Справа № 808/4102/14
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року об 11 год. 59 хв.Справа №
808/4102/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Горобцової Я.В., за участю секретаря
судового засідання Колесникової С.Г.,
розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції в Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення коштів за податковим
боргом, -

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

24 червня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції в
Шевченківському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в
якому позивач просить стягнути з
останнього податковий борг з єдиного
податку з фізичних осіб у розмірі 1 655,02
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
відповідачем обліковується податковий
борг до бюджету зі сплати єдиного
податку у сумі 1 655,02 грн., який виник
внаслідок несплати до бюджету
узгоджених сум грошових зобов'язань.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 27 червня 2014
року відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового
розгляду.

Представник позивача в судове
засідання не прибув. 16 липня 2014 року
через службу діловодства суду подано
клопотання, в якому він просить суд
розглянути справу без його участі. На
позовних вимогах наполягає.

Відповідач у судове засідання не
прибув. Про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлений належним чином.
Заперечення проти позовних вимог або
заяви про визнання позову до суду не
надходило.

Судова повістка надсилалась
відповідачу на адресу, наявну в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, проте
повернулась до суду без вручення
адресату з поштовою відміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Згідно із ч. 11 ст. 35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Відтак, відповідач є таким, що належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання. За таких
обставин суд приходить до висновку, що
є можливим розглянути адміністративну
справу без участі представників сторін
на підставі матеріалів, які містяться в
адміністративній справі.

Відповідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під
час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 зареєстрований, як фізична
особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 291.3. статті 291
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755, юридична особа чи фізична особа -
підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Згідно з п.п. 298.1.1 пункту 298.1. статті 298
Податкового кодексу України для
обрання або переходу на спрощену
систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до органу
державної податкової служби заяву.

Відповідно до п.п. 298.1.4. пункту
298.1.статті 298 Податкового кодексу
України, суб'єкт господарювання, який є
платником інших податків і зборів
відповідно до норм цього Кодексу, може
прийняти рішення про перехід на
спрощену систему оподаткування шляхом
подання заяви до органу державної
податкової служби не пізніше ніж за 15
календарних днів до початку наступного
календарного кварталу. Такий суб'єкт
господарювання може здійснити перехід
на спрощену систему оподаткування один
раз протягом календарного року.

Згідно з п. 293.1. статті 293 ПК України
ставки єдиного податку встановлюються
у відсотках (фіксовані ставки) до
розміру мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року, та у
відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

Відповідно до п.п. 293.2.1 п. 293.2. статті 293
Податкового кодексу України,
відсоткова ставка єдиного податку
встановлюється у розмірі: для першої
групи платників єдиного податку - у
межах від 1 до 10 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати.

З матеріалів справи вбачається, що 28
листопада 2005 року відповідачем подано
заяву про застосування спрощеної
системи оподаткування з 01 січня 2013
року, згідно якої ним обрана ставка
єдиного податку при переході на
спрощену систему оподаткування 20% до
розміру мінімальної заробітної плати
та 2 (другу) групу платників єдиного
податку. Види діяльності за КВЕД згідно
заяви: 46.39 - неспеціалізована оптова
торгівля продуктами харчування,
напоями та тютюновими виробами.

Відповідно до п. 295.1 ст.295 Податкового
кодексу України (далі - ПК України),
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач має податковий борг по
сплаті єдиного податку з фізичних осіб
в сумі 1 655,02 грн., який виник з
наступного. Згідно облікової картки
платника єдиного податку за 2013 рік,
нарахування єдиного податку
здійснювалось за ставкою 229,40 грн. на
місяць (20% від мінімальної заробітної
плати в розмірі 1 147,00 грн., яка була
затверджена станом на 01.01.2013;
відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік від
06.12.2012 №5515-VI). Заборгованість
відповідача за період листопад -
грудень 2013 року (2 місяці) становить 437,02
грн. (листопад - 207,62 грн., грудень - 229,40
грн.). Згідно облікової картки платника
єдиного податку за 2014 рік, нарахування
єдиного податку здійснювалось за
ставкою 243,60 грн. на місяць (20% від
мінімальної заробітної плати в розмірі
1 218,00 грн., яка була затверджена станом
на 01.01.2014; відповідно до Закону України
«Про державний бюджет України на 2014 рік
від 16.01.2014 №719-VIІ). Заборгованість
відповідача за період січень - травень
2014 року (5 місяців) становить 1 218,00 грн.

