Справа № 1309/7867/12
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
Справа №
876/6614/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Яворського І.О., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м. Львова
на постанову Залізничного районного
суду м. Львова від 28 березня 2013 року у
справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова до
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання дії та бездіяльність
неправомірними, зобов’язання вчинити
дії та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року позивач – управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова
звернулося до суду з позовом до
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, в якому
просить визнати неправомірними дії та
бездіяльність державного виконавця
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції; скасувати
постанову державного виконавця
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції від 10.09.2012
року № 34149197 про відкриття виконавчого
провадження.

Постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 28 березня 2013 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що державним
виконавцем постанову про відкриття
виконавчого провадження прийнято з
дотриманням вимог Закону України «Про
виконавче провадження».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесеною з порушенням
норм матеріального права, управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова
оскаржило її, подавши апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Залізничного районного суду
м. Львова від 28 березня 2013 року та
прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що у
виконавчому листі №2а-31/2006, виданому
Залізничним районним судом м. Львова
30.08.2012 року, резолютивна частина
рішення викладена частково, а саме:
зобов’язано Ууправління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Львова поновити виплату ОСОБА_1
нарахованої пенсії з моменту
припинення з 01.12.2002 року на підставі
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність».
Зобов’язано Управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Львова провести перерахунок та вип
наукової пенсії відповідно до Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність».

Отже, вбачається невідповідність
виконавчого листа резолютивній
частині судового рішення, а відтак
вимогам ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження».

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило а тому, суд апеляційної
інстанції, у відповідності до п.п. 1, 2, ч.1
ст. 197 КАС України, вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Справу може бути вирішено
на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстації прийшов до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов’язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
першої інстанції відповідають нормам
матеріального та процесуального права
та фактичним обставинам справи.

Як слідує з матеріалів справи,
постановою Залізничного районного
суду м. Львова від 21.12.2006 року у справі
№2а-31/2006 задоволено позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова до НВП
«Електрон-Т». Визнано неправомірним
розпорядження управління Пенсійного
фонду України в Залізничному районі м.
Львова від 01.12.2002 року про зміну виду
пенсії ОСОБА_1 та рішення НВП
«Електрон-Т» про відкликання довідки
№120 від 31.05.2002 року на ім’я ОСОБА_1
Зобов’язано управління Пенсійного
Фонду Залізничного району м. Львова
поновити виплату ОСОБА_1 нарахованої
пенсії з моменту припинення з 01.12.2002
року на підставі Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність». Зобов’язано управління
Пенсійного Фонду Залізничного району
м. Львова провести перерахунок та
виплату наукової пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність».

На виконання вказаної постанови
Залізничним районним судом м. Львова
30.08.2012 року видано виконавчий лист про
зобов’язання управління Пенсійного
Фонду Залізничного району м. Львова
поновити виплату ОСОБА_1 нарахованої
пенсії з моменту припинення з 01.12.2002
року на підставі Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність» та зобов’язання
управління Пенсійного Фонду
Залізничного району м. Львова провести
перерахунок та виплату наукової пенсії
відповідно до Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність».

За правилами ч. 4 ст. 257 КАС України
примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 статті 11 Закону «Про
виконавче провадження» встановлений
обов'язок державного виконавця вживати
передбачені цим Законом заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу вимог ст. 17 статті 11 Закону «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: виконавчі листи,
що видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Згідно з вимогами ч.1 ст.19 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
ст. 17 цього Закону: за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов’язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред’явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, та
пред’явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Встановлено, що постановою державного
виконавця державного виконавця
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції від 10.09.2012
року № 34149197 відкрито виконавче
провадження на підставі виконавчого
листа №2а-31/2006, виданого Залізничним
районним судом м. Львова 30.08.2012 року, про
зобов’язання управління Пенсійного
Фонду Залізничного району м. Львова
поновити виплату ОСОБА_1 нарахованої
пенсії з моменту припинення з 01.12.2002
року на підставі Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність» та зобов’язання
управління Пенсійного Фонду
Залізничного району м. Львова провести
перерахунок та виплату наукової пенсії
відповідно до Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність».

Таким чином, з аналізу вказаних норм та
обставин справи, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що дії
державного виконавця щодо відкриття
виконавчого провадження є
правомірними, а постанова державного
виконавця Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про відкриття виконавчого
провадження відповідає вимогам Закону
України «Про виконавче провадження», а
відтак є законною.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду – без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198,
200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Львова залишити
без задоволення, а постанову
Залізничного районного суду м. Львова
від 28 березня 2013 року у справі №1309/7867/12
за позовом управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі м. Львова
до Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання дії та бездіяльність
неправомірними, зобов’язання вчинити
дії та скасування постанови – без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
І.О. Яворський

ОСОБА_2