Справа № 2а-3671/10/0770
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
Справа № 876/4762/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Матковської З.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.

представника відповідача
Ліуша Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Міжгірському районі на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 07 лютого
2013 року по справі №2а-3671/10/0770 за позовом
ФОП ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Міжгірському районі про
визнання незаконним та скасування
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 07.09.2010 року
№,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2010 року Закарпатським
окружним адміністративним судом
зареєстровано позовну заяву ФОП ОСОБА_2
до Державної податкової інспекції у
Міжгірському районі про визнання
незаконним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 07.09.2010 року №.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 07 лютого
2013 року по справі №2а-3671/10/0770 позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій
державної податкової інспекції у
Міжгірському районі Закарпатської
області від 07 вересня 2010 року №.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
фінансові санкції могли бути
застосовані виключно в межах річного
строку з дня їх вчинення.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, Державна податкова
інспекція у Міжгірському районі подала
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в задоволенні позовних вимог
відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що рішення суду
прийняте з порушенням норм права, а
також те, що ФОП ОСОБА_2 вчиняв триваюче
правопорушення.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримав доводи
апеляційної скарги та просив таку
задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
дату, час і місце апеляційного розгляду
були повідомлені належним чином, а
тому, суд, відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України, вважає можливим проведення
розгляду справи за їхньої відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, а постанову
суду першої інстанції скасувати з
наступних підстав.

Встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Міжгірському районі
Закарпатської області було
проведено документальну планову
виїзну перевірку дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_2 за період з
01.07.2008 року по 30.06.2010 року, якою в тому
числі встановлено порушення п. 1 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 06.07.1995 року
№265/95-ВР а саме, при проведенні
перевірки встановлено, що у періоді
який перевірявся ФОП ОСОБА_2 здійснював
реалізацію лісопродукції за готівкові
кошти. Суму отриманої виручки від
продажу даної продукції (за готівкові
кошти) не було проведено у повному
обсязі через реєстратор розрахункових
операцій в зв'язку з його відсутністю.
Загальна сума проведених готівкових
операцій за період з 01.07.2008 року по
30.06.2010 року на підставі виписаних
податкових накладних та видаткових
накладних становить 286092,20 грн.

За результатами зазначеної вище
перевірки, Державною податковою
інспекцією у Міжгірському районі
Закарпатської області був складений
акт перевірки №524/17-01/НОМЕР_1 від 30.08.2010
року.

На основі акту перевірки № 524/17-01/НОМЕР_1
від 30.08.2010 року Державною податковою
інспекцією у Міжгірському районі
Закарпатської області було винесено
рішення № від 07 вересня 2010 року,
яким на підставі п.1 ст.17 Закону України
від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до ФОП ОСОБА_2 застосовано
штрафну (фінансову) санкцію у розмірі
1430461 грн.

Згідно з частиною першою статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно довідки ДПІ у Міжгірському
районі № 498/7/23 від 12.11.2010 року ФОП ОСОБА_2
за період здійснення підприємницької
діяльності реєстратор розрахункових
операцій не зареєстрував.

Так, за вказане порушення
відповідальність визначена ст. 17
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», а саме: за
порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих - послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки.

Зазначена вище норма закону була
покладена в основу винесення рішення №
від 07 вересня 2010 року, яким до ФОП
ОСОБА_2 застосовано штрафну (фінансову)
санкцію у розмірі 1430461 грн.

Суд першої інстанції в свою чергу
невірно здійснив посилання на ст. 238 ГК
України, згідно якої за порушення
встановлених законодавчими актами
правил здійснення господарської
діяльності до суб'єктів господарювання
можуть бути застосовані
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків. Види
адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються статтею 239
цього Кодексу, іншими законодавчими
актами. Адміністративно-господарські
санкції можуть бути встановлені
виключно законами.

Також суд першої інстанції
констатував, що штрафні (фінансові)
санкції за порушення вимог Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є
адміністративно-господарськими
санкціями у розумінні статей 238, 239 ГК
України, отже повинні застосовуватись
у межах строків, визначених статтею 250
цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції із вказаними
твердженнями суду першої інстанції не
погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Також слід зазначити, що ФОП ОСОБА_2 за
період своєї підприємницької
діяльності взагалі не реєстрував
реєстратор розрахункових операцій.

Отже, із врахуванням наведеного вище,
ДПІ у Міжгірському районі правомірно
було накладено на ФОП ОСОБА_2 штрафну
(фінансову) санкцію.

Колегія суддів зазначає, що постановою
Міжгірського районного суду
Закарпатської області від 28.09.2010 року
ФОП ОСОБА_2 притягався до
адміністративної відповідальності за
ст. 163-1 КУпАП, а саме за відсутність
податкового обліку, порушення
керівниками та іншими посадовими
особами підприємств, установ,
організацій встановленого законом
порядку ведення податкового обліку, у
тому числі неподання або несвоєчасне
подання аудиторських висновків,
подання яких передбачено законами
України.

Так, враховуючи те, що з моменту
винесення постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності по
30.08.2010 року, а саме до моменту винесення
акту перевірки №524/17-01/НОМЕР_1 пройшло
практично 2 роки, то суд апеляційної
інстанції з огляду на ці обставини та
наявні у справі докази вважає, що ФОП
ОСОБА_2 умисно не зареєстрував
реєстратор розрахункових операцій.

Суд не приймає до уваги висновок суду
першої інстанції щодо застосування до
ФОП ОСОБА_2 ст. 250 ГК України, згідно якої
штрафні (фінансові) санкції могли бути
застосовані виключно в межах річного
строку з дня їх вчинення.

Крім того, суд не вбачає достатніх
правових підстав для неврахування при
вирішенні справи вимог вищевказаних
нормативно-правових актів, які є
спеціальними актами у відповідній
сфері, прийняті компетентними органами
державної влади, зареєстровані
Міністерством юстиції України, є
чинним та у встановленому законом
порядку не скасовані, а отже підлягають
неухильному дотриманню та виконанню.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції неповністю з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, його висновки не відповідають
обставинам справи, має місце порушення
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, а
тому вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 198,
ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. ст. 207, 254 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Міжгірському
районі задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 07 лютого
2013 року по справі №2а-3671/10/0770 скасувати
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ФОП ОСОБА_2
відмовити.

Постанова набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Матковська З.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали виготовлено 22.08.2014
року.