Справа № 818/628/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 р.Справа № 818/628/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання
Гришко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
30.04.2014р. по справі № 818/628/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будтрейдинг"

до Державної податкової інспекції
у м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю “Будтрейдинг” (далі
- ТОВ “Будтрейдинг”), звернувся до
Сумського окружного адміністративного
суду з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Сумах Головного управління Міндоходів
у Сумській області, в якому просив
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 05.11.2013р.
№ про зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р. по
справі № 818/628/14 позов задоволено.

Відповідач, не погодившись з даним
судовим рішенням, подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову та прийняти нову, якою у
задоволенні позову відмовити в повному
обсязі.

Представники позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували у
повному обсязі, наполягаючи на
законності та обгрунованості
постанови суду першої інстанції.

Представник відповідача в судове
засідання, призначене на 07.08.2014 року не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи сповіщений належним чином, про
що свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представника
відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача, пояснення
представників позивача, перевіривши
рішення суду першої інстанції та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що позивач пройшов
передбачену законодавством процедуру
державної реєстрації, ТОВ
“Будтрейдинг” перебуває на обліку, як
платник податків у ДПІ в м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області.

Вказані обставини сторонами
визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС
України не доказуються перед судом.

ДПІ в м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області
проведена планова виїзна перевірка ТОВ
“Будтрейдинг” з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.01.2010р. по 31.03.2012р. та
правомірності декларування від'ємного
значення по податку на додану вартість
за липень 2013 року.

Результати перевірки оформлені актом
від 19.10.2013р. №127/2230/33389510 (а.с.243-250 т.1, 1-127
т.2).

Згідно висновків вказаного акту
перевірки за твердженням перевіряючих
в діяльності ТОВ “Будтрейдинг”
встановлено порушення вимог п. 1.7, 1.8 ст.
1, пп. 7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, п. 7.5, п.п.
7.7.1, 7.7.11 п. 7.7 ст. 7, п. 10.2 ст. 10 Закону
України “Про податок на додану
вартість”, що відображено на стор.33-37
акту.

На підставі висновків Акту перевірки
від 19.10.2013р. №127/2230/33389510 ДПІ в м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05.11.2013р.
№ про зменшення розміру
від'ємного значення з податку на додану
вартість (а.с.64т.1)

З дослідженого акту перевірки слідує,
що фактичною підставою для прийняття
контролюючим органом рішення, слугував
висновок про неправомірність
формування податкового кредиту з ПДВ
за рахунок відображення в обліку з
податку на додану вартість показників
господарських операцій з контрагентом,
котрі реально не відбулись, а отже не
спричиняють реального настання
правових наслідків. Підставою
встановлення порушень ТОВ
“Будтрейдинг” та винесення
оспорюваного рішення став акт ДПІ у
Шевченківському районі м.Києва від
14.10.2013р. №558/22-04/3966817 “Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
“Будівельна компанія “Таур” щодо
підтвердження господарських відносин
із платником податків ТОВ
“Будтрейдинг” в зв’язку із тим, що
підприємство має стан “ 8” - до ЄДР
внесено запис про відсутність за
місцем знаходження (а.с.101-102т.1)

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб’єктом владних повноважень в
основу спірного правового акту
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 7.5.1 пункту 7.5.
ст..7 Закону України "Про податок на
додану вартість", датою виникнення
права платника податку на податковий
кредит вважається дата здійснення
першої з подій: або дата списання
коштів з банківського рахунку платника
податку в оплату товарів (робіт,
послуг), дата виписки відповідного
рахунку (товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням кредитних
дебетових карток або комерційних
чеків, або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону України “Про
податок на додану вартість” (чинний на
час виникнення спірних правовідносин)
податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

За правилами п. 7.2. ст. 7 цього ж Закону
платник податку зобов’язаний надати
покупцю податкову накладну, що має
містити зазначені окремими рядками: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дату виписування податкової
накладної; в) повну або скорочену назву,
зазначену у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім’я та
по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
д) місце розташування юридичної особи
або місце податкової адреси фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість; е) опис
(номенклатуру) товарів (робіт, послуг)
та їх кількість (обсяг, об’єм); є) повну
або скорочену назву, зазначену у
статутних документах отримувача; ж)
ціну поставки без врахування податку;
з) ставку податку та відповідну суму
податку у цифровому значенні; и)
загальну суму коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку.

Податкова накладна складається у
момент виникнення податкових
зобов’язань продавця у двох
примірниках. Оригінал податкової
накладної надаються покупцю, копія
залишається у продавця товарів (робіт,
послуг).

