Справа № 2а-19499/10/0570
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року
м. Київ К/800/2530/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючої судді - Васильченко Н.В.,

суддів : Калашнікової О.В.,
Чумаченко Т.А.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Торезі
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
р. по справі № 2а-19499/10/0570 за позовом
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Торезі Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Торезі
Донецької області про стягнення витрат
на виплату пенсій, -

в с т а н о в и л а:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Торезі Донецької області звернулося
до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання України в м.
Торезі про стягнення заборгованості
щодо відшкодування пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 03 грудня
2010р., залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29 липня
2011р., в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29 серпня 2013р. постанова
Донецького окружного
адміністративного суду від 03.12.2010р. та
ухвала Донецького апеляційного
адміністративного суду від 29.07.2011р.
скасована, а справа направлена на новий
розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду
справи, постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 29
жовтня 2013 р., яка залишена без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
року, позов задоволено частково.
Стягнено з Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України в м. Торезі на
корить Управління Пенсійного фонду
України заборгованість з
відшкодування пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в розмірі 1 833 грн., 20 коп. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими по
справі судовими рішеннями, Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Торезі
Донецької області подало касаційну
скаргу, в якій просить ці рішення
скасувати та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити повністю.
Скарга обґрунтована невірним
застосуванням судами норм
матеріального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обгрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
підстав до її задоволення не вбачає, з
огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
вірно встановлено судами попередніх
інстанцій, позивачем складено акти
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих за листопад 2009 року
- червень 2010 року, з розрахунками яких
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в місті Торезі
Донецької області погодилось не в
повній мірі, у зв'язку з чим останнім
складено списки осіб, яким призначені
пенсії по інвалідності, та які не
прийняті до заліку Фондом за період з
листопада 2009 року по червень 2010 року на
суму 475428 грн.

У зв'язку з наведеним Управління
Пенсійного фонду України в м. Торезі
Донецької області звернулося до суду з
даним позовом.

Вирішуючи справу по суті позовних
вимоги, суди попередніх інстанції
вірно посилалися на ст. 10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
відповідно до якої пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного Фонду України.

Стаття 81 вказаного Закону передбачає,
що призначення та виплата пенсій, у
тому числі, пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
здійснюється органами Пенсійного
Фонду.

З набранням