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до п. 41.5 ст. 41 Податкового
кодексу України, органами стягнення є
виключно органи державної податкової
служби, які уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах їх
повноважень, а державні виконавці в
межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 3.1 Розділу 3
Інструкції про порядку ведення
органами державної податкової служби
оперативного обліку платежів до
бюджету, контролю за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби України,
затвердженої Наказом ДПА України від
18.07.2005 №276 (далі - Інструкція №276), з
метою обліку нарахованих і сплачених
сум платежів до бюджету органами
державної податкової служби на кожний
поточний рік відкриваються особові
рахунки за кожним платником та кожним
видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками.

У п. 3.6 Інструкції №276 зазначено, що
форми карток особових рахунків мають
лицьовий та зворотний боки. На
лицьовому боці картки відображаються
умови справляння платежу та дані про
платника податків. Зворотний бік
картки відображає стан розрахунків
платників з бюджетом (суми
нарахованого та сплаченого платежу,
пені, штрафних (фінансових) санкцій,
плати за кредит щодо розстрочених
(відстрочених) податкових зобов'язань,
суми податкового боргу, надміру та/або
помилково сплачені, та суми, заявлені
до відшкодування, й інше).

Згідно п. 4.1 Розділу 4 Інструкції №276
нарахуванню в особових рахунках
платників підлягають, зокрема,
податкові зобов'язання, штрафні
санкції та пеня, самостійно визначені
платником; податкові зобов'язання,
штрафні санкції та пеня, нараховані
органом державної податкової служби та
узгоджені платником відповідно до
чинного законодавства.

Податкові зобов'язання, штрафні
санкції, пеня, самостійно визначені
платником у податковій звітності,
уносяться до електронної бази даних
підрозділами обробки та ведення
податкових документів і формуються в
електронні та паперові реєстри.
Нарахування податкових зобов'язань та
штрафних санкцій, що самостійно
визначені та узгоджені платником,
обліковується у розділі «Нараховано
платежів - зменшено платежів» за
відповідними кодами операцій (п. 4.2.1
Розділу 4 Інструкції №276).

Пунктом 95.2 ст. 95 ПК України встановлено,
що стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

За правилами п. 59.3 ст. 59 Податкового
кодексу встановлено, що податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення (п. 59.4
ст. 59 ПК України).

У разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги (п. 59.5 ст. 59
ПК України).

За приписами п. 58.3 ст. 58 Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) юридичній особі,
якщо його передано посадовій особі
такої юридичної особи під розписку або
надіслано листом з повідомленням про
вручення. Податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) фізичній особі,
якщо його вручено їй особисто чи її
законному представникові або
надіслано на адресу за місцем
проживання або останнього відомого її
місцезнаходження фізичної особи з
повідомленням про вручення. У такому
самому порядку надсилаються податкові
вимоги та рішення про результати
розгляду скарг. У разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем була сформована податкова
вимога форми «Ф» від 25.01.2014 №31-11, яка
надіслана на адресу відповідача
засобами поштового зв'язку та
повернулась з відміткою поштового
відділення «за закінченням терміну
зберігання».

Згідно із п. 87.11 ст. 87 Податкового
кодексу України орган стягнення
звертається до суду з позовом про
стягнення суми податкового боргу
платника податку - фізичної особи.
Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що ФОП ОСОБА_1 на
час розгляду справи має податковий
борг з єдиного податку у сумі 1 655,02 грн.,
який у добровільному порядку не
погашений. Жодних доказів, які б
свідчили про протилежне відповідачем
не надано. Таким чином, позовні вимоги
контролюючого органу є обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ч.4 ст.94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 94, 158-163 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової інспекції в
Шевченківському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 податковий борг з єдиного
податку з фізичних осіб у розмірі 1 655,02
грн. (одну тисячу шістсот п'ятдесят
п'ять гривень 02 копійки).

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя
Я.В.
Горобцова