Справа № 2-а-6658/11
Суддя: Миколаєць І. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ун. № 2-а-6658/11
пр. № 2-а/759/2/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року суддя
Святошинського районного суду м. Києва
Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку
скороченого провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного Управління пенсійного фонду
України в м. Києві про зобов'язання
вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

26.09.2011 року позивач за допомогою
засобів поштового зв'язку звернувся до
суду з позовною заявою, в якій просить:
визнати протиправними дії відповідача
щодо перерахунку та виплати позивачу
за період з 18.02.2010 року по теперішній
час, згідно частини 4 статі 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
основної державної щорічної пенсії в
розмірі 8 (вісім) мінімальних пенсій за
віком, та згідно до статі 50 вказаного
Закону додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю , в розмірі 75
(сімдесят п'ять) відсотків мінімальної
пенсії за віком, розраховуючи з розміру
мінімальної пенсії за віком
встановленого на рівні прожиткового
мінімуму; зобов'язати відповідача
нараховувати та виплачувати в
подальшому основну та додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату заборгованості
за попередній період вищевказаних
пенсій з 18.02.2010 року по час призначення
розміру пенсій; зобов'язати
відповідача перевести позивача на
пенсію по інвалідності з моменту
нарахування пенсії; зобов'язати
Головне Управління пенсійного фонду у
м. Києві згідно частини 3 статі 67 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
у разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
здійснювати з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.
Оскільки пенсія позивачу виплачується
у меншому розмірі, ніж передбачено
ст.ст. 48, 49, 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», просить задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Представник Головного управління
пенсійного фонду України в м. Києві
направив на адресу суду свої
заперечення та просив в позові
відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва суду від 29.09.2011 року було
залишено позовну заяву без розгляду в
частині перерахунку та виплати пенсій
позивачу за період з 18.02.2010 року по
26.03.2011 року. Ухвалою Київського
Апеляційного Адміністративного суду
від 26.06.2014 року ухвалу Святошинського
районного суду м. Києва суду від 29.09.2011
року було залишено без змін.

Суд, дослідивши матеріали справи, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 46 Конституції України,
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку,
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення території.
У разі проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріпленні в Законі України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно
посвідчення серія НОМЕР_1 є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи першої категорії, має право
на пільги і компенсації, встановлені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Встановлено, що згідно довідки МСЕК від
18.02.2010 р. позивачу встановлено другу
групу інвалідності безстроково,
пов'язану з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
перебуває на обліку в УПФ України в
Святошинському р-ні м. Києва як інвалід
ІІ групи та має статус постраждалого
внаслідок ЧАЕС І категорії.

Згідно ст. 49 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ст. 54 цього Закону, розмір пенсії
для інвалідів ІІ групи, визначеної у
відповідності з цим Кодексом, повинен
бути не нижче 8 мінімальних пенсій за
віком, а згідно ст. 50 цього Закону
інвалідам ІІ групи виплачується
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком.

Проте, п. 2 Постанови Кабінету Міністрів
України від 03.01.2002 р. № 1 «Про підвищення
розмірів пенсії та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету»,
всупереч положень ст. 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлені розміри сум, з
яких проводиться розрахунок пенсій,
при тому, що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Оскільки позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 1,
та з 11.10.1995 р. є інвалідом ІІ групи у
зв'язку з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи, останній
має право на отримання державної
пенсії та щомісячну додаткову пенсію
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
встановленому вказаним Законом.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі. В межах повноважень та й
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при розрахунку
державної та додаткової пенсій,
передбачених ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосуванню підлягає
розмір прожиткового мінімуму для осіб.
Які втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Згідно ст.ст. 50, 54 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», за основу розрахунку
пенсій та щомісячної додаткової
допомоги за шкоду, заподіяної здоров'ю,
береться мінімальна пенсія за віком.

Суд вважає, що положення ч. 3 ст. 28 ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», не є перешкодою
для застосування даного мінімального
розміру пенсії за віком до обрахування
інших пенсій чи доплат, пов'язаних з
мінімальною пенсією за віком, оскільки
чинним законодавством не встановлено
іншого, крім передбаченого ч. 1 цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Зважаючи на позицію Європейського
Суду з прав людини, відповідно до якої
держава не може посилатися на
відсутність певного нормативного акту,
який визначає механізм реалізації прав
та свобод громадян, закріплених у
конституційних та інших актах, а
громадяни повинні мати змогу
покладатися на зобов'язання, взяті
державою, навіть якщо такі зобов'язання
містяться у законодавчому акті, який
загалом не має автоматичної прямої дії
(Yvonne van Duyn v. Home Office (Case 41/74 van Duyn v. Home Office),
суд вважає за можливе застосувати саме
частину 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» для розрахунку розміру
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Крім того, в даному випадку мінімальний
розмір пенсій за віком
використовується як розрахункова
величина для розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії,
передбаченої Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
цей Закон передбачає в якості критерію
визначення саме із розрахунку
мінімальної пенсії за віком, що на
думку суду не суперечить вимогам ч. 3 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

За таких підстав бездіяльність
Головного управління пенсійного фонду
України в м. Києві, що полягає у відмові
здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії
та додаткової пенсії та привести їх
розмір у відповідність з ЗУ «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - є протиправною.

Згідно до ЗУ «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
текст ст. 48 ЗУ «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
викладено у новій редакції, відповідно
до якої щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Встановлено, що Рішенням
Конституційного Суду України від 22.05.2008
р. № 10-рп2008 положення ЗУ «Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» в частині нової
редакції ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визнані
неконституційними.

За таких обставин, суд приходить
до висновку про необхідність
часткового задоволення позовних вимог,
а саме з 27.03.2011 року з урахуванням
проведених виплат.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 48, 49, 50, 54, 67 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 19, 46
Конституції України, ст.ст. 9, 69-71, 94, 97, 99,
100,102, 158-163, 256 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного Управління пенсійного фонду
України в м. Києві про зобов'язання
вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов'язати ГоловнеУправління
пенсійного фонду України в м. Києві
провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату
пенсії згідно ст. 54 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», встановивши її на рівні 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка згідно ст. 50 вказаного
Закону становить 75 % мінімальної пенсії
за віком з 27 березня 2011 р. виходячи з
розміру прожиткового мінімуму
встановленого для відповідних
соціальних і демографічних груп
населення на відповідний рік, з
урахуванням раніше проведених виплат
до моменту внесення змін в чинне
законодавство.

Постанову суду звернути до
негайного виконання.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного адміністративного суду м.
Києва через районний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: