Справа № 564/1655/14-а
Суддя: Цвіркун О.С.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1655/14-а

Рядок статзвіту № 18

15 серпня 2014 року

Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О.С.

секретар - Федас І.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,
відповідача - Ювковецького І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
начальника ВДАІ з обслуговування
Костопільського району ВДАІ УМВС
України в Рівненській області
Ювковецького Ігора Миколайовича про
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення
адміністративного стягнення за
порушення Правил дорожнього руху
України, закриття провадження по
справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 21 липня 2014 року
начальником ВДАІ з обслуговування
Костопільського району майором
міліції Юрковецьким І.М. було складно
протокол про адміністративне
правопорушення серії АБ2 № 052931, а 22
липня 2014 винесено постанову про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно
тексту вказаної постанови, він на думку
працівника ДАІ, порушив вимогу п.2.1 (а)
Правил дорожнього руху України, а саме
здійснив керування транспортним
засобом, а саме мопедом, не маючи
відповідної категорії на право
керування даним транспортним засобом.
Вважає вищенаведені протокол та
постанову незаконним, оскільки при їх
складанні та винесені працівником ДАІ
було допущено ряд порушень норм
чинного законодавства, зокрема
порушено ст.ст. 268, 280 КпАП України. Окрім
того позивач посилається на норми
Конвенції про дорожній рух, підписаної
у Відні 8 листопада 1968 року вказуючи, що
мопед яким він керував підпадає до
терміну мотоцикл, то керування ним
мопедом за наявності водійського
посвідчення із відкритою категорією
«А» є законним, що виключає порушення
ним Правил дорожнього руху. Таким
чином, він вважає, що з оскаржуваної
постанови не вбачається жодного
доказу, на підставі якого вона була
винесена, що свідчить про відсутність
вини в його діях та неправомірність дій
інспектора, який виносив оскаржувану
постанову. Просить позов з викладених
підстав задовольнити та скасувати
постанову серії АБ2 №007180 від 22.07.2014
року.

Позивач в судовому засіданні позов
підтримав в повному обсязі з підстав
зазначених у позовній заяві та просив
суд його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнає та вважає вимоги позивача
необґрунтованими, зазначивши, що
постанова винесена з дотримання
законодавства України, а тому просять
суд відмовити у позові за
безпідставністю.

Суд заслухавши сторони, всебічно, повно
і об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, з'ясувавши всі обставини, що
мають значення для вирішення спору по
суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: - на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що 21
липня 2014 року відповідачем було
складено протокол серії АБ 2 № 052931 про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП відносно
ОСОБА_1 В зазначеному протоколі
вказано, що 21 липня 2014 року о 17 год. 23
хв. в м. Костопіль на вул. Степанська
водій ОСОБА_1, керував мопедом, XGJAO,
державний номерний знак НОМЕР_1 без
відповідної категорії на право
керування даним транспортний засобом,
чим порушив вимоги п. 2.1. (а) ПДР України,
за що відповідальність передбачена ч.2
ст. 126 КУпАП (а.с.5).

22 липня 2014 року відповідачем на
підставі даного протоколу було
винесено постанову серії АБ2 № 007180 в
справі про адміністративне
правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ч. 2 ст. 126 КУпАП та на нього накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу 510 грн. (а.с.6).

Відповідно до п. 2.1. (а) Правил
дорожнього руху водій механічного
транспортного засобу повинен мати при
собі посвідчення водія на право
керування транспортним засобом
відповідної категорії.

Як вбачається із дослідженого
Тимчасового реєстраційного талону
НОМЕР_3 транспортний засіб, яким
керував позивач 21 липня 2014 року о 17
год.23 хв., марки XGJAO, моделі XGJAO5Q 2A є
мопедом з об'ємом двигуна 49 куб. см.
(а.с7).

Відповідно до п. 1.10 ПДР України мопед -
двоколісний транспортний засіб, який
має двигун з робочим об'ємом до 50 куб. см
або електродвигун потужністю до 4 кВТ.

Згідно п. 2.13 (а) ПДР України транспортні
засоби належать до таких категорій:А1 -
мопеди, моторолери та інші двоколісні
транспортні засоби, які мають двигун з
робочим об'ємом до 50 куб.см або
електродвигун потужністю до 4 кВт.

Як вбачається з посвідчення водія
серії НОМЕР_4 виданого ОСОБА_1, в
останього відкрито категорію «А» 28.03.2014
року та «В» 15.03.2014 року (а.с.8).

Таким чином із вказаного посвідчення
не вбачається, що у позивача категорії
«А-1» не відкрита, це ж він підтвердив і
сам позивач в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 1 Конвенції про
дорожній рух, підписаної
державами-членами у Відні 8 листопада
1968 року, термін "мотоцикл" означає будь
двоколісний транспортний засіб з
коляскою або без неї, що має двигун.
Договірні Сторони можуть в своєму
національному законодавстві
прирівнювати до мотоциклів триколісні
транспортні засоби, маса яких без
навантаження не перевищує 400 кг. Термін
"мотоцикл" не включає велосипеди з
підвісним двигуном, однак Договірні
Сторони можуть за умови, що вони
зроблять відповідну заяву згідно з
пунктом 2 статті 54 цієї Конвенції,
прирівнювати велосипеди з підвісним
двигуном до мотоциклів при
застосуванні цієї Конвенції, а термін
"механічний транспортний засіб"
означає будь-яка самохідна дорожній
транспортний засіб, за винятком
велосипедів з підвісним двигуном, на
території Договірних Сторін, що не
прирівнюють їх до мотоциклів, і за
винятком рейкових транспортних
засобів. Згідно п. 1.10 ПДР України
механічний транспортний засіб -
транспортний засіб, що приводиться в
рух з допомогою двигуна. Цей термін
поширюється на трактори, самохідні
машини і механізми, а також тролейбуси
та транспортні засоби з
електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Оскільки Правилами дорожнього руху
України передбачений термін «мопед»
суд приходить до переконання, що
твердження позивача з приводу того, що
згідно Віденської конвенції про
дорожній рух мопед може бути
прирівнено до мотоциклів, то керування
ним мопедом за наявності водійського
посвідчення із відкритою категорією
«А» є законним, що виключає порушення
ним п. 2.1. (а) ПДР України, суд вважає
безпідставним та таким, що не
підтверджується нормами законодавства
України та міжнародними договорами, на
які посилається сам позивач.

Пунктом 2 Положення про порядок видачі
посвідчень водія та допуску громадян
до керування транспортними засобами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 (в
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 20.05.2009 року № 511)
передбачено, що особи допускаються до
керування транспортними засобами за
наявності у них національного
посвідчення водія відповідної
категорії. Відповідно до п. 3 даного
Положення керування мопедами,
моторолерами та іншими двоколісними
транспортними засобами, які мають
двигун з робочим об'ємом до 50 куб.
сантиметрів або електродвигун
потужністю до 4 кВТ дозволяється за
наявності посвідчення водія категорії
«А1».

Однак, всупереч вимогам законодавства
позивач ОСОБА_1 керував транспортним
засобом мопедом без посвідчення водія
категорії «А1».

Таким чином, твердження позивача щодо
його невинуватості у вчиненні
правопорушення та неправомірних діях
працівника ДАІ не знайшли свого
підтвердження під час судового
розгляду.

На підставі ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти тільки на підставах,
в межах повноважень та у спосіб, які
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженою на
те особою.

Відповідно до п. 3.3. Інструкції з питань
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
наказом МВС України від 27.03.2009 року № 111,
завданням відповідача, як працівника
підрозділу дорожньо-патрульної служби,
є профілактика, попередження та
припинення злочинів і
адміністративних правопорушень у
сфері дорожнього руху.

Відповідач є суб'єктом владних
повноважень, так як згідно п. 3 ч. 2 ст. 222
КУпАП від імені органів внутрішніх
справ розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
зокрема передбачені ч. 1 ст. 121-2 КУпАП, і
накладати адміністративні стягнення
мають право працівники
Державтоінспекції Міністерства
внутрішніх справ України, які мають
спеціальні звання.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№ 14 «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини щодо безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на транспорті»,
встановлено, що зміст постанови має
відповідати вимогам, передбаченим
статтями 283 і 284 КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган чи
посадова особа при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Тому суд приходить до висновку, що
начальником ВДАІ з обслуговування
Костопільського району майором
міліції Юрковецьким І.М. правомірно
встановлено, що дії ОСОБА_1 порушують
вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху
України, за що відповідальність
передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП, за
керування транспортним засобом особою,
яка не має права керування таким
транспортним засобом - тягне за собою
накладення штрафу від тридцяти до
тридцяти п'яти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Таким чином, при розгляді справи про
порушення правил дорожнього руху
відносно ОСОБА_1 начальником ВДАІ з
обслуговування Костопільського
району майором міліції Юрковецьким
І.М. були враховані всі зібрані та
перевірені під час провадження у
справі докази у їх сукупності і
накладено стягнення, передбачене
законом за дане порушення правил
дорожнього руху, тобто було
постановлене законне та обґрунтоване
рішення в межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП
України.

Проте, відповідно до ст.22 КУпАП при
малозначності вчиненого
адміністративного правопорушення
орган (посадова особа), уповноважений
вирішувати справу, може звільнити
порушника від адміністративної
відповідальності і обмежитись усним
зауваженням.

З позовної заяви позивача вбачається,
що будь-яких намірів порушувати чинне
законодавства ОСОБА_1 не мав, на даний
час офіційно не працевлаштований, а
також судом встановлено, що шкідливих
наслідків правопорушенням, вчиненим
позивачем, не завдано, враховано щире
розкаяння позивача та зроблено
висновок, що порушення правил
дорожнього руху, вчинене ОСОБА_1 є
малозначним.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до переконання, що постанова
в справі про адміністративне порушення
серії АБ2 № 007180 від 22.07.2014 року
винесена в межах чинного законодавства
України, водночас порушника слід
звільнити від адміністративної
відповідальності за малозначністю
вчиненого правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. ст. 11, 71, 86, 160, 171-2 КАС України,
ст.ст. 7, 22, 251, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до начальника ВДАІ з
обслуговування Костопільського району
ВДАІ УМВС України в Рівненській
області Ювковецького Ігора
Миколайовича про визнання
протиправною та скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення за порушення Правил
дорожнього руху України, закриття
провадження по справі - задовольнити
частково.

Постанову в справі про адміністративне
порушення серії АБ2 № 007180 від 22 липня 2014
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
адміністративне порушення,
передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП та
накладення на нього адміністративного
стягнення у вигляді штрафу - скасувати
частково, а саме в частині накладення
на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 510 гривень,
звільнивши його від адміністративної
відповідальності за малозначністю
вчиненого правопорушення і обмежитись
усним зауваженням.

В іншій частині позовних вимог
відмовити за безпідставністю.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1
за ч. 2 ст. 126 КУпАП - закрити.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Суддя:
Цвіркун О.С.