Справа № 810/3282/14
Суддя: Спиридонова В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року №810/3282/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Спиридонової В.О., розглянувши в
порядку письмового провадження у м.
Києві адміністративну справу за
позовом Комунального підприємства
«Калинівкаблагоустрій» Калинівської
селищної ради до Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2014 до Київського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Комунального
підприємства «Калинівкаблагоустрій»
Калинівської селищної ради (далі -
позивач, Підприємство) до
Васильківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - відповідач, Податковий
орган) про скасування рішення №
від 27.03.2014 про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску, яким
позивачу нараховано штраф у розмірі
9427,63 грн. та нараховано пеню у розмірі
2989,91 грн., на загальну суму 12417,54 грн.

В обґрунтування вимог позивач
зазначив, що вважає оскаржуване
рішення незаконним, необґрунтованим та
таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку
з наступним.

Так, позивач зазначає, що у період
переходу з підзвітності Пенсійному
фонду України в Міндоходів України
підприємству було надано в УПФУ в м.
Василькові рахунок за №1030, на
який позивач своєчасно сплачував
внески.

25.11.2013 в телефонному режимі Податковим
органом попереджено про відкриття двох
рахунків для сплати єдиного внеску, та
про те, що позивачу слід сплачувати
єдиний внесок не на рахунок міста
№1030, а на рахунок району
№1007. Цього ж дня позивач
звернувся до відповідача листом №689
від 25.11.2013 про переведення коштів з
рахунку №1030 на рахунок №1007.
В подальшому позивач намагався
отримати акт звірки з Васильківської
ОДПІ, що не дало результату.

Позивач звертає увагу на те, що
Підприємство за період роботи жодного
разу не мало заборгованості зі сплати
єдиного внеску та за необхідності
отримувало відповідні акти звірок.

У судовому засіданні 07.08.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задовольнити адміністративний
позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні 07.08.2014 проти позову
заперечив, просив відмовити у його
задоволенні. Свої письмові заперечення
проти позову представник відповідача
обґрунтовує порушенням з боку позивача
строків сплати єдиного внеску та
веденням органами Міндоходів обліку
платників єдиного внеску з
обов'язковою належністю платника до
відповідної
адміністративно-територіальної
одиниці.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, враховуючи
принципи рівності сторін, суд дійшов
наступних висновків.

Комунальне підприємство
«Калинівкаблагоустрій» Калинівської
селищної ради, код за ,
зареєстроване як юридична особа 19.09.2011,
та платник податків у Васильківській
ОДПІ.

Указом Президента України №726/2012 від
24.12.2012 «Про деякі заходи з оптимізації
системи центральних органів
виконавчої влади», серед іншого,
утворено Міністерство доходів і зборів
України шляхом реорганізації
Державної митної служби України та
Державної податкової служби України.
Цим же указом на Міндоходів покладено
функцію з адміністрування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Відповідно до наданих позивачем копій
банківських виписок та платіжних
доручень №465 від 07.10.2013, №470 від 16.10.2013,
№469 від 16.10.2013, №473 від 17.10.2013, №471 від
17.10.2013, №474 від 17.10.2013, №475 від 17.10.2013, №472
від 17.10.2013, №508 від 30.10.2013, №516 від 01.11.2013,
№533 від 08.11.2013, №534 від 08.11.2013, №536 від
11.11.2013, №545 від 18.11.2013, №547 від 19.11.2013, №549
від 20.11.2013, №550 від 19.11.2013 та №551 від
19.11.2013 перераховано єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за вересень та
жовтень 2013 року у загальній сумі 90959,37
грн. за наступними реквізитами: рахунок
№1030, код банку 821018, код за , банк одержувача ГУ ДКСУ к
Київській обл. і в м. Києві (далі -
рахунок №1030).

В подальшому, починаючи зі сплати
єдиного внеску за листопад 2013 року,
позивач перераховував єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за наступними
реквізитами: №1007, код банку 821018,
код за , банк одержувача ГУ
ДКСУ к Київській обл. і в м. Києві (далі -
рахунок №1007).

18.11.2013 позивач листом №675 звернувся до
Податкового органу із проханням
скласти акт звірки щодо сплати єдиного
внеску.

Як пояснив позивач, 25.11.2013 в телефонному
режимі посадова особа Податкового
органу пояснила, що Васильківською
ОДПІ відкрито два рахунки для сплати
єдиного внеску за диференціацією
платників щодо реєстрації юридичної
особи, а саме: для зареєстрованих у
Васильківському районі - рахунок
№1007, а для зареєстрованих у м.
Василькові - рахунок №1030.

25.11.2013 листом №689 позивач звернувся до
Податкового органу із проханням
зарахувати помилково зараховані за
вересень та листопад 2013 року кошти зі
сплати єдиного внеску з рахунка
№1030 на рахунок №1007.

Представник відповідача зауважив, що
Податковим органом у зв"язку з
ситуацією, що склалася, були вжиті
заходи, а саме: відповідно до висновку
Податкового органу від 05.12.2013 № 2437-20,
складеною щодо заяви Підприємства,
встановлено, що по інтегрованій картці
платника - Підприємства (рахунок
№1030) станом на 05.12.2013
обліковується переплата надміру або
помилково сплачених коштів у сумі 90959,37
грн., яка підлягає перерахуванню на
рахунок №1007.

Вказаний висновок Податкового органу
міститься у реєстрі висновків про
повернення надміру або помилково
сплачених коштів єдиного внеску від
05.12.2013 № 2439-20.

