Справа № 826/10578/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 11/212
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

13 серпня 2014 року 13:58
№ 826/10578/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Клочкової Н.В., при
секретарі судового засідання Легейді
Я.А., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "КиЕв" до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
16.06.2014 № та № , за участі
представників сторін:

представник позивача Кодилецький В.В.,

представник відповідача Перепелюк О.В.,

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 13 серпня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КиЕв" (далі - позивач)
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Подільському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
16.06.2014 № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24.07.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/10578/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 24.07.2014 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі та призначено
справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 12.08.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення адміністративного
позову, з підстав викладених у
письмових запереченнях.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, встановив.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "КиЕв" уклало з
Київською міською радою договір оренди
земельної ділянки від 22.11.2007 року зі
строком дії на один рік, який
відповідно до додаткового договору був
змінений на чотири роки (Т. 1, арк. 11-13).

Крім цього, 28.05.2014 року позивач подав до
ДПІ у Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві заяву
з проханням провести звірку
розрахунків по земельному податку за
договором оренди земельної ділянки від
06.12.2007, оскільки орендар помилково
сплачував орендну плату з 27.08.2012 по
31.05.2013, хоча дія договору закінчилась
22.07.2014 (Т. 1, арк. 14).

У зв'язку з чим, ДПІ у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві на підставі п. 1, 3
ст. 10 Податкового кодексу України (далі
- ПК України), було проведено камеральну
перевірку податкової звітності
орендної плати за землю ТОВ "КиЕв" (), за результатами якої
складено акт від 27.02.2014 № 76/26-50-15-03-15/37119642
(далі - Акт перевірки) (Т. 1, арк. 9).

Відповідачем за результатами
перевірки встановлені порушення
податкового законодавства щодо
строків сплати самостійно визначених
грошових по орендній платі за землю
протягом строків, визначених п. 287.3 ст.
287 Податкового кодексу України (далі -
ПК України), відповідальність за які
встановлена п. 126.1 ст. 126 ПК України.

На підставі складеного акту перевірки
ДПІ у Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
прийняло податкові
повідомлення-рішення від 16.06.2014:

- № , про сплату штрафу в розмірі 4
230,69 грн.

- № , про сплату штрафу в розмірі
524,16 грн.

Позивач не погодився з податковими
повідомленнями - рішеннями від 16.06.2014 №
та № , а тому звернувся до
суду.

Оцінивши за правилами ст. 86 КАС України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

ТОВ "КиЕв" було подано до ДПІ у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
податкову декларацію з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2012 рік
реєстраційний № від 20.01.2012 та за
2013 рік реєстраційний № від 31.01.2013
року із самостійно нарахованими
податковими зобов'язаннями.

Згідно п. 287.3 ст. 287 ПК України, податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом (п.
57.1 ст. 57 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи та
акту перевірки, ТОВ "КиЕв" до ДПІ у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
подавалися податкові декларації з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності), однак вказані товариством
суми грошового зобов'язання не були
сплачені в строки визначенні
податковим законодавством, у зв'язку з
чим у позивача виникла заборгованість
(Т. 1, арк. 27).

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України, у
разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму грошового зобов'язання
та/або авансових внесків з податку на
прибуток підприємств протягом строків,
визначених цим Кодексом, такий платник
податків притягується до
відповідальності у вигляді штрафу у
таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів
включно, наступних за останнім днем
строку сплати суми грошового
зобов'язання, - у розмірі 10 відсотків
погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних
днів, наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, - у
розмірі 20 відсотків погашеної суми
податкового боргу.

У зв'язку з чим, податковий орган
нарахував позивачу штрафні санкції,
оскільки товариством несвоєчасно
проводились розрахунки з бюджетом по
орендній платі, згідно податкових
декларацій за 2012 рік реєстраційний №
від 20.01.2012 та за 2013 рік
реєстраційний № від 31.01.2013 року
із самостійно нарахованими
податковими зобов'язаннями.

Однак, позивач вважає такі дії
контролюючого органу протиправними, а
штрафні санкції безпідставними,
оскільки позивач з моменту припинення
права користування земельною ділянкою,
тобто з 22.07.2012, не повинен був
сплачувати плату за землю, а тому 12.03.2014
товариством була направлена до ДПІ у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
уточнена податкова декларація з плати
за землю, згідно якої сума грошового
зобов'язання складала 0,00 грн.

Проте, суд звертає увагу позивача, що
ним не було надано суду документальних
доказів повернення орендованої
земельної ділянки орендодавцю, а саме:
акту приймання - передачі об'єкта
оренди.

Крім того, суд звертає увагу позивача,
що відповідач не заперечує та не
спростовує факт подачі ТОВ "КиЕв" 12.03.2014
уточненої податкової декларації з
плати за землю та наголошує, що
заборгованість в розмірі 18 526,58 грн.
обліковувалася у позивача з дати її
виникнення та по дату надходження
уточнюючого розрахунку від 12.03.2014,
тобто станом на 11.03.2014 в картці
особового рахунку по орендній платі
ТОВ "КиЕв" вже обліковувалася дана
недоїмка, а посилання позивача на заяву
не може бути належним та допустимим
доказом відсутності заборгованості
перед бюджету, оскільки нормами ПК
України не передбачено на основі
такого документа платника податків
змінювати показники податкової
звітності, а уточнюючий розрахунок
подано лише 12.03.2014.

Відповідно до п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК
України контролюючі органи мають право
проводити відповідно до законодавства
перевірки і звірки платників податків
(крім Національного банку України), у
тому числі після проведення процедур
митного контролю та/або митного
оформлення, а згідно п. 75.1 ст. 75 ПК
України, контролюючі органи мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться контролюючими органами в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи.

Згідно п. 86.2 ст. 86 ПК України, за
результатами камеральної перевірки у
разі встановлення порушень
складається акт у двох примірниках,
який підписується посадовими особами
такого органу, які проводили перевірку,
і після реєстрації у контролюючому
органі вручається або надсилається для
підписання протягом трьох робочих днів
платнику податків у порядку,
визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником контролюючого органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень (за
результатами фактичної перевірки - з
дня реєстрації (надходження) акта такої
перевірки до контролюючого органу за
основним місцем обліку платника
податків), а за наявності заперечень
посадових осіб платника податків до
акта перевірки приймається з
урахуванням висновку про результати
розгляду заперечень до акта перевірки -
протягом трьох робочих днів, наступних
за днем розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Згідно пп. 111.1.1 п. 111.1 ст. 111, за порушення
законів з питань оподаткування та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, застосовуються
юридична відповідальність, зокрема
фінансова.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
податковим органом правомірно
прийнято податкові повідомлення -
рішення від 16.06.2014 № та № .

Частиною 1 ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Так, відповідачем надані належні
докази на підтвердження висновку про
порушення позивачем податкового
законодавства, чинного на момент
виникнення спірних правовідносин,
внаслідок чого позовна вимога про
скасування податкових повідомлень -
рішень від 16.06.2014 № та №
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю "КиЕв" повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "КиЕв" () решту суми судового збору у
розмірі 1 644,30 грн. (одна тисяча шістсот
сорок чотири грн. 30 коп.) на
розрахунковий рахунок № 4007 у ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова