Справа № 756/170/13
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 756/170/13
інстанції: Яценко Н.О.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Мєзєнцева Є.І., Троян Н.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Оболонського районного
суду м. Києва від 27.05.2013 року по справі
за позовом ОСОБА_2 до Управління праці
та соціального захисту населення
Оболонської районної у м.Києві
державної адміністрації, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 10.04.2013 року звернувся до
Оболонського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної у м.Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про зобов'язання
провести перерахунок та виплату
щорічної допомоги на оздоровлення,
передбаченої ст. 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру 5
мінімальних заробітних плат на момент
виплати, з урахуванням проведених
виплат за 2012 рік.

Постановою Оболонського районного
суду м. Києва від 27.05.2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на його думку, судове
рішення та постановити нове про
задоволення позовних вимог. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції не враховано всіх обставин
справи та невірно застосовано норми
якими забезпечуються виплати
відповідно до ст 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Колегія суддів не погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС другої
категорії, що підтверджується наявним
в матеріалах справи посвідченням серія
НОМЕР_1

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»..

Відповідно до 48 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії,
виплачується в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Статтями 116, 117 Конституції України
забезпечення проведення фінансової
політики, політики у сфері соціального
захисту покладено на Кабінет Міністрів
України, постанови і розпорядження
якого в межах його компетенції є
обов'язковими до виконання.

Згідно з п.З Прикінцевих положень
Закону України про Державний бюджет на
2012 рік надано право Кабінету Міністрів
України у 2012 році норми і положення,
зокрема, ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються в порядку і в розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з ПКМУ № 562 від 12.07.2005 року,
відповідач неправомірно виплачував
щорічну допомогу на оздоровлення в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
48 зазначеного Закону.

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Отже, позивач відповідно до вимог
вищезазначеного Закону має право на
перерахунок щорічної допомоги на
оздоровлення, передбаченої ст. 48 ЗУ
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру 5 мінімальних заробітних плат.

Враховуючи викладене, дії
відповідачів, в частині відмови
позивачу у перерахунку та виплаті
щорічної допомоги на оздоровлення у
відповідності до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не ґрунтуються на Законі, а
тому підлягають визнанню
неправомірними із зобов'язанням
відповідачів здійснити відповідний
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення виходячи з
розміру 5 мінімальних заробітних плат
на момент виплати, з урахуванням
проведених виплат.

Суд першої інстанції наведеного не
врахував, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 197, 198, 202, 205 та 207 КАС України, колегія
суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Оболонського районного суду
м. Києва від 27.05.2013 року - скасувати та
ухвалити нову, якою позов ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної у м.Києві державної
адміністрації, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії задовольнити.

Визнати протиправними дії
управління праці та соціального
захисту населення Оболонської
районної у м. Києві державної
адміністрації щодо здійснення
нарахування ОСОБА_2 щорічної допомоги
на оздоровлення за 2012 рік.

Зобовязати управління праці та
соціального захисту населення
Оболонської районної у м. Києві
державної адміністрації здійснити
нарахування ОСОБА_2 щорічної допомоги
на оздоровлення за 2011 рік як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї
категорії, у відповідності до ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з розміру 5 мінімальних
заробітних плат на момент виплати, з
урахуванням раніше здійснених виплат.

Зобовязати Київський міський
центр по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат здійснити виплату
ОСОБА_2 щорічної допомоги на
оздоровлення за 2012 рік як учаснику
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2-ї
категорії, у відповідності до ст.48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
виходячи з розміру 5 мінімальних
заробітних плат на момент виплати, з
урахуванням раніше здійснених виплат.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Н.І.Горбань

Судді:
Є.І. Мєзєнцев

Н.М. Троян

Головуючий суддя

Горбань Н.І.

Судді:

Мєзєнцев Є.І.

Троян Н.М.