Справа № 2а-870/11/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/67932/11

№ К/9991/67932/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Рибченка А.О., Сіроша М.В., розглянувши
у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
03.03.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.10.2011

у справі № 2а-870/11/2670 Окружного
адміністративного суду м. Києва

за позовом Приватного акціонерного
товариства (ПАТ) «Глазер-Юн»

до Державної податкової інспекції (ДПІ)
у Святошинському районі м. Києва

про визнання протиправною
бездіяльність, зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
03.03.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.10.2011,
позов задоволено частково: визнано
протиправною бездіяльність ДПІ у
Святошинському районі м. Києва
щодо ненадання відповіді на лист ПАТ
«Глазер-Юн» № 37 від 22.09.2010; зобов'язано
ДПІ у Святошинському районі м. Києва
прийняти податкові декларації з
податку на додану вартість ПАТ
«Глазер-Юн» за липень, серпень,
вересень, жовтень та листопад 2010;
визнано протиправною відмову ДПІ у
Святошинському районі м. Києва в
прийнятті податкових декларацій з
податку на додану вартість ПАТ
«Глазер-Юн» за липень, серпень,
вересень, жовтень та листопад 2010 року; в
решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі ДПІ у
Святошинському районі м. Києва просить
скасувати ухвалені у справі рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову
повністю, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

В судовому процесі встановлено, що
позивач подав до ДПІ у Святошинському
районі м. Києва податкові декларації з
податку на додану вартість за липень,
серпень, вересень, жовтень, листопад 2010
року в установлений законом строк.

Листами № 13585/10/28-323 від 02.09.2010, №
15001/10/28-323 від 28.09.2010, №
16884/10/28-323 від 25.11.2010, № 19609/10/28-323 від
02.12.2010, № 560/10/10-036 від 20.01.2011 ДПІ у
Святошинському районі м. Києва
повідомлено позивача про невизнання
вищезазначених поданих декларацій як
податкової звітності з огляду на те, що
звітність подано не в повному обсязі
(відсутні реєстри виданих та отриманих
податкових накладних в електронному
вигляді); декларації зареєстровані в
електронній базі звітності зі статусом
«до відома», позивачу запропоновано
подати нову, оформлену відповідно до
підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (Закон № 2181-ІІІ), податкову
звітність.

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1
ст. 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» прийняття
податкової декларації є обов'язком
контролюючого органу. Податкова
декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

З урахуванням наведеного, правильними
є висновок судів першої та апеляційної
інстанцій, що, оскільки, подані
позивачем податкові декларації з ПДВ
за липень, серпень, вересень, жовтень,
листопад 2010 року містили всі
обов'язкові реквізити, встановлені
правовими нормами щодо форми і змісту
податкової декларації з податку на
додану вартість, підписані
відповідними посадовими особами,
скріплені печаткою ПАТ «Глазер-Юн», то
відмова ДПІ у прийнятті декларацій є
протиправною.

Відповідно до підпункту 4.1.4. пункту 4
Порядку заповнення та подання
податкової декларації з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 30.05.1997 № 166, платник податку
може подати до державної податкової
інспекції (адміністрації) за місцем
реєстрації податкову декларацію в
електронній формі за умови реєстрації
електронного підпису осіб (які
підписують декларацію) у порядку,
визначеному законодавством.

Отже, подача платником податків
податкової звітності в електронному
вигляді до державної податкової
інспекції (адміністрації) за місцем
реєстрації є його правом, а не
обов'язком.

Доводи касаційної скарги правильність
висновку судів не спростовують, у
зв'язку з чим підстави для скасування
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Святошинському районі м.
Києва залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03.03.2011 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.10.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
А.О. Рибченко М.В. Сірош