Справа № 760/12925/14-а
Суддя: Зінченко С. В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№2/760/581/14
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року Солом'янський
районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді
Зінченко С.В.

при секретарі
Резніченко Л.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Києві
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, третя особа:
Головне управління Національної
гвардії України, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
даним позовом, в якому просив визнати
протиправною відмову Управління праці
та соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації у продовженні
терміну дії посвідчення інваліда війни
ОСОБА_1 та зобов'язати управління
продовжити позивачу термін дії
посвідчення інваліда війни.

В обґрунтування вимог позивач вказує,
що під час проходження служби в ГУ ВВ
МВС України він перебував в службовому
закордонному відрядженні у складі
Спеціального миротворчого підрозділу
МВС України в Місії ООН у Косово 19.05.2007
року.

Згідно рішення від 03.09.2007 року
засідання Комісії ГУВВ МВС України з
питань розгляду матеріалів про
визначення учасників бойових дій
позивачу встановлено статус учасника
бойових дій відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
постанови КМУ №63 від 08.02.1994 року «Про
організаційні заходи щодо
застосування Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», в редакції
чинній на момент ухвалення рішення.

Також за результатами огляду
Київського міського центру
медико-соціальної експертизи 17.12.2013
року позивачу встановлено 2 група
інвалідності внаслідок захворювання,
пов'язаного з участю в бойових діях при
виконанні обов'язків військової служби
(повторно, оскільки такий же висновок
вже встановлювався позивачу раніше).

Проте, як вказує позивач, Управління
праці та соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації відмовило
йому у встановленні статусу інваліда
війни та видачі відповідного
посвідчення, посилаючись на те, що
період перебування позивача в
службовому закордонному відрядженні
не відповідає періодам, зазначеним в
Переліку держав і періодів бойових дій
на їх території, затвердженого
постановою КМУ №63 від 08.02.1994 року «Про
організаційні заходи щодо
застосування Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Позивач вважає таку відмову
неправомірною, оскільки 09.01.2013 року
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації видало йому посвідчення
інваліда війни терміном до 01.01.2014 року,
до дати чергового огляду МСЕК, на тих же
самих підставах та поданих позивачем
документах.

Також позивач вказує, що твердження
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації щодо відсутності в
Переліку держав і періодів бойових дій
на їх території періоду його
відрядження є помилковим, оскільки
рішення щодо статусу позивача прийнято
до внесення вказаних змін у Перелік
постановою КМУ від 08.11.2007 року №1296,
пунктом 2 якої передбачено, що прийняті
до набрання чинності цією постановою
рішення про надання статусу учасника
бойових дій громадянам, які брали
участь у подіях на території колишньої
Югославії перегляду не підлягають.

Виходячи з викладеного вище, позивача
вважає дії Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації по відмові у
продовженні терміну дії посвідчення
інваліда війни неправомірними, у
зв'язку з чим і звернувся до суду за
захистом своїх прав.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив про їх задоволення, посилаючись
на обставини, викладені в позовній
заяві.

Представник відповідача проти позову
заперечила, посилаючись на те, що
період перебування позивача в
службовому закордонному відрядженні
не відповідає періодам, зазначеним в
Переліку держав і періодів бойових дій
на їх території, затвердженого
постановою КМУ №63 від 08.02.1994 року «Про
організаційні заходи щодо
застосування Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а отже відмова
позивачу у продовженні терміну дії
посвідчення інваліда війни є
правомірною.

Представник третьої особи проти
задоволення позову не заперечував,
пояснивши, що третя особа підтримує
раніше прийняте рішення про
встановлення позивачу статусу
учасника бойових дій відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» та постанови КМУ №63 від 08.02.1994
року «Про організаційні заходи щодо
застосування Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», в редакції
чинній на момент ухвалення рішення.

Суд, заслухавши пояснення
представників та дослідивши матеріали
справи, приходить до наступного
висновку.

Встановлено, що під час проходження
служби в ГУ ВВ МВС України ОСОБА_1
перебував в службовому закордонному
відрядженні у складі Спеціального
миротворчого підрозділу МВС України в
Місії ООН у Косово 19.05.2007 року.

Згідно рішення від 03.09.2007 року
засідання Комісії ГУВВ МВС України з
питань розгляду матеріалів про
визначення учасників бойових дій
ОСОБА_1 встановлено статус учасника
бойових дій відповідно до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» та
постанови КМУ №63 від 08.02.1994 року «Про
організаційні заходи щодо
застосування Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», в редакції
чинній на момент ухвалення рішення.

Також за результатами огляду
Київського міського центру
медико-соціальної експертизи 17.12.2013
року позивачу встановлено 2 група
інвалідності внаслідок захворювання,
пов'язаного з участю в бойових діях при
виконанні обов'язків військової служби
(повторно, оскільки такий же висновок
вже встановлювався позивачу раніше).

Як вбачається з пояснень представника
відповідача, Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації відмовило
позивачу у встановленні статусу
інваліда війни та видачі відповідного
посвідчення, посилаючись на те, що
період перебування позивача в
службовому закордонному відрядженні
не відповідає періодам, зазначеним в
Переліку держав і періодів бойових дій
на їх території, затвердженого
постановою КМУ №63 від 08.02.1994 року «Про
організаційні заходи щодо
застосування Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Проте суд не може погодитись з таким
твердженням Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, оскільки
рішення щодо статусу позивача прийнято
до внесення вказаних змін у Перелік
постановою КМУ від 08.11.2007 року №1296,
пунктом 2 якої передбачено, що прийняті
до набрання чинності цією постановою
рішення про надання статусу учасника
бойових дій громадянам, які брали
участь у подіях на території колишньої
Югославії перегляду не підлягають.

Рішення щодо статусу позивача прийнято
03.09.2007 року на засідання Комісії ГУВВ
МВС України з питань розгляду
матеріалів про визначення учасників
бойових (протокол №1), тобто до внесення
змін у вказаний вище перелік, а отже
таке рішення перегляду не підлягає
відповідно до п. 2 постанови КМУ від
08.11.2007 року №1296.

Також слід зазначити, що 09.01.2013 року
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації видавало позивачу
посвідчення інваліда війни терміном до
01.01.2014 року, до дати чергового огляду
МСЕК, на тих же самих підставах та
поданих позивачем документах.

Згідно ст. 71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та їх
доведеність, а тому позов слід
задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 105,106, 158, 163, 183-2, 256 КАС України,
суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці
та соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації, третя особа:
Головне управління Національної
гвардії України, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити.

Визнати протиправною відмову
Управління праці та соціального
захисту населення Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації у продовженні терміну
дії посвідчення інваліда війни ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Солом'янської районної в м. Києві
державної адміністрації продовжити
термін дії посвідчення інваліда війни
ОСОБА_1.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Постанова суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Зінченко С.В.