Справа № 820/13817/14
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 серпня 2014 р.
№ 820/13817/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Лук'яненко М.О.,

за участю секретаря судового засідання
Гайворонського В.С.,

представників сторін:

позивача - Климчука С.М., Полтавець В.А.,

відповідача - Кириченко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом державної податкової
інспекції у Зміївському районі
Головного управління Міндоходів у
Харківській області до казенного
підприємства "Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод" про стягнення
податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду, з
адміністративним позовом, в якому
просить суд: стягнути з розрахункових
рахунків відкритих казенним
підприємством "Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод" в банківських
установах заборгованість у сумі 167811,75
грн. в рахунок погашення його
податкового боргу на користь місцевого
бюджету на бюджетний рахунок
одержувача №0228, одержувач УДКСУ у
Зміївському районі (код 37754227) банк
одержувача ГУ ДКСУ у Харківській
області, МФО 851011.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідачем було
самостійно визначено суму грошового
зобов'язання з плати за землю в поданих
останнім деклараціях за січень 2013 року,
за лютий 2013 року, за березень 2013 року, за
квітень 2013 року, за січень 2014 року, за
лютий 2014 року, за березень 2014 року, за
квітень 2014 року, за травень 2014 року,
однак вказані суми сплачені
відповідачем не були. Дана обставина
свідчить про невиконання КЗ
"Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод" свого
обов'язку щодо сплати податків та
зборів.

Представник відповідача проти позову
заперечував, надав до суду письмові
заперечення, позиція яких повністю
збігається з викладеною в судовому
засіданні, в яких зазначив, що
підприємство відповідача створене з
метою виконання державного контракту і
державного замовлення Міністерства
оборони України з ремонту озброєння та
військової техніки. Згідно статті 88
ПКУ з метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.
Відповідно до пункту 89.5 статті 89
Податкового кодексу України у разі
якщо на момент складення акта опису
майно відсутнє або його балансова
вартість менша від суми податкового
боргу, право податкової застави
поширюється на інше майно, на яке
платник податків набуде право
власності у майбутньому до погашення
податкового боргу в повному обсязі.
Опис майна у податкову заставу
позивачем не здійснювався, акт опису
майна також не складався. У зв'язку з
відсутністю вжиття органами
податкової інспекції заходів
погашення податкового боргу,
відповідач вважає, що у задоволенні
позовних вимог необхідно відмовити.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного
висновку.

Як з'ясовано судом, відповідач пройшов
передбачену чинним законодавством
процедуру державної реєстрації, набув
правового статусу суб'єкта
господарювання - юридичної особи, є
казенним підприємством, на обліку як
платник податків і зборів знаходиться
в ДПІ у Зміївському району ГУ
Міндоходів у Харківській області (а.с.
14-16).

Судовим розглядом встановлено, що
відповідачем було подано до
контролюючого органу податкові
декларації по платі за землю, в яких
самостійно визначив собі суму
грошового зобов'язання на загальну
суму 167811,75 грн. (а.с. 21-32).

Тобто, заявлена суб'єктом владних
повноважень вимога про стягнення
коштів ґрунтується на самостійно
задекларованих податкових
зобов'язаннях відповідача.

Згідно розрахунку суми боргу у
казенного підприємства "Зміївський
ремонтний енергомеханічний завод"
рахується борг у розмірі 167811,75 грн. (а.с.
5).

В силу приписів пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України визначено,
що платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що правовідносини з
приводу примусового виконання
контролюючим органом податкового
обов'язку платників податків -
державних, казенних, комунальних
підприємств регулюються положеннями
статей 59, 87-89, 95, 96 Податкового кодексу
України.

З аналізу вищевказаних положень
кодексу встановлено, що законодавцем
запроваджена обов'язкова до додержання
послідовність реалізації суб'єктом
владних повноважень - податковою
інспекцією управлінської функції з
контролю за своєчасністю надходження
публічних платежів з податків і зборів,
а саме: 1) формування і направлення на
адресу платника податків - боржника
(вручення платнику податків)
податкової вимоги (не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання), 2) призначення
податкового керуючого, 3) проведення
податковим керуючим опису майна в
податкову заставу, 4) реєстрація
податкової застави в державному
реєстрі обтяжень, 5) звернення до суду з
вимогою про стягнення коштів (як в
безготівковій, так і в готівковій
формах) за податковим боргом (не раніше
ніж через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) платнику
податків - боржнику податкової вимоги),
6) звернення до суду з вимогою про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі, 7) звернення до
органу місцевого самоврядування чи
органу виконавчої влади, до сфери
управління якого належить майно такого
платника податків, з приводу вжиття
заходів, спрямованих на виконання
податкового обов'язку, 8) подача позову
про звернення стягнення податкового
боргу на кошти державного органу чи
органу місцевого самоврядування, в
управлінні якого перебуває таке
державне (комунальне) підприємство або
його майно ( в разі неотримання
письмової відповіді від органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади або в разі отримання
від органу місцевого самоврядування чи
органу виконавчої влади відмови в
погашення податкового боргу).

При цьому, кожний наступний етап
реалізації управлінської функції може
бути застосований контролюючим
органом виключно або в разі фактичного
виконання процедури за попереднім
етапом, або в разі відсутності у
платника податків - боржника власних
коштів чи майна, котрі можуть бути
визнані джерелом погашення податкових
зобов'язань та податкового боргу.

Поряд із тим, суд звертає увагу на те, що
положення статті 96 Податкового кодексу
України підлягають додатковому
застосуванню до спірних податкових
правовідносин за участі державних,
казенних, комунальних підприємств, а
відтак можуть бути поширені на спірні
правовідносини лише після моменту
реалізації контролюючим органом
процедур стягнення згідно з вимогами
статті 95 Податкового кодексу України,
положення якої мають пріоритет у
застосуванні.

Разом з тим, суд також вважає за
потрібне зазначити, що добуття
контролюючим органом внаслідок
реалізації управлінської функції
фактичних даних, які достеменно
засвідчують факт відсутності у
платника податків - боржника власних
коштів чи майна, котрі можуть бути
визнані джерелом погашення податкових
зобов'язань та податкового боргу,
звільняє контролюючий орган від
обов'язку формального виконання
процедур стягнення згідно з ст. 95
Податкового кодексу України.

З матеріалів справи встановлено, що
позивачем направлялась засобами
поштового зв'язку відповідачу
податкова вимога від 06.05.2014 року №135-25,
та була отримана останнім 16.05.2014 року,
про що свідчить підпис у зворотному
поштовому повідомленні (а.с. 17).

Зі змісту положень пункту 96.2 статті 96
Податкового кодексу України
встановлено, що у разі якщо сума коштів,
отримана від продажу внесеного в
податкову заставу майна державного
підприємства, яке не підлягає
приватизації, у тому числі казенного
підприємства, не покриває суму
податкового боргу такого платника
податків і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням публічних
торгів, або у разі відсутності майна, що
відповідно до законодавства України
може бути внесено в податкову заставу
та відчужено, контролюючий орган
зобов'язаний звернутися до органу
виконавчої влади, до сфери управління
якого належить такий платник податків,
з поданням щодо прийняття рішення про:
надання відповідної компенсації з
бюджету за рахунок коштів, призначених
для утримання такого органу виконавчої
влади, до сфери управління якого
належить такий платник податків;
досудову санацію такого платника
податків за рахунок коштів державного
бюджету; ліквідацію такого платника
податків та призначення ліквідаційної
комісії; виключення платника податків
із переліку об'єктів державної
власності, які не підлягають
приватизації відповідно до закону, з
метою порушення справи про
банкрутство, у порядку, встановленому
законодавством України.

Відповідно до вимог пункту 96.3 статті 96
вищевказаного кодексу відповідь щодо
прийняття одного із зазначених у
пунктах 96.1 та 96.2 цієї статті рішень
надсилається контролюючому органу
протягом 30 календарних днів з дня
направлення звернення.

У разі неотримання зазначеної
відповіді у визначений цим пунктом
строк або отримання відповіді про
відмову у задоволенні його вимог
контролюючий орган зобов'язаний
звернутися до суду із позовною заявою
про звернення стягнення податкового
боргу на кошти державного органу чи
органу місцевого самоврядування, в
управлінні якого перебуває таке
державне (комунальне) підприємство або
його майно.

Доказів реалізації заставного майна та
доказів звернення до органу виконавчої
влади, до сфери управління, якого
належить відповідач, позивач до суду не
надав.

З урахуванням викладеного вище, суд
доходить до висновку, що у спірних
правовідносинах контролюючим органом
не дотримана визначена законом
процедура примусового виконання
податкового обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

На підставі викладеного вище,
враховуючи той факт, що судовим
розглядом встановлено порушення
суб'єктом владних повноважень
процедури реалізації управлінської
функції, що зумовило передчасність
заявлення вимоги про стягнення коштів,
відтак у задоволенні позовних вимог
державної податкової інспекції у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції
України, ст.ст. 7-11, ч. 1 ст. 158, ст. 159, ч. ч. 1,
2 ст. 160, ст. 161, ч. 1 ст. 162, ст. 163 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову державної податкової інспекції
у Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до казенного підприємства
"Зміївський ремонтний
енергомеханічний завод" про стягнення
податкового боргу - відмовити в повному
обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили у
порядку, передбаченому ст. 254 КАС
України.

Повний текст постанови виготовлено 20
серпня 2014 року.

Суддя
Лук'яненко М.О.