Справа № 806/3323/14
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
Житомир справа № 806/3323/14

категорія 6.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панкеєвої В.А.,

за участі секретаря Бондаренка Д.А.,

за участі позивача ОСОБА_1,

за участі представника відповідача
Сечіна Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Житомирського районного управління
юстиції Житомирської області про
визнання протиправним та скасування
рішення від 26.05.2014 № 13314199, зобов'язання
вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
реєстраційної служби Житомирського
районного управління юстиції
Житомирської області, просив визнати
протиправним та скасувати рішення
відповідача від 26.05.2014 № 13314199 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень; зобов'язати відповідача
зареєструвати за ним право власності
на земельну ділянку, що розташована за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
земельної ділянки :002:0773.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно договору купівлі-продажу
земельної ділянки від 19.04.1997, йому
належить земельна ділянка площею 0,250
га, що розташована за вказаною адресою,
цільове призначення якої - для
обслуговування жилого будинку та
ведення особистого підсобного
господарства. Згідно Витягу з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку цільове призначення
даної земельної ділянки зазначено - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд. Так, після подачі
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень земельної ділянки разом з
вказаними документами, позивачу було
відмовлено у державній реєстрації
права власності. Такі дії реєстратора
ОСОБА_1 вважає протиправними, оскільки
ним подані всі встановлені
законодавством документи, які
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Позивач в судовому засіданні просив
позов задовольнити в повному обсязі з
підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив відмовити в
задоволені позову, зазначив, що
державний реєстратор діяв в порядку та
у спосіб передбачений законами України
та просив відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Вислухавши пояснення позивача,
представника відповідача, розглянувши
подані сторонами матеріали, суд вважає,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 22.05.2014 ОСОБА_1
подав до реєстраційної служби
Житомирського районного управління
юстиції Житомирської області заяву про
державну реєстрацію прав та обтяжень
на земельну ділянку площею 0,250 га,
розташовану по АДРЕСА_1 До заяви було
надано договір купівлі-продажу
земельної ділянки від 19.04.1997 № 2273 та
Витяг з Державного земельного кадастру
про земельну ділянку № НВ-014 від
14.05.2014.

За результатами розгляду зазначеної
заяви, 26.05.2014 державним реєстратором
прийнято рішення № 13314199 про відмову у
державній реєстрації права власності,
оскільки подані для проведення
державної реєстрації прав документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, а саме встановлено
невідповідність цільового призначення
земельної ділянки у
правовстановлюючому документі
(договір купівлі-продажу земельної
ділянки № 2273 від 19.04.1997 містить два
цільових призначення земельної
ділянки - для обслуговування жилового
будинку та ведення особистого
підсобного господарства), з
відомостями, що містяться у Державному
земельному кадастрі (Витяг з ДЗК
НВ-014 від 14.05.2014 цільове
призначення земельної ділянки - для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Надаючи правову оцінку прийнятому
рішенню, суд зазначає наступне.

Так, відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулює Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" від
01.07.2004 № 1952-IV, із змінами (далі - Закон).

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна регулює постанова
Кабінету Міністрів України № 868 від
17.10.2013 "Про затвердження Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень і Порядку надання
інформації з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно" (далі -
Порядок).

Відповідно до пункту 20 вищезазначеного
Порядку, за результатами розгляду
заяви та документів, необхідних для
проведення державної реєстрації прав,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав або
рішення про відмову в такій реєстрації.

Згідно з положеннями ст.24 Закону у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо зокрема подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Відповідно ч.3 ст.17 Закону документи, що
встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

В пункті 6 Порядку визначено, що
документи, що подаються для проведення
державної реєстрації прав, взяття на
облік безхазяйного нерухомого майна,
повинні відповідати вимогам, що
встановлені законом, цим Порядком та
іншими нормативно-правовими актами.
Відповідальність за достовірність
відомостей, які містяться у документах,
поданих для проведення державної
реєстрації прав, взяття на облік
безхазяйного нерухомого майна, несе
заявник.

Так, як було встановлено судом у
договорі купівлі-продажу земельної
ділянки № 2273 від 19.04.1997 (а.с.9) зазначено
цільове призначення вказаної
земельної ділянки - для обслуговування
жилого будинку та ведення особистого
підсобного господарства, а згідно
даних Витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку (а.с.12)
цільове призначення земельної ділянки
- для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд.

Відповідно до Класифікації видів
цільового призначення земель,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
23.07.2010 № 548, із змінами і доповненнями,
визначено два окремих види
використання земельних ділянок: секція
А - землі сільськогосподарського
призначення підрозділ: 01.03 - для ведення
особистого селянського господарства;
секція В - землі житлової та
громадської забудови підрозділ: 02.01 -
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка).

Частиною 2 статті 20 Земельного кодексу
України передбачено, що зміна
цільового призначення земельних
ділянок державної або комунальної
власності провадиться Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування, які
приймають рішення про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок та передачу цих
ділянок у власність або надання у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.20 Земельного кодексу
України зміна цільового призначення
земельних ділянок приватної власності
здійснюється за ініціативою власників
земельних ділянок.

Зміна цільового призначення земельних
ділянок приватної власності
провадиться:

щодо земельних ділянок, розташованих у
межах населеного пункту, - сільською,
селищною, міською радою;

щодо земельних ділянок, розташованих
за межами населених пунктів, - районною
державною адміністрацією, а щодо
земельних ділянок, розташованих за
межами населених пунктів, що не входять
до території району, або в разі якщо
районна державна адміністрація не
утворена, - Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, обласною державною
адміністрацією.

Судом встановлено, що подані позивачем
ОСОБА_1 документи для проведення
державної реєстрації прав, а саме
вказані договір купівлі-продажу та
Витяг з Державного земельного кадастру
містять різні цільові призначення
земельної ділянки, у зв'язку з чим
неможливо встановити відповідність
заявлених прав документам.

Виходячи з викладеного, суд приходить
до висновку про те, що оскаржуване
рішення прийнято у повній
відповідності із вимогами Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", а тому позов задоволенню не
підлягає.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України - ,

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Реєстраційної служби Житомирського
районного управління юстиції
Житомирської області про визнання
протиправним та скасування рішення від
26.05.2014 № 13314199, зобов'язання вчинити дії -
відмовити за безпідставністю.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Панкеєва