Справа № 820/13088/14
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 серпня 2014 р.
№ 820/13088/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Чудних
С.О., розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Індустріальної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська ливарна
компанія" про стягнення податкового
боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Індустріальна об'єднана
державна податкова інспекція м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою, в якій просить стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська ливарна
компанія" заборгованість з орендної
плати за землю з юридичних осіб у
розмірі 458579,16 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що податковим органом
встановлено, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська ливарна
компанія" має податковий борг перед
бюджетом у сумі 458579,16 грн., що виник
внаслідок несплати в установлений
строк грошового зобов'язання,
визначеного платником податків на
підставі Декларації № від 13.01.2014
року. Відповідачем самостійно подано
декларації, якими визначено податковий
борг, однак у передбачені законом
строки не сплачено. У зв'язку з тим, що
податковий борг відповідачем не
сплачено, тому позивач просить суд
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

В судове засідання 21.08.2014 року
представник позивача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового засідання не прибув, проте
надав заяву про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська ливарна
компанія", письмових заперечень до суду
не надав, в судове засідання,
призначене на 21.08.2014 року
уповноваженого представника не
направив, про час, дату та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить підпис
уповноваженого представника у
розписці.

Суд вважає, що сторони є належним чином
повідомленими про дату, час та місце
судового засідання, потреба заслухати
свідка чи експерта відсутня, перешкод
для розгляду справи у судовому
засіданні немає, а тому суд вважає, що
справу слід розглянути за наявними в
ній матеріалами в порядку письмового
провадження з огляду на положення ч. 6
ст. 128 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всі
наявні та допустимі докази суд дійшов
висновку про те, що позовна заява
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська ливарна
компанія" перебуває на обліку як
платник податків в Індустріальній
міжрайонній державній податковій
інспекції м. Харкова Харківської
області Державної податкової служби,
що підтверджується повідомленням про
взяття на облік платника податків, яка
міститься в матеріалах справи.

Матеріалами справи підтверджено, що
18.10.2010 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська ливарна
компанія" та Харківською міською радою
було укладено договір оренди землі,
відповідно до якого відповідач прийняв
в строкове платне користування
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- землі промисловості, які знаходяться
у м.Харків, пр. Московський, 277.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем 13.01.2014 року подана до
Індустріальній міжрайонній державній
податковій інспекції м. Харкова
Харківської області Державної
податкової служби податкова
декларація з плати за землю № за
2014 рік.

Згідно п.п 9.1.10 п.9.1 ст.9 Податкового
кодексу України плата за землю
віднесено до загальнодержавних
податків і зборів.

Згідно до статті 49 Податкового кодексу
України, платник податків зобов'язаний
за кожний встановлений цим Кодексом
звітний період подавати податкові
декларації щодо кожного окремого
податку, платником якого він є,
відповідно до цього Кодексу незалежно
від того, чи провадив такий платник
податку господарську діяльність у
звітному періоді. Податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, в один із таких способів: а)
особисто платником податків або
уповноваженою на це особою; б)
надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення; в)
засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54
Податкового кодексу України, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Пунктом 287.1 ст. 287 Податкового кодексу
України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкові.

Згідно до п.288.1 ст. 288 ПКУ передбачено, що
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем не надано до суду доказів
розірвання договору оренди з
Харківською міською радою чи визнання
його недійсним.

Відповідно до пункту 7 статті 288
Податкового кодексу податковий період,
порядок обчислення орендної плати,
строк сплати та порядок її зарахування
до бюджетів застосовується відповідно
до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

У пункті 2 статті 286 Податкового кодексу
зазначено, що платники плати за землю
(крім фізичних осіб) самостійно
обчислюють суму податку щороку станом
на 1 січня і не пізніше 20 лютого
поточного року подають відповідному
органу державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Пунктом 3 ст. 287 Податкового кодексу
України визначено, що податкове
зобов'язання щодо плати за землю,
визначене в податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за податковий період, який
дорівнює календарному місяцю, щомісяця
протягом 30 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
податкового (звітного) місяця.

Відповідно до розрахунку податкового
боргу Індустріальної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Харкова Харківської області Державної
податкової служби підприємство
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська ливарна
компанія" за період з квітня по травень
2014 року має податковий борг перед
бюджетом України, який складає - 458579,16
грн.

В зв'язку з несплатою відповідачем у
встановлені законом строки самостійно
визнаної суми податкового зобов'язання
з податку з плати за землю, яка, з
урахуванням часткової сплати, борг
складає 458579,16 грн., позивач звернувся до
суду із даним позовом.

Відповідно до п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16,ст. 36,
наведені обставини свідчать про
невиконання відповідачем свого
податкового обов'язку щодо сплати
податків та зборів в строки та у
розмірах, встановлених Податковим
кодексом України.

На підставі п.59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У зв'язку з непогашенням платником
податків узгоджених сум податкових
зобов'язань у законодавчо встановлені
строки, податковою інспекцією було
прийнято податкову вимогу форми "Ю" №
234-15 від 05.11.2013 року, яка була направлена
відповідачу.

Відтак, зважаючи на положення п.59.5 ст.59
ПК України, якими передбачено, що у разі
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги, зазначені
податкові вимоги не втратили юридичної
сили, а тому у контролюючого органу не
виникло обов'язку повторного
надіслання податкових вимог платнику
податків.

Пунктом 95.1 ст.95 ПК України визначено, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

У п.95.2 цієї ж статті зазначено, що
стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Станом на день розгляду справи
загальна сума заборгованості перед
бюджетом відповідачем добровільно в
повному обсязі сплачена не була та
складає 458579,16 грн.

Наявність спірної суми заборгованості
підтверджується також наявною в
матеріалах справи роздруківкою картки
особового рахунку, яка за правилами
ст.70 КАС України та Інструкції про
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України (затверджено наказом ДПА
України від 18.07.2005р. №276, зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р.
за №843/11123) є належним та допустимим
доказом невиконаного податкового
обов'язку з боку відповідача.

Відповідачем на підставі вимог ч. 1 ст. 71
КАС України не було надано доказів
відсутності суми заборгованості.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про обґрунтованість вимог
позивача про стягнення з відповідача
суми заборгованості у загальному
розмірі 458579,16 грн., яка виникла
внаслідок несплати в установлений
строк суми податкового зобов'язання з
податку на додану вартість.

Керуючись ст.ст. 159-163, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська ливарна
компанія" про стягнення податкового
боргу - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська ливарна
компанія" (61089, м.Харків, пр. Московський,
277, ) суму боргу з
орендної плати за землю у розмірі 458579
(чотириста п'ятдесят вісім тисяч
п'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 16 коп. за
рахунок коштів на рахунках у банка, що
його обслуговують на р/р 0009 УДКСУ
у Орджонікідзевському районі
м.Харкова, банк ГУДКУ у Харківській
області, код отримувача 37999701, МФО 851011.

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя

С.О. Чудних