Податкова накладна є звітним
податковим документом і одночасно
розрахунковим документом. Податкова
накладна виписується на кожну повну
або часткову поставку товарів (робіт,
послуг). У разі коли частка товару
(робіт, послуг) не містить
відокремленої вартості, перелік
(номенклатура) частково поставлених
товарів зазначається в додатку до
податкової накладної у порядку,
встановленому центральним органом
державної податкової служби України,
та враховується у визначенні загальних
податкових зобов'язань.

Підпунктом7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку. Тобто мова йде не
тільки про фактично сплачені, а й про
нараховані суми, але які можуть бути
включені до податкового кредиту

Відповідно до п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

З матеріалів справи слідує, що розмір
від'ємного значення з податку на додану
вартість ТОВ “Будтрейдинг” за
перевіряємий період було сформовано по
правовідносинам ТОВ “Будтрейдинг” та
його контрагента ТОВ “Будівельна
компанія “Таур” за період з 2007 по
2009рік.

Так, між ТОВ “Будтрейдинг” (Замовник)
та ТОВ “Будівельна компанія “Таур”
(Підрядник) укладено договір
генерального підряду на будівництво
нежитлового приміщення №СЛ/07-1 від
14.05.2007р. (а.с.129-132, т.2).

До вказаного договору сторонами
укладено додаткові угоди до договору,
протоколи узгодження ціни договору, що
є невід’ємними частинами договору
(а.с. 133-240, т. 2 ).

Колегія суддів вважає доцільним
зазначити, що порядок укладання та
виконання договорів на будівельні та
будівельно-монтажні роботи
регулюються ЦК України, де встановлено,
що (ст. 875) за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта. До договору
будівельного підряду застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом. В ст. 877 ЦК України
встановлено, що підрядник зобов'язаний
здійснювати будівництво та пов'язані з
ним будівельні роботи відповідно до
проектної документації, що визначає
обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які
ставляться до робіт та до кошторису, що
визначає ціну робіт. Підрядник
зобов'язаний виконати усі роботи,
визначені у проектній документації та
в кошторисі (проектно-кошторисній
документації), якщо інше не встановлено
договором будівельного підряду.
Договором будівельного підряду мають
бути визначені склад і зміст
проектно-кошторисної документації, а
також має бути визначено, яка із сторін
і в який строк зобов'язана надати
відповідну документацію.

Не виконання сторонами договору
будівельного підряду визначених
законодавцем вимог за правилами ч.1
ст.638 Цивільного кодексу України, які
кореспондуються з правилами ч.1 і ч.2
ст.181 Господарського кодексу України,
має своїм юридичним наслідком не
досягнення згоди з усіх істотних умов
договору.

До матеріалів даної адміністративної
справи позивачем надано проектну
документацію та узгоджену кошторисну
документацію на виконання робіт.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судом першої інстанції доказом
фактичного виконання робіт визнано
акти прийомки виконаних робіт Форми №
КБ-2в (а.с.92-250т. 3, 1-250т.4, 1-96т. 5)

Відповідно до наказу Державного
комітету статистики України та
Державного комітету України з
будівництва та архітектури «Про
затвердження типових форм первинних
документів з обліку в будівництві»
№237/5 від 21 червня 2002 року, будівельні
підприємства та будівельні структурні
підрозділи підприємств усіх видів
економічної діяльності незалежно від
форм власності, що виконують
будівельні та монтажні роботи, роботи з
капітального та поточного ремонту
будівель і споруд та інші підрядні
роботи із залученням бюджетних коштів
або коштів підприємств, установ та
організацій державної форми власності,
повинні складати за типовою формою
№КБ-2в «Акт приймання виконаних
підрядних робіт», а усі будівельні
підприємства та будівельні структурні
підрозділи підприємств усіх видів
економічної діяльності незалежно від
форм власності, що виконують
будівельні та монтажні роботи, роботи з
капітального та поточного ремонту
будівель і споруд та інші підрядні
роботи за рахунок усіх джерел
фінансування – за типовою формою №КБ-3
«Довідка про вартість виконаних
підрядних робіт».

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами договорів при їх виконанні
були складені акти приймання виконаних
підрядних робіт за формою №КБ-2в, які
оформлені належним чином.

Також позивачем надані розрахунок
загальновиробничих витрат і відомість
ресурсів, в яких зазначається загальна
вартість робіт, час роботи на
будівництві, складові
адміністративних видатків, вид і
кількість матеріалів, які
використовувались на будівництві та
інші відомості і реквізити, наявність
яких є обов’язковою для первинного
документу у розумінні ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні».

Також у ході виконання договору
позивач отримав від ТОВ “Будівельна
компанія “Таур” податкові накладні
(а.с. 29-37, 50-89 т.3, 102-250т.5, 1-34т.6).

