
сум, а не шляхом предявлення вимог про
підписання актів звірки.
Враховуючи наведене, позовні вимоги
Управління пенсійного фонду України в
м. Марганці Дніпропетровської області
до Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці про
зобов'язання прийняти до заліку суму
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання на загальну
суму 451,19 грн. - задоволенню не
Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 94, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -
Відмовити в задоволені
адміністративного позову Управління
пенсійного фонду України в м. Марганці
Дніпропетровської області до
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Марганці про
зобов'язання прийняти до заліку суму
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, на загальну
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції відповідно до ст.186
КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
згідно зі ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 26.08.14.

Суддя А.О.
Коренев