Справа № 806/1263/14
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сичова
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"27" серпня 2014 р.
Справа № 806/1263/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області на
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "09" квітня
2014 р. у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 до
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ФОП ОСОБА_5 звернулася
до адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просила скасувати вимогу
відповідача № Ф-539 від 05.03.2014 року про
сплату боргу (недоїмки) на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1970 грн.
44 коп.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 09 квітня 2014
року скасовано вимогу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
05 березня 2014 року № Ф-539 про сплату
боргу (недоїмки) в розмірі 1970,44 грн.

Не погоджуючись з даною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою у позові відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що позивач є фізичною
особою - підприємцем, що здійснює
підприємницьку діяльність із
застосуванням спрощеної системи
оподаткування.

Таким чином, в силу приписів статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
позивач є платником єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та
страхувальником.

20.02.2014 року позивачем сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 1971,52 грн.,
що підтверджується банківською
квитанцією № 4/13 відділення № 2
Житомирського РВ АТ "Брокбізнесбанк"
від 20.02.2014 року.

05.03.2014 року відповідачем винесено
вимогу № Ф-539 про сплату боргу
(недоїмки) на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
сумі 1970 грн. 44 коп.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача позивач звернувся з даним
позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наступного,
з чим погоджується суд апеляційної
інстанції.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати,
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 вказаного
Закону, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", платники
зобов'язані своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати та
сплачувати єдиний внесок.

Згідно із ч. 8 ст. 9 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Згідно із ч. 7 ст. 9 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", єдиний внесок
сплачується шляхом перерахування
платником безготівкових коштів з його
банківського рахунку.

Платники, зазначені в абзацах третьому
та четвертому пункту 1 частини першої
статті 4 цього Закону, які не мають
банківського рахунку, сплачують внесок
шляхом готівкових розрахунків через
банки чи відділення зв'язку.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання вимог Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"позивачем
подано до відповідача звіт про суми
нарахованої заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення, допомоги,
компенсації) застрахованих осіб та
суми нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування до органів
доходів і зборів за січень 2014 року.
Таблицею 1 "Нарахування єдиного внеску"
цього звіту позивач визначила, що
загальна сума єдиного внеску, що
підлягає сплаті за січень 2014 року
складає 1971,52 грн.

Нарахована сума єдиного внеску в
розмірі 1971,52 грн. перерахована
відповідачу, що підтверджено
матеріалами справи.

Як зазначалося вище, 05 березня 2014 року
відповідачем виставлено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № 539 про сплату
боргу (недоїмки) на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 1970 грн.
44 коп.

Пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено, що
недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 25 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Встановлено, що недоїмка позивача за
січень 2014 року виникла у зв'язку з тим,
що сплачені кошти не були перераховані
банківською установою до відповідача,
оскільки АТ "Брокбізнесбанк"
знаходиться під контролем тимчасової
адміністрації.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що днем сплати єдиного
внеску, згідно із п. 2 ч. 10 ст. 9 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", вважається, у
разі сплати єдиного внеску готівкою -
день прийняття до виконання банком або
іншою установою - членом платіжної
системи документа на переказ готівки
разом із сумою коштів у готівковій
формі.

Пунктом 8.2 статті 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" передбачено, що банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, яке міститься в документі на
переказ готівки, протягом операційного
часу в день надходження цього
документа до банку.

Відповідно до п. 22.4 ст. 22 вказаного
Закону, під час використання
розрахункового документа ініціювання
переказу є завершеним для платника - з
дати надходження розрахункового
документа на виконання до банку
платника.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем дотримано
вимоги ч. 7, 8, 10 статті 9 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" в частині
самостійного нарахування та сплати
єдиного внеску за січень 2014 року в
розмірі 1971,52 грн. із строком сплати до 20
лютого 2014 року.

Відтак, висновок суду першої інстанції
про безпідставність винесення спірної
вимоги є обґрунтованим та правомірним.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "09" квітня
2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Є.В.Одемчук

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Г.І. Майор

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Фізична особа-підприємець
ОСОБА_5 АДРЕСА_1,13300

3- відповідачу Бердичівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області
вул.Б.Хмельницького,24-а,м.Бердичів,Жито
мирська область,13312

- ,