Сторонами укладено договір №3-21-04/07 від
21.04.2007р., із подальшими змінами та
доповненнями, по організації охороні
будівельного майданчика, на якому в
подальшому було розпочато будівельні
роботи на підставі вищезазначеного
договору підряду(а.с.241-249 т. 2).

Виконання договору оформлено актами
приймання виконаних підрядних робіт по
договору №3-21-04/07 від 21.04.2007р. (а.с.1-27т.3),
виписано податкові накладені
(а.с.39-48т.3).

Отримані послуги по вищезазначеним
договорам оплачено ТОВ “Будтрейдинг”
безготівковим шляхом (а.с. 43-226т.6).

ТОВ “Будівельна компанія “Таур” для
виконання підрядних робіт було
отримано в Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області дозвіл із терміном
дії до 3 кварталу 2010р. (а.с.96т.1)

У 2010 році в зв’язку із фінансовою
кризою ТОВ “Будівельна компанія
“Таур” припинило свої зобов’язання
по договору підряду, про що між
сторонами 01.09.2009р. укладено договір про
розірвання угоди на охорону майданчика
та будівельні роботи(а.с.148-149т.6 ), та
укладено навий договір підряду із ТОВ
“Прайм Інжинірінг” про завершення
будівництва нерухомого майна
(а.с.138-149т.6).

В подальшому побудований згідно
вищезазначених договорів підряду між
ТОВ “Будтрейдинг” та ТОВ “Прайм
Інжинірінг” об’єкт прийнятий в
експлуатацію (а.с.239-241т.6), на даний час
використовується в господарській
діяльності ТОВ “Будтрейдинг”, про що
свідчить виданий позивачу сертифікат
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Сумській області про відповідність
закінченого будівництвом об’єкта
(а.с.97т.1).

Також позивачем надані документи, що
свідчать про господарсько-правові
зобов’язання в подальшому між ТОВ
“Будівельна компанія “Таур” та
субпідрядниками, які виконували роботи
по будівництву нежитлового приміщення,
по договору генпідряду між ТОВ
“Будтрейдинг” та ТОВ “Будівельна
компанія “Таур”, угоди, акти виконаних
робіт, журнали вхідного контролю
робітників на будівництві, журнали
зварювальних робіт (а.с.4-134т.7).

Слід зазначити, що згідно витягу із
ЄДРПОУ основний вид діяльності
підприємства ТОВ “Будівельна компанія
“Таур” є будівництво будівель, при
цьому слід зазначити, що в Реєстрі
відсутній запис державного
реєстратора про те, що підприємство не
знаходиться за своєю юридичною
адресою, з 15.03.2007р. по теперішній час
підприємство знаходиться на обліку в
ДПІ у Шевченківському районі м.Києва
(а.с. 233-234т.6).

Стосовно посилання відповідача на те,
що податковим органом не можливо
провести перевірку ТОВ “Будівельна
компанія “Таур” після майже 8 років
після здійснення господарських
правовідносин (період надання послуг з
2007 по 2009р.р.), при цьому податковим
органом діяльність ТОВ “Будівельна
компанія “Таур” перевірялася,
зокрема, проведена позапланова виїзна
перевірка, про що складено акт від
04.03.2009р., невиїзна перевірка від 08.10.2010р.,
про що свідчить лист податкової
інспекції від 25.07.2012р. №4716/7/22-01 (а.с.153т.7).

Стосовно відсутності у ТОВ
“Будівельна компанія “Таур” трудових
ресурсів в період здійснення
господарських правовідносин, то за
інформацією самого податкового органу,
зокрема ДПІ у Шевченківському районі м.
Києві, починаючи із 3 кварталу 2007 року
на підприємстві ТОВ “Будівельна
компанія “Таур” працювало 44 особи, із 4
кв.2007 року -73 особи, із 1 кв.2008 р. – 109
осіб, 2 кв. 2008 року – 201 особа, з 3 кв. 2008
року – 210 осіб, а кількість працівників
почала зменшуватися із 3 кварталу 2009
року, тобто після розірвання між
сторонами договору підряду, а також
припинення будь-яких правовідносин між
сторонами (а.с.153 т.7)

Також слід звернути увагу на те, що
податковим органом період та сума
від'ємного значення податку на додану
вартість по зазначеному контрагенту
вже неодноразово перевірялася, при
цьому зауваження щодо реальності
здійснення господарських
правовідносин між ТОВ “Будтрейдинг”
та ТОВ “Будівельна компанія “Таур” у
податкового органу були відсутні,
відсутні жодні зауваження до позивача
щодо їх документального підтвердження,
про що свідчать висновки акту від
12.11.2010р. №9254/23-6/33389510 про результати
позапланової виїзної перевірки з
питань достовірності даних,
задекларованих у декларації з податку
на додану вартість за липень 2012 р.
(а.с.223-242т.1), висновки акту
документальної планової виїзної
перевірки від 25.07.2012р. №1926/2230/33389510/35
(а.с.126-221т.1)

Досліджуючи витребувані та приєднані
до справи документи, колегія суддів
зазначає, що матеріали справи не
містять жодних доказів наявності між
позивачем та його контрагентом при
укладанні і виконанні договорів
взаємоузгоджених зловмисних дій,
спрямованих на порушення існуючого в
державі суспільного ладу або моральних
засад. Таких доказів відповідачем не
надано, а судом, відповідно до вимог ст.
11 КАС України, не виявлено.

