Справа № 2а-4169/11/0170/17
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2014 року
м. Київ К/9991/21691/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Маринчак Н.Є., Рибченко А.О.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим (далі - ДПІ)

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 07.07.2011

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2012

у справі № 2а-4169/11/0170/17

за позовом фірми "Олівер"

до ДПІ

про визнання протиправним та
скасування рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 07.07.2011, залишеною
без змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2012, позовні вимоги фірми
«Олівер» задоволено; визнано
протиправним та скасовано рішення ДПІ
від 18.03.2011 № 137/15-2 про анулювання
реєстрації позивача платником ПДВ.

У прийнятті цих судових актів
попередні судові інстанції виходили з
того, що ДПІ не вжила всіх необхідних
нормативно передбачених заходів, для
встановлення місцезнаходження фірми
«Олівер», що призвело до передчасного
та безпідставного направлення
державному реєстратору повідомлення
(форма № 18-ОПП) від 17.03.2011 про
відсутність позивача за
місцезнаходженням.

У касаційній скарзі до Вищого
адміністративного суду України ДПІ
просить скасувати оскаржувані рішення
попередніх судових інстанцій та
відмовити у позові, посилаючись на те,
що реєстрацію позивача платником ПДВ
було анульовано на підставі підпункту
«ж» пункту 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України (далі - ПК).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення розглядуваних
касаційних вимог з урахуванням такого.

За змістом підпункту «ж» пункту 184.1
статті 184 ПК реєстрація діє до дати
анулювання реєстрації платника
податку, яка проводиться шляхом
виключення з реєстру платників податку
і відбувається у разі, якщо в ЄДР
наявний запис про відсутність
юридичної особи або фізичної особи за
її місцезнаходженням (місцем
проживання) або запис про відсутність
підтвердження відомостей про юридичну
особу.

Правила внесення державним
реєстратором змін до відомостей про
юридичну особу, які містяться в ЄДР,
визначені приписами статті 19 Закону
України від 15.05.2003 № 755-IV «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» (далі - Закон № 755-IV).

Так, відповідно до абзацу другого
частини дванадцятої статті 19 Закону №
755-IV у разі надходження державному
реєстратору від органу державної
податкової служби (далі - ДПС)
повідомлення встановленого зразка про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням державний
реєстратор зобов'язаний надіслати
рекомендованим листом протягом п'яти
робочих днів з дати надходження
зазначеного повідомлення юридичній
особі повідомлення щодо необхідності
подання державному реєстратору
реєстраційної картки.

Згідно з абзацом другим частини
чотирнадцятої статті 19 цього Закону
якщо державному реєстратору повернуто
рекомендованого листа, державний
реєстратор повинен внести до ЄДР запис
про відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, анулювання реєстрації фірми
«Олівер» як платника ПДВ на підставі
підпункту «ж» пункту 184.1 статті 184 ПК
було зумовлено наявністю відповідного
запису в ЄДР про відсутність юридичної
особи за місцезнаходженням, вчиненим
державним реєстратором 17.03.2011.
Підставою для внесення державним
реєстратором такого запису слугувало
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за формою № 18-ОПП, надіслане ДПІ 17.03.2011
державному реєстраторові.

Таким чином, всупереч наведеним
вимогам статті 19 Закону № 755-IV
державний реєстратор у день отримання
відповідного повідомлення від органу
ДПС вніс до ЄДР запис про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням.

Слід також зазначити, що процедура
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податку до
направлення державному реєстратору
органом ДПС повідомлення
встановленого зразка передбачена
розділом XII Порядку обліку платників
податків і зборів, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації від 22.12.2010 № 979.

Відповідно до пункту 12.4 розділу XII
Порядку щодо кожного платника
податків, щодо якого виявлена
відсутність його за місцезнаходженням
(місцем проживання) та не з'ясоване його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання), підрозділ органу ДПС, який
з'ясував зазначений факт, готує та
передає підрозділам податкової
міліції запит на встановлення
місцезнаходження (місця проживання)
платника податків за формою, що
затверджується центральним органом
ДПС. До Єдиного банку даних юридичних
осіб та Реєстру самозайнятих осіб
вносяться дані про подання запиту.

В силу приписів пункту 12.5 розділу XII
Порядку якщо за результатами заходів
щодо встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи
підрозділами податкової міліції буде
підтверджено відсутність такої особи
за місцезнаходженням або встановлено,
що фактичне місцезнаходження
юридичної особи не відповідає
зареєстрованому місцезнаходженню,
керівник (заступник керівника) органу
ДПС приймає рішення про направлення до
відповідного державного реєстратора
повідомлення про відсутність
юридичної особи за місцезнаходженням
за формою № 18-ОПП (додаток 21) для вжиття
заходів, передбачених частиною восьмою
статті 19 Закону № 755-IV.

Аналогічні правила встановлення
місцезнаходження платника податків
закріплені і Положенням про
організацію взаємодії підрозділів
податкової міліції з іншими
структурними підрозділами органів
державної податкової служби для
встановлення місцезнаходження
платника податків, затвердженим
наказом Державної податкової
адміністрації України від 17.05.2010 № 336
(далі - Положення), зокрема підпунктами
3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо
кожного платника податків, який
відсутній за місцезнаходженням (місцем
проживання) та місцезнаходження (місце
проживання) якого не з'ясовано,
структурний підрозділ органу ДПС
проводить такі заходи: шляхом
спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд
за місцезнаходженням тощо) із
платником податків з'ясовує його
фактичне місцезнаходження (місце
проживання); за допомогою Єдиного банку
даних платників податків встановлює
місце проживання засновників і
керівників платника податків та
отримує інформацію стосовно інших
платників податків, де зазначені особи
є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ
Положення у разі підтвердження
відсутності платника податків за
місцезнаходженням (місцем проживання)
структурний підрозділ органу ДПС, який
є ініціатором запиту, готує за
відповідною формою запит на
встановлення місцезнаходження (місця
проживання) платника податків та
направляє до підрозділу податкової
міліції.

Аналіз зазначених норм права дає
підстави для висновку, що підрозділ
органу ДПС надсилає повідомлення про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням (форма № 18-ОПП)
державному реєстратору для вжиття
заходів, передбачених абзацом другим
частини чотирнадцятої статті 19 Закону
№ 755-IV, лише після здійснення
передбачених Порядком та Положенням
заходів для встановлення фактичного
місцезнаходження юридичної особи.

Втім докази виконання відповідачем
відповідних дій матеріали справи не
містять.

З урахуванням викладеного суди дійшли
цілком об'єктивного висновку про
протиправний характер рішення ДПІ про
анулювання реєстрації позивача
платником ПДВ та правомірно
задовольнили позов.

Оскільки висновки судів відповідають
правильному застосуванню норм
матеріального права, а обставинам
даної справи надана об'єктивна
юридична оцінка, то підстав для
скасування оскаржуваних судових актів
не вбачається.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції в м. Сімферополі
Автономної Республіки Крим відхилити.

2. Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 07.07.2011 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 27.02.2012 у
справі № 2а-4169/11/0170/17 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Н.Є. Маринчак А.О. Рибченко