Справа № 802/2328/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 серпня 2014 р.
Справа № 802/2328/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Павліченко А.В.

позивача: Могир
О.Ю.

відповідача:
Ладуба А.Ю., Сідлецька Н.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Державного підприємства "45
експериментальний механічний завод"

до: Державної фінансової інспекції у
Вінницькій області

про: визнання дій протиправними,
визнання протиправною та скасування
вимоги

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року Державне підприємство
«45 експериментальний механічний
завод» (далі - ДП «45 експериментальний
механічний завод») звернулось в суд з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області (далі - ДФІ у Вінницькій
області) про:

1. визнання протиправною та
скасування вимоги ДФІ у Вінницькій
області «Про усунення виявлених
порушень» від 16.05.2014 року №02-08-28-14/3449;

2. визнання дій (бездіяльності) ДФІ
у Вінницькій області протиправними, а
саме бездіяльність у:

- не дослідженні питання щодо
законності та достовірності
нарахування та виплати заробітної
плати працівникам ВСП
«Монтажтехсервіс» ДП «45
експериментальний механічний завод»,
які одночасно працювали на ПП
«Квадріс-Н»;

- не зазначені суми нанесених
матеріальних збитків ВСП
«Монтажсервіс» ДП «45
експериментальний механічний завод»
та ДП «45 експериментальний механічний
завод»;

- не в встановленні винних осіб та
не в зазначенні суми витрат, які
документально не підтверджено;

- не зазначення висновків в акті
ревізії щодо правомірності
використання державних фінансових
ресурсів колишнім керівником ОСОБА_4
протягом періоду перебування його на
лікарняному та відсторонення від
посади (22.10.2013 року по 11.12.2013 року);

- не досліджені питання, щодо
законності оплати грошових коштів в
сумі 5200,00 грн. колишнім керівником ВСП
«Монтажтехсервіс» ДП «45
експериментальний механічний завод»
ОСОБА_4 компанії ТОВ «Подільська
аудиторська компанія» за надання
аудиторських послуг.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що ДФІ у Вінницькій області
проведено ревізію окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«45 експериментальний механічний
завод», за наслідками якої складено акт
ревізії №08-13/13 від 11 квітня 2014 року. В
ході ревізії виявлено ряд порушень
фінансової дисципліни. На підставі
даного акту органом державної
фінансової інспекції 16.05.2014 року
сформовано та направлено на адресу
підприємства лист-вимогу №02-08-28-14/3449.
Позивач не погоджується з окремими
висновками, що викладені у акті
ревізії, та вважає лист-вимогу 16 травня
2014 року неправомірним, в зв'язку з чим
просить його скасувати. Крім того,
позивач вважає дії Інспекції при
проведенні ревізії протиправними,
оскільки останньою не досліджено ряд
питань, що є наслідком бездіяльності та
не встановлення .

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві та просила задовольнити
позов.

Представники відповідача заперечували
проти позову та просили відмовити у
його задоволенні, посилаючись при
цьому на обґрунтованість висновків, що
викладені в акті ревізії №08-13/13 від 11
квітня 2014 року.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши адміністративну
справу, суд встановив наступне.

На виконання ухвали Вінницького
міського суду Вінницької області від
12.03.2014 року та постанови про
призначення позапланової ревізії
Вінницької прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері
від 13.03.2014 року та на підставі
направлень на проведення ревізії,
уповноваженими особами ДФІ у
Вінницькій області проведено ревізію
окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«45 експериментальний механічний
завод» за період з 01.01.2010 року по 31.12.2013
року, за наслідками якої складено акт
№08-13/13 від 11 квітня 2014 року (а.с.9-28).

Не погоджуючись з висновками,
викладеними в акті ревізії №08-13/13 від 11
квітня 2014 року, ДП «45 експериментальний
механічний завод» 24.04.2014 року подано
заперечення на вказаний акт (а.с.31-36).
Однак, останні не були взяті
контролюючим органом до уваги.