27.03.2014 Податковим органом прийнято
оскаржуване рішення №, яким
Підприємству нараховано штраф у
розмірі 9427,63 грн. та нараховано пеню у
розмірі 2989,91 грн. за період з 22.10.2013 по
21.03.2014, на загальну суму 12417,54 грн.

За результатом адміністративного
оскарження рішення № від 27.03.2014
залишено без змін рішенням Головного
управління Міндоходів у Київській
області №1074/10/10-36-10-01-04/373 від 06.05.2014.

Не погоджуючись із висновками
Податкового органу та рішенням №
від 27.03.2014, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у даній справі, суд виходив з
наступного.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, врегульовано
Законом України від 08.07.2010 №2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон
№2464-VI).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 6
Закону №2464-VI платник єдиного внеску
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок.

Зі змісту частин 5-8 статті 9 Закону
№2464-VI вбачається наступне.

Сплата єдиного внеску здійснюється у
національній валюті шляхом внесення
відповідних сум єдиного внеску на
рахунки органів доходів і зборів,
відкриті в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, для
його зарахування, крім єдиного внеску,
який сплачується в іноземній валюті
розташованими за межами України
підприємствами, установами,
організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (далі - договір
про добровільну участь).

Для зарахування єдиного внеску в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, та його
територіальних органах відкриваються
в установленому порядку небюджетні
рахунки відповідному органу доходів і
зборів. Зазначені рахунки
відкриваються виключно для
обслуговування коштів єдиного внеску.

Єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім
платників, зазначених у пунктах 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Судом встановлено та було зазначено
вище, що позивач у встановленому
законом розмірі та терміни
перераховував суми єдиного внеску за
вересень та жовтень 2013 року замість
казначейського рахунку, відкритого для
сплати єдиного внеску платниками,
зареєстрованими у Васильківському
районі Київської області, на
казначейський рахунок, відкритий для
сплати єдиного внеску платниками,
зареєстрованими у місті Василькові
Київської області.

Після надходження від посадових осіб
Податкового органу інформації щодо
помилки у рахунку, на який
перераховувалися кошти, Підприємство
вжило заходів для виправлення такої
помилки, а саме звернулося до
Податкового органу з листом від 25.11.2013
із проханням зарахувати помилково
зараховані за вересень та листопад
кошти зі сплати єдиного внеску з
рахунка №1030 на рахунок №1007.

Судом встановлено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за вересень та
листопад 2013 року був сплачений
Підприємством у повному обсязі, навіть
мали місце авансові платежі, а відтак
наявності недоїмки не встановлено.

На момент проведення перевірки та
прийняття оскаржуваного рішення
недоїмка зі сплати Підприємством
єдиного внеску була відсутня,
зазначену вище помилку виправлено.

Викладене підтверджується й наведеним
вище висновком Податкового органу від
05.12.2013, а також обліковою карткою
Підприємства як платника єдиного
внеску.

За приписами статті 12 Закону №2464-VI
завданнями центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, є
забезпечення адміністрування єдиного
внеску шляхом його збору, ведення
обліку надходжень від його сплати та
здійснення контролю за сплатою єдиного
внеску. Центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує формування та
реалізує державну податкову і митну
політику, відповідно до покладених на
нього завдань, серед іншого, забезпечує
збір та ведення обліку надходжень від
сплати єдиного внеску та здійснює інші
функції, передбачені законодавством.

Відповідно до положень статті 14 Закону
№2464-VI органи доходів і зборів, серед
іншого, зобов'язані надавати
безоплатно платникам єдиного внеску в
усній та письмовій формі консультації
з питань застосування законодавства
про збір та ведення обліку єдиного
внеску, роз'яснювати їхні права і
обов'язки, а також, за вимогою
платників, зазначених у пунктах 1, 4 і 5
частини першої статті 4 цього Закону,
проводити звірення сум нарахування та
сплати ними єдиного внеску.

Умислу (бездіяльності) з боку позивача
щодо несплати (неперерахування) або
несвоєчасної сплати (несвоєчасного
перерахування) єдиного внеску судом не
встановлено, відповідні кошти були
зараховані на належний казначейський
рахунок, зазначену вище помилку
виправлено, тобто нагативні наслідки
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 3 цієї ж норми у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

На думку суду, оскаржуване рішення
прийнято Податковим органом
необґрунтовано, без урахування усіх
обставин, що мали значення для його
прийняття.

Відповідно до положень частини 1 статті
69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 11 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно зі статтею 71 цього Кодексу кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім розгляду справ про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкту владних
повноважень. Суб'єкт владних
повноважень повинен надати суду всі
наявні у нього документи та матеріали,
які можуть бути використані як докази у
справі.

Відповідачем правомірності та
обґрунтованості оскаржуваного рішення
не доведено.

На підставі викладеного, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, беручи до
уваги викладені норми чинного
трудового законодавства за оцінюючи їх
у сукупності зі встановленими
обставинами справи, суд дійшов
висновку про необґрунтованість
оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим
таке рішення підлягає скасуванню, а
адміністративний позов - задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 14, 69, 70-72, 86, 159-163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати рішення Васильківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області №
від 27 березня 2014 року про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску.

Стягнути з Державного бюджета України
на користь Комунального підприємства
«Калинівкаблагоустрій» Калинівської
селищної ради (код за )
судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду у порядку,
встановленому статтями 185-187 КАС
України, шляхом подання апеляційної
скарги через Київський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Спиридонова В.О.