Справа № 2а/2218/16104/11
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Навроцький
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Загороднюка А.Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 20 грудня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про перерахунок пенсії ,
-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м.Хмельницькому про визнання
протиправною відмови в призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 2 категорії, зі
зниженням пенсійного віку на 10 років та
зобов'язання призначити таку пенсію.

Позовні вимоги заявник мотивував тим,
що він має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, а
отже має право користуватися пільгами
ліквідатора, в тому числі - право на
зниження пенсійного віку на 10 років.

Хмельницький міськрайонний суду
Хмельницької області постановою від 20
грудня 2011 року вказаний позов
задовольнив.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги
скаржник посилався на відсутність
документів, що підтверджують факт
перебування позивача на роботах по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і
які відповідно підтвердили б право
позивача на пільгову пенсію.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Так, суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови та
задовольняючи позов, виходив з того, що
враховуючи показання свідків, а також
встановлені обставини, позивач набув
права на призначення пенсії за віком зі
зменшенням пенсійного віку на 10 років.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особи, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення, пенсії
надаються із зменшенням пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".
Зокрема, учасники ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 01 липня 1986 року незалежно від
кількості робочих днів мають право на
призначення пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 10 років.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" для
встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: учасники ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року -
незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року -
не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів,
а також потерпілі від Чорнобильської
катастрофи;

- евакуйовані у 1986 році із зони
відчуження (в тому числі особи, які на
момент евакуації перебували у стані
внутрішньоутробного розвитку, після
досягнення ними повноліття);

- особи, які постійно проживали у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
з моменту аварії до прийняття
постанови про відселення, - категорія 2.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час роботи в
Хмельницькій обласній фабриці
хімчистки, фарбування одягу та банно -
пральних послуг був направлений у
службове відрядження з 05.05.1986 року по
10.05.1986 року в Бородянський район
Київської області та виконував роботи
по проведенні санітарної обробки, що
підтверджується довідкою №106 від 29.06.2005
року виробничо-комерційного
підприємства Лебідь, яке було
реорганізована з Хмельницької
обласної фабрики хімчистки, фарбування
одягу та банно - пральних послуг.

Факт перебування позивача в зоні
відчуження підтверджується
відповідними довідками, що містяться у
матеріалах справи, а також показами
свідків.

Основним доказом, як слідує з
матеріалів справи, є діюче і ніким не
оскаржене посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
(категорія 2), видане на ім'я позивача,
яке відповідно до пункту 2 частини 1
статті 14 Закону України "Про соціальний
захист громадян, які постраждали в
наслідок Чорнобильської катастрофи"
вказує на те, що позивач приймав участь
у ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, працював у зоні
відчуження з 05 травня 1986 року по 10
травня 1986 року.

Беручи до уваги ту обставину, що факт
перебування позивача у зоні відчуження
з 05 травня 1986 року по 10 травня 1986 року
підтверджується наявними у справі
доказами, і ні судом першої інстанції,
ні апеляційним судом не встановлено, що
подані відповідачем документи для
призначення пенсії містили у собі явно
неправильні відомості, були підроблені
або будь-яким іншим чином
сфальсифіковані (а тому містять у собі
недостовірні дані), що давало б
підстави вважати, що позивачем при
зверненні до органу Пенсійного фонду
України дійсно умисно вчинені дії, які
становлять собою зловживання з його
боку, колегія суддів вважає
обґрунтованим висновок суду першої
інстанції про доведеність факту
перебування позивача в зоні відчуження
на ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а відтак наявності
у нього права на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із зменшенням пенсійного
віку на 10 років.

Своїми діями відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

На підставі наведеного судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, щодо задоволення
заявлених вимог у спосіб, строках та
межах визначених законом.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 20 грудня 2011 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Загороднюк А.Г.

Смілянець Е. С.