За результатами проведеної ревізії
органом державної фінансової
інспекції сформовано лист-вимогу
№02-08-28-14/3449 від 16 травня 2014 року (а.с.29-30).
Цим листом вимагалося від ДП «45
експериментальний механічний завод»
вчинити наступні дії:

1. Опрацювати матеріали ревізії та
вжити заходи щодо усунення виявлених
порушень, розглянути питання щодо
притягнення до відповідальності
винних осіб;

2. З метою усунення порушень та
недопущення їх в подальшому, прийняти
відповідний наказ;

3. Не допускати випадків
реалізації продукції нижче фактичної
собівартості;

4. Забезпечити дотримання вимог:

4.1. Закону України від 16.07.1999 року
№996-XIV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»;

4.2. Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88;

4.3. Постанови Кабінету Міністрів
України від 03.04.1993 року №245 «Про роботу
за сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій»;

4.4. Положення про умови роботи за
сумісництвом працівників державних
підприємств, установ і організацій,
затвердженого спільним наказом
Міністерства праці в Україні,
Міністерства юстиції України та
Міністерства фінансів України від
28.06.1993 року №43.

Не погодившись із вказаною вимогою
відповідача та діями (бездіяльністю)
під час проведення ревізії та
складання висновків, ДП «45
експериментальний механічний завод»
звернувся до суду з адміністративним
позовом.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, суд зважає на
наступне.

Правові та організаційні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні визначені Законом
України "Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" №2939-XII від 26.01.1993 року, в
редакції Закону №5463-VI від 16.10.2012 року,
(далі - Закон №2939-XII ).

Статтею 1 Закону №2939-XII встановлено, що
здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю (далі - орган
державного фінансового контролю).

Відповідно до статті 2 Закону №2939-XII
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті (частина 1
статті 4 Закону України від 26 січня 1993
року 2939-XII «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні»).

Статтею 8 Закону України від 26 січня 1993
року 2939-XII «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні» визначені основні
функції державного фінансового
контролю. Зокрема, орган державного
фінансового контролю: 1) здійснює
державний фінансовий контроль та
контроль за: виконанням функцій з
управління об'єктами державної
власності; цільовим використанням
коштів державного і місцевих бюджетів;
цільовим використанням і своєчасним
поверненням кредитів (позик), одержаних
під державні (місцеві) гарантії;
складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету; станом
внутрішнього контролю та внутрішнього
аудиту у розпорядників бюджетних
коштів; усуненням виявлених недоліків
і порушень; 2) розробляє пропозиції щодо
усунення виявлених недоліків і
порушень та запобігання їм у
подальшому; 3) вживає в установленому
порядку заходів до усунення виявлених
під час здійснення державного
фінансового контролю порушень
законодавства та притягнення до
відповідальності винних осіб; 4)
здійснює інші повноваження, визначені
законами України та покладені на нього
Президентом України.

Відповідно до п.5 ч.5 ст.11 Закону №2939-ХІІ
позаплановою виїзною ревізією
вважається ревізія, яка не передбачена
в планах роботи органу державного
фінансового контролю і проводиться,
зокрема, у разі надходження доручення
щодо проведення ревізій у
підконтрольних установах від Кабінету
Міністрів України, органів
прокуратури, органів доходів і зборів,
Міністерства внутрішніх справ України,
Служби безпеки України, в якому
містяться факти, що свідчать про
порушення підконтрольними установами
законів України, перевірку додержання
яких віднесено законом до компетенції
органів державного фінансового
контролю;

Частиною шостою статті 11 цього Закону
встановлено, що позапланова виїзна
ревізія може здійснюватися лише за
наявності підстав для її проведення на
підставі рішення суду. Позапланова
ревізія підконтрольної установи не
може проводитися частіше одного разу
на квартал.

За приписами частини 2 статті 15 Закону
№ 2939-XII службові особи органу
державного фінансового контролю є
представниками органів виконавчої
влади. Законні вимоги службових осіб
органу державного фінансового
контролю є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
контролюються.

Так, судом з'ясовано, що 12.03.2014 року
ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області задоволено
клопотання старшого прокурора
Вінницької прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері та
надано дозвіл ДФІ у Вінницькій області
на проведення виїзної позапланової
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«45 експериментальний механічний
завод» та поставлено на розгляд ряд
питань (а.с.72-75).

13.03.2014 року старшим прокурором
Вінницької прокуратури з нагляду за
додержанням законів у воєнній сфері за
розглядом матеріалів кримінального
провадження №0000007 від 18.02.2014 року
за ознаками кримінальних
правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1
ст.357 КК України винесено постанову про
призначення позапланової ревізії
окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«45 експериментальний механічний
завод» та відокремлених структурних
підрозділів ДП «45 експериментальний
механічний завод» за період діяльності
з 01.10.2010 року по 31.12.2013 року та на
вирішення якої поставлено ряд питань
(а.с.68-71).

Так, згідно затвердженої 17.03.2014 року,
старшим прокурором Вінницької
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері юрист І класу
та в.о. начальника ДФІ у Вінницькій
області, програми позапланової виїзної
перевірки окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«45 експериментальний механічний
завод» поставлено на розгляд наступні
питання:

1. Формування статутного капіталу
відокремлених структурних підрозділів
ДП «45 експериментальний механічний
завод»;

2. Стан взаєморозрахунків
підприємства із його відокремленими
підрозділами;

3. Стан розрахункової дисципліни і
виконання господарських договорів
(угод), які укладені між відокремленим
структурним підрозділом
«Монтажтехсервіс» підприємства та ПП
«Квадріс-Н»;

4. У разі наявності
товарно-матеріальних цінностей,
отриманих ВСП «Монтаж» від ПП
«Квадріс-Н», ініціювати проведення їх
інвентаризацією;

5. Операції на реєстраційних
рахунках ВСП «Монтажтехсервіс»,
відкритих в установах банку, за період
з 22.10.2013 року по 11.12.2013 року;

6. Стан розрахункової дисципліни і
виконання умов контрактів від 12.12.2011
року №92-42В-11, від 22.07.2012 року №34-45В-12 та
від 04.10.2012 року №52-45В-12, які укладені між
підприємством та ПАТ «Автомашхолдінг»;

7. Правильність, повнота та
своєчасність формування витрат
(фактичної собівартості продукції),
понесених підприємством на
виготовлення продукції за умовами
контрактів;

8. Стан використання оборотних та
необоротних активів, які передані
підприємством іншим суб'єктам
господарювання, у тому числі у зв'язку
із виконанням господарських договорів
(угод) з постачання продукції
контрагентам.

Суд вважає за доцільне акцентувати
увагу саме на вище перелічених питань,
які були затвердженні програмою
проведення контрольного заходу,
оскільки позивачем ставиться під
сумнів факт недоцільного дослідження
таких питань відповідачем та як
наслідок протиправна бездіяльність, що
полягла у не повному дослідженні
встановлених порушень та прийняття
незаконної оскаржуваної вимоги. У
зв'язку з чим, суд вважає першочергово
дослідити факт протиправної
бездіяльності ДФІ у Вінницькій області
та чи мала така дія місце по факту
проведення 11.04.2014 року позачергової
ревізії ДП «45 експериментальний
механічний завод».

Щодо тверджень позивача, що ДФІ у
Вінницькій області під час проведення
ревізії не дослідженні питання щодо
законності та достовірності
нарахування та виплати заробітної
плати працівників ВСП
«Монтажтехсервіс» ДП «45
експериментальний механічний завод»,
які одночасно працювали на ПП
«Квадріс-Н», суд критично ставиться до
останнього, з наступних підстав.

Як вбачається з арк.10 акту перевірки:
«Враховуючи укладання ДП «45
експериментальний механічний завод»
контракту із ОСОБА_4 та накази ПП
«Квадріс-Н» на прийняття на роботу
вказаної особи за сумісництвом, ВСП
«Монтажтехсервіс» протягом періоду з
01.01.2010 року по 10.12.2013 року є основним
місцем роботи ОСОБА_4 Крім того, згідно
табелів обліку робочого часу ВСП
«Монтажтехсервіс» ОСОБА_5 обіймав з
01.01.2010 року по 31.12.2013 року посаду
начальника виробництва (основне місце
роботи) та ОСОБА_6 - з 04.10.2010 року по 11.11.2013
року посаду начальника цеху (основне
місце роботи), які підпадають під дію
Постанови №245 та Наказу №43. Аналізом
табелів обліку робочого часу ПП
«Квадріс-Н» встановлено, що ОСОБА_4 як
директором ПП «Квадріс-Н» за період з
01.01.2010 року по 11.12.2013 року загалом
відпрацьовано 2245 годин, ОСОБА_7 як
начальником виробництва за період з
01.01.2010 року по 31.12.2013 року загалом
відпрацьовано 2035 годин та ОСОБА_6 як
начальником цеху та менеджером за
період з 04.10.2010 року по 11.11.2013 року
загалом відпрацьовано 1636 годин.

Зустрічною звіркою в ПП «Квадріс-Н»
встановлено, що загалом ОСОБА_4, якій
обіймав посаду директора ПП
«Квадріс-Н» за сумісництвом з 01.01.2010
року по 11.12.2013 року та з 12.12.2013 року - за
основним місцем роботи, за період
сумісництва нараховано заробітної
плати на загальну суму 46047,80 грн. Таким
чином, директором ВСП
«Монтажтехсервіс» ОСОБА_4, начальником
виробництва ОСОБА_5 та начальником цеху
ОСОБА_6, в порушення вимог п.п.4
Постанови №245 та Наказу №43 протягом
періоду з 01.01.2010 року по 31.12.2013 року
обіймаючи на ВСП «Монтажтехсервіс»
керівні посади, фактично відпрацьовано
на ПП «Квадріс-Н», відповідно 2245годин,
20135 годин та 1636 годин та ОСОБА_4 зайво
отримано доходу за сумісництвом в ПП
«Квадріс-Н» на загальну суму 46047,80 грн.
ОСОБА_5 - 42721,46 грн. та ОСОБА_6 - 56743,75 грн.
Пояснення директором ВСП
«Монтажтехсервіс» ОСОБА_4, начальником
виробництва ОСОБА_5 та начальником цеху
ОСОБА_6 не надано по причинні
звільнення вказаних посадових осіб на
дату проведення ревізії.

Ревізією наявності випадків
одночасного відпрацювання
працівниками ВСП «Монтажтехсервіс» на
ПП «Квадріс-Н», проведеною шляхом
співставлення інформації щодо руху
штатної чисельності та по трудовим
угодам працівників ВСП
«Монтажтехсервіс» за період з 01.01.2010
року по 31.12.2013 року, довідки ПП
«Квадріс-Н», табелів обліку робочого
часу ВСП «Монтажтехсервіс» і ПП
«Квадріс-Н» встановлено відпрацювання
протягом періоду з 01.01.2010 року по 31.12.2013
року працівниками ВСП
«Монтажтехсервіс» ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 у ПП
«Квадріс-Н», при цьому випадків
порушень вимог п.2 Постанови №245 в
частині перевищення тривалості роботи
за сумісництвом більше 4-х годин на день
в робочий день вказаними працівниками
не встановлено.» (а.с.18).

Крім того, як пояснили представники
відповідача, ОСОБА_4 працював на
структурному підрозділі позивача ВСП
«Монтажтехсервіс» до 16:45 год. Згідно ж
табелю обліку робочого часу
уповноважений працівник позивача
виставляв «8» годин, в той час як в ПП
«Квадріс-Н» - «4» години відпрацьовано
ОСОБА_4 (а.с.117-119). Разом з тим, позивач
наголошує на тому, що ДФІ у Вінницькій
області не порахувало по ДП «45
експериментальний механічний завод»
нанесеної ОСОБА_4 грошової шкоди. На що
суд зазначає, в судовому засіданні
встановлено, що дійсно мало місце
сумісництво ОСОБА_4 на займаних посад в
структурному підрозділі ДП «45
експериментальний механічний завод»
та ПП «Квадріс-Н» та загалом нанесеної
шкоди в сумі 46047,80 грн. по ПП «Квадріс-Н».
Однак, суд зауважує, що ОСОБА_4 в даному
випадку міг працювати на ПП «Квадріс-Н»
і в другу зміну, оскільки позивачем
підтверджено, що прогулів у останнього
не було. Таким чином, ДФІ у Вінницькій
області по ДП «45 експериментальний
механічний завод» не встановило
порушень відпрацьованих годин ОСОБА_4
та по виплаченій йому заробітної плати.
Представник позивача в судовому
засіданні не довів відсутність ОСОБА_4
на робочому місці, що також
підтверджується табелем обліку
робочого часу, згідно якого
відпрацьовані години фіксувались як
«8» - повне перебування на робочому
місці. Крім того, ОСОБА_4 фізично міг
працювати на ПП «Квадріс-Н» і після 16:45
год.

Вище зазначене свідчить про те, що ДФІ у
Вінницькій області під час ревізії
належним чином дослідженні питання
щодо законності та достовірності
нарахування та виплати заробітної
плати працівників ВСП
«Монтажтехсервіс» ДП «45
експериментальний механічний завод»,
які одночасно працювали на ПП
«Квадріс-Н» про що викладено на арк.10
самого акту від 11.04.2014 року. Зазначене
кореспондується і із твердженням
позивача щодо бездіяльності
відповідача, що полягла у не зазначені
суми нанесених матеріальних збитків
ВСП «Монтажтехсервіс» ДП «45
експериментальний механічний завод»
та як наслідок не встановленні винних
осіб, та не зазначені суми витрат, які
документально не підтверджено. Таким
чином, актом перевірки відображено як і
механізм встановлення порушення так і
відповідних осіб, що спростовує
твердження позивача.