При цьому, колегія суддів бере до уваги,
що доказів, які б вказували на
відсутність реальності господарських
операцій за цим договором надання
послуг, за правилами ч. 2 ст. 71 КАС
України відповідач до суду не надав.

З матеріалів справи, актів перевірки,
вбачається, що позивач виконав вимоги
діючого на час виникнення спірних
правовідносин норм Закону України
“Про податок на додану вартість”,
сплативши податок на додану вартість в
ціні отриманих послуг у
безпосереднього контрагента, який, в
свою чергу, видав ТОВ “Будтрейдинг”
належним чином оформлені податкові
накладні на визначені та сплачені
позивачем суми податку.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. Тому, якщо
контрагент позивача не виконав свого
зобов’язання зі сплати ПДВ до бюджету,
настає відповідальність та відповідні
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку права на податковий кредит у
разі, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови та має
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Податковий орган не надав суду
безпосередніх доказів і того що
вказані операції по отриманні послуг
мали фіктивний чи безтоварний
характер, всі первинні документи були
досліджені при проведенні перевірки,
зауважень податкового органу були
відсутні, податковим органом не надані
суду також докази того, що
безпосередній контрагент позивача, в
момент складення податкових накладних
був виключений з реєстру платників
податку на додану вартість, а його
свідоцтво платників податку на додану
вартість було анульоване у
встановленому чинним законодавством
порядку.

Оскільки податок на додану вартість є
непрямим податком, то обов’язком
покупця є сплата податку на додану
вартість у ціні отриманих послуг, а
обов’язок утримання такого непрямого
податку із вартості проданого товару
та перерахування його до бюджету несе
надавач таких послуг, тобто ТОВ
“Будівельна компанія “Таур”.
Обов’язок ТОВ “Будтрейдинг” в сплаті
непрямого податку завершується із
сплатою вартості отриманих послуг, при
цьому відсутні можливості у отримувача
послуг при включенні сум податку,
сплаченого в ціні послуги, до
податкового кредиту пересвідчитися у
фактичному надходженні таких сум до
бюджету та не наділено її відповідними
повноваженнями для таких дій.
Незважаючи на це, податковим органом
право позивача на формування
податкового кредиту поставлено в
залежність від добросовісності не
тільки іншої особи - контрагента, а і
осіб, з деякими позивач навіть не
перебував у правовідносинах, тобто у
подальших контрагентах ТОВ
“Будівельна компанія “Таур” по
ланцюгу.

Невиконання такими особами свого
зобов’язання по сплаті податку до
бюджету, тягне негативні наслідки саме
для цих осіб.

Відповідачем не наведено жодних
доводів та не подано будь-яких доказів,
які б могли свідчити про
недобросовісність позивача як
платника податків або про наявність
обставин, що виключають
обґрунтованість заявленої позивачем
податкової вигоди.

З матеріалів справи вбачається, що спір
виник з тих підстав, що податкова після
8 років з дня надання послуг, після
проведених трьох документальних
перевірок ТОВ “Будтрейдинг” та
відсутністю будь-яких зауважень до
позивача, податкова склала акт про
неможливість проведення перевірки
контрагента позивача, а
відповідальність щодо своєчасності
контролю за ведення податкового обліку
платника податків, в даному випадку ТОВ
“Будівельна компанія “Таур”, та
повноту та своєчасність сплати
податків іншими особами,
необґрунтовано переклала на ТОВ
“Будтрейдинг”, оскільки ст. 61
Податкового кодексу України
встановлено, що контроль за
правильністю нарахування, повноти і
своєчасності сплати податків і зборів
до бюджету здійснюється виключно
контролюючим (податковим) органом.

Тобто, обов'язки з контролю за
дотримання достовірності та
своєчасністю визначення сум податку,
за правильністю нарахування та сплати
податку на додану вартість
контрагентом позивача, відповідно до
Закону, покладаються на податкові
ограни, а не на позивача.

Дані висновки узгоджуються із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов’язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності".

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду –без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
відзначає, що суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 30.04.2014р. по
справі № 818/628/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

ОСОБА_1Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_3

Повний текст постанови виготовлений
12.08.2014 року.