Щодо не зазначення ДФІ у Вінницькій
області висновків в акті ревізії щодо
правомірності використання державних
фінансових ресурсів колишнім
керівником ОСОБА_4 протягом періоду
перебування його на лікарняному та
відсторонення від посади, суд вказує
наступне.

Так згідно арк. 11-12 акту перевірки ДФІ у
Вінницькій області зазначено: «до
ревізії надано листок
непрацездатності від 29.10.2013 року серії
АВЯ №187666, який виданий КУ «Центр
первинної медико-санітарної допомоги
№6» директору ВСП «Монтажтехсервіс»
ОСОБА_4 та згідно якого вказана особа
протягом періоду з 29.10.2013 року по 07.11.2013
року на лікарняному… Ревізією
банківських виписок та платіжних
доручень ВСП «Монтажтехсервіс» за
період з 22.10.2013 року по 11.12.2013 року
встановлено, що загалом вказаним
суб'єктом господарювання за вказаний
період отримано 146981,37 грн. доходів від
реалізації продукції та перераховано
коштів на загальну суму 170092,02 грн., в
тому числі за період з 29.10.2013 року по
08.11.2013 року, відповідно, в сумах 124613,80
грн. і 118478,43 грн. (в тому числі на виплату
заробітної плати працівникам та
перерахування внесків - 39520,17 грн. та
іншим суб'єктам господарювання на
загальну суму 78958,26 грн. (ПП «Квадріс-Н»)
- 72530,00 грн. (за роботи), ПАТ
«Вінницяобленерго» СО Вінницькі МЕМ -
5313,66 грн. (за електроенергію), ТзОВ
«Світар-газ» - 1005,50 грн. (за товари) та
ФОП ОСОБА_18 - 109,00 грн. (за друк бланків)).
Візуальним обстеженням платіжних
доручень, на підставі яких ВСП
«Монтажтехсервіс» за період з 29.10.2013
року по 08.11.2013 року здійснювалось
перерахування коштів, встановлено, що
їх підписано від імені директора ВСП
«Монтажтехсервіс» ОСОБА_4 та головного
бухгалтера ОСОБА_19 До ревізії перелік
осіб ВСП «Монтажтехсервіс», які мають
право давати дозвіл (підписувати
первинні документи) на здійснення
господарської операції, пов'язаної з
відпуском (витрачанням) грошових
коштів і документів,
товарно-матеріальних цінностей,
нематеріальних активів та іншого майна
не надано.

Таким чином, директором ВСП
«Монтажтехсервіс» ОСОБА_4 в порушення
вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 року
№996-XIV, п.п.2.16 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року №88, фактично
перебуваючи на лікарняному, підписано
платіжні доручення за період з 29.10.2013
року по 08.11.2013 року на перерахування
коштів ВСП «Монтажтехсервіс» та
головним бухгалтером ОСОБА_19 в
порушення вимог ч.7 ст.8 Закону №996-XIV та
п.п.2.16 Положення №88 не забезпечено
дотримання на ВСП «Монтажтехсервіс»
встановлених єдиних методологічних
засад бухгалтерського обліку та не
подано директору ВСП
«Монтажтехсервіс» письмове
обґрунтування у разі виявлення
невідповідності первинного документа
вимогам законодавства у сфері
бухгалтерського обліку. Пояснення
колишнім директором ВСП
«Монтажтехсервіс» ОСОБА_4 та колишнім
головним бухгалтером ОСОБА_19 не надано
по причині звільнення вказаних осіб на
дату проведення ревізії.» (а.с.19-20).

Тобто, з вище наведеного вбачається, що
відповідачем під час проведення
ревізії згідно наданого підприємством
листка непрацездатності від 29.10.2013 року
встановлено, що колишній керівник ВСП
«Монтажтехсервіс» ОСОБА_4 під час
складання угод, яким надавалась
перевіряючими оцінка за перевіряємий
період, дійсно знаходився на
лікарняному, однак дані угоди (вище
перелічені в акті перевірці) фактично
були виконанні під час його
відсутності на робочому місці. У
зв'язку з чим суд вказує на те, що
правомірність підписаних вказаних
угод ОСОБА_4 (чи мав право чи ні), під час
перебування на лікарняному, повинно
встановлюватись в порядку
кримінального чи цивільного
судочинства за ініціативою позивача, а
не ДФІ у Вінницькій області до
обов'язків якої законодавством таке
право не віднесено. Також, суд вважає за
потрібне вказати, що позивач має право
звернутись до суду з цивільними
позовами щодо визнання договорів
недійними по вчиненим правочинам за
підписом ОСОБА_4 Таким чином, ДФІ у
Вінницькій області під час здійснення
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності ДП
«45 експериментальний механічний
завод» за перевіряємий період
встановлено укладання та виконання
угод (правочинів), інші дії щодо
встановлення недійсності таких угод не
входить до обов'язків інспекції, а є
правом позивача на звернення до суду.

Щодо не дослідження ДФІ у Вінницькій
області питання, щодо законності
оплати грошових коштів в сумі 5200,00 грн.
колишнім керівником ВСП
«Монтажтехсервіс» ДП «45
експериментальний механічний завод»
ОСОБА_4 компанії ТОВ «Подільська
аудиторська компанія» за надання
аудиторських послуг, суд також не
погоджується з таким твердженням
позивача та зазначає наступне.

В судовому засіданні представниками
відповідача підтверджено, що такі
роботи (аудиторські послуги)
досліджувались в ході проведення
ревізії на підтвердження чого надали
суду копію акту від 11.11.2013 року
прийому-здачі
консультаційно-інформаційних послуг
по договору №05-01/13 від 01.10.2013 року, який
був наданий позивачем на вимогу
перевіряючих. Даний акт досліджений в
судовому засіданні та долучений до
матеріалів справи. Так, судом з'ясовано,
що зазначений акт від 11.11.2013 року
укладений між ТОВ «Подільська
аудиторська компанія» та ВСП
«Монтажтехсервіс» ДП «45
експериментальний механічний завод»
та підписаний колишнім директором -
ОСОБА_4, чим підтверджено факт
виконання робіт (а.с.116). Серед іншого, в
судовому засіданні представник
позивача наголошувала на тому, що
даного документу (копії або оригінал),
який досліджується в наявності у
підприємства не має, інших документів,
які б підтверджували факт виконання
робіт ТОВ «Подільська аудиторська
компанія» на підприємстві не
містяться, а отже й підтвердження про
виконання предмету договору
виконавцем відсутнє.

Однак, суд вважає за потрібне також
зазначити, що вказані вище документи,
що б підтверджували факт виконання
умов договору від 01.10.2013 року могли б
бути знищені позивачем для висвітлення
негативних результатів висновків
перевірки. Оскільки, наявний в
матеріалах справи документ - копія акту
прийому-здачі свідчить про те, що даний
документ є копією оригіналу. В той же
час, на запитання суду щодо надання
пояснень по даному факту, позивач
повідомив, що підприємство не
зверталось до ТОВ «Подільська
аудиторська компанія» щодо
підтвердження документального
виконання таких робіт. На думку суду -
це є пасивність дій позивача, який хоче
перекласти відповідальність на
відповідача.

В силу статті 4 ст.11 Закону №2939-ХІІ
передбачено, що інспектування
здійснюється органом державного
фінансового контролю у формі ревізії
та полягає у документальній і
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

У відповідності до пункту 7 частини 1
статті 10 та статті 11 Закону №2939-ХІІ
органу державного фінансового
контролю надається право: пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення
інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України N 550 від 20 квітня 2006
року (далі - Порядок), акт ревізії -
документ, який складається особами, що
проводили ревізію, фіксує факт її
проведення та результати.

Пунктом 35 цього Порядку передбачено, що
Результати ревізії оформляються актом,
який складається на паперовому носії
державною мовою і повинен мати
наскрізну нумерацію сторінок. На
першому аркуші акта ревізії, який
оформляється на бланку контролюючого
органу, зазначається назва документа
(акт), дата і номер, місце складення
(назва міста, села чи селища). Акт
ревізії містить: вступну частину, в
якій зазначаються підстава для
проведення ревізії, тема ревізії, повна
назва об'єкта контролю, його
місцезнаходження, відомості про
організаційно-правову форму та форму
власності, дати початку і закінчення
ревізії, період, який підлягав ревізії,
перелік посадових осіб контролюючого
органу та залучених спеціалістів, що
проводили ревізію, перелік посадових
осіб, які відповідали за
фінансово-господарську діяльність
об'єкта контролю у період, що підлягав
ревізії; констатуючу частину, в якій
наведено інформацію про результати
ревізії в розрізі кожного питання
програми із зазначенням, за який
період, яким способом (вибірковим,
суцільним) та за якими документами
перевірено ці питання, висновок про
наявність або відсутність порушень
законодавства, а також у разі наявності
визначений в установленому
законодавством порядку розмір збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю
внаслідок таких порушень. Виявлені
допущені об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції
контролюючого органу, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушено, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб. За
результатами проведення ревізії з
окремих питань програми посадовими
особами контролюючого органу та
залученими спеціалістами, що проводили
ревізію в складі групи, можуть за
рішенням керівника групи складатися
довідки, які підписуються відповідною
посадовою особою контролюючого органу
чи спеціалістом та працівниками
об'єкта контролю, що є відповідальні з
цих питань. Довідки складаються в
одному примірнику, видаються керівнику
групи для прийняття рішення щодо
включення до акта ревізії викладених в
них фактів та долучаються до
матеріалів ревізії. На вимогу об'єкта
контролю йому можуть бути видані копії
довідок.

Пунктом 46 Порядку передбачено, що якщо
вжитими в період ревізії заходами, не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, органом служби у строк не
пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Про усунення виявлених ревізією фактів
порушення законодавства цей об'єкт
контролю у строк, визначений вимогою
про їх усунення, повинен інформувати
відповідний орган служби з поданням
завірених копій первинних, розпорядчих
та інших документів, що підтверджують
усунення порушень.

Правовий акт це акт волевиявлення
(рішення) уповноваженого суб'єкта
права, що регулює суспільні відносини
за допомогою встановлення (зміни,
скасування, зміни сфери дії) правових
норм, а також визначення (зміни,
припинення) на основі цих норм прав і
обов'язків учасників конкретних
правовідносин.

При цьому, критерієм розмежування
понять нормативного правового акта і
ненормативного (індивідуального)
правового акта є сфера його дії за
суб'єктивним складом, оскільки правові
акти індивідуальної дії, на відміну від
нормативних, поширюють свою дію на
конкретно визначеного суб'єкта.

Як нормативний, так і ненормативний
правовий акт завжди виражають волю
(волевиявлення) уповноваженого
суб'єкта права, його владні приписи;
мають офіційний характер, обов'язковий
до виконання; спрямовані на
регулювання суспільних відносин;
встановлюють правову норму чи
конкретне правовідношення;
оформляються у визначеній формі; є
юридичними фактами, що спричиняють
певні правові наслідки.

Ненормативні (індивідуальні) акти
породжують права і обов'язки у тих
конкретних суб'єктів, яким вони
адресовані, у конкретному випадку.

Правові акти індивідуальної дії своїми
приписами мають породжувати права і
обов'язки конкретних осіб, на яких
спрямована їхня дія. У такому випадку
реалізується компетенція видавця
цього акту як суб'єкта владних
повноважень, уповноваженого управляти
поведінкою іншого суб'єкта і
відповідно інший суб'єкт зобов'язаний
виконувати його вимоги.

Тобто, особливою відмінністю правового
акту від інших управлінських актів є
наявність в ньому змісту управління
певної особи шляхом встановлення прав
і обов'язки для інших суб'єктів.

Самі по собі акти ревізії, документи
перевірок тощо не породжують жодних
правових наслідків чи обов'язків та не
мають ознак рішень
(нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії),
оскарження яких здійснюється за
нормами КАС України, такі документи
стверджують факт проведення перевірок
за дотриманням вимог законодавства і є
лише носіями доказової інформації, а
тому, вимога позивача про визнання дій
(бездіяльності) ДФІ у Вінницькій
області є безпідставною.

Тому, враховуючи вище наведені норми
законодавства та встановлені факти під
час судового розгляду справи, доводів
яким же чином, відповідачем не вчинено
передбачених законом заходів під час
проведення ревізії, позивач так суду і
не надав достовірних пояснень та
доказів в спростування протилежного.

Встановлені судом вищевказані
фактичні обставини справи в частині
підстав проведення позапланової
ревізії дають підстави для висновку, що
позапланова ревізія позивача за
дорученням правоохоронного органу
(прокуратури) проведена з дотриманням
визначеної законом процедури, а відтак
не підлягає сумніву проведення самого
контрольного заходу, покликання
позивача на не повне дослідження
обставин під час перевірки, а саме не
встановлення певного ряду питань, суд
вважає необґрунтованим.

При цьому, суд наголошує, що порушень
процедури проведення та порядку
оформлення ревізії, за наслідками якої
складено акт від 11.04.2014 року №08-13/13 з
боку посадових осіб відповідача при
розгляді справи не встановлено.

Отже, в акті ревізії наведені достатні
докази та документально підтверджені
факти, які здійснювались та вчинялись
контролюючим органом (ДФІ у Вінницькій
області) на виконання програми
позапланової виїзної ревізії окремих
питань фінансово-господарської
діяльності ДП «45 експериментальний
механічний завод», затвердженої
старшим прокурором Вінницької
прокуратури з нагляду за додержанням
законів у воєнній сфері в межах
виконання ухвали Вінницького міського
суду Вінницької області та постанови
прокурора.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача в частині визнання дій
(бездіяльності) ДФІ у Вінницькій
області протиправними не підлягають
задоволенню.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправною та скасування вимоги від
16.05.2014 року №02-08-28-14/3449 «Про усунення
виявлених порушень», суд зазначає
наступне.

Так, позивач не погоджується із п.1
вимоги, якою передбачено опрацювання
матеріалів та вжиття заходів щодо
усунення виявлених порушень та
розглянути питання щодо притягнення до
відповідальності винних осіб, однак
суд не вбачає правових підстав щодо
скасування останнього. Оскільки,
оскаржуючи даний пункт вимоги, позивач
фактично виконав останній по суті -
розглянувши матеріали ревізії та вжив
передбачених законом заходів щодо
скасування вимоги звернувшись до суду
з даним адміністративним позовом. Щодо
розгляду питання про притягнення до
відповідальності винних осіб, таке
право надано безпосередньо об'єкту
контролю, зокрема: шляхом проведення
службового розслідування чи будь-якої
іншої перевірки або за результатами
здійснення правоохоронними органами
досудового розслідування визначити
ким саме із працівників не було
забезпечено виконання своїх обов'язків
внаслідок чого склалося дане
порушення.

Крім того, слід зазначити, що за своєю
суттю пункт 1 вимоги не несе негативних
наслідків для позивача, а тому є
обов'язкові до виконання, аналогічне і
кореспондується із пунктом 4 вимоги,
який передбачає лише вимогу щодо
подальшого дотримання позивачем вимог
законодавства.

Щодо пункту 2 та 3 вимоги, якими
передбачено усунути порушення та не
допускати їх в подальшому, а саме
випадків реалізації продукції нижче
фактичної собівартості, суд зазначає,
що в судовому засіданні встановлено та
підтверджено актом ревізії від 11.04.2014
року порушення позивачем чинного
законодавства та які мали місце.

Судом встановлено, що долучені
позивачем до матеріалів справи докази
не спростовують в повній мірі
виявлених в ході перевірки порушень.
При цьому, судом враховано, що вимога
відповідача щодо притягнення винних у
допущенні порушень осіб до
відповідальності стосується всіх
порушень, а тому висловлені
представником позивача в судовому
засіданні заперечення з приводу
окремих порушень, не звільняє його від
обов'язку опрацювати акт ревізії в
цілому та вирішити питання про
притягнення винних осіб до
відповідальності по кожному з порушень
за наявності на це підстав. Крім того,
більшість пояснень представника
позивача є надуманими і лише надаються
усні обґрунтування зазначеного, а
доказів так суду і не надано.

В даному випадку свій обов'язок
відповідач виконав, оскільки довів
правомірність та обґрунтованість
прийнятого ним оскаржуваного рішення
(вимога).

Відповідно до ч. 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно з ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Натомість, твердження позивача про
протиправність оскарженого рішення, на
думку суду, не ґрунтуються на
положеннях законодавства та не
підтверджується належними та
допустимими доказами, а відтак
враховуючи наведене, проаналізувавши
норми законодавства та надавши оцінку
наявним доказам у справі, суд приходить
до висновку, про необґрунтованість
позовних вимог та відсутність підстав
для їх задоволення.

З приводу розподілу судових витрат, то
суд враховує положення статті 94 КАС
України та вважає, що судові витрати
компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя:
Томчук Андрій
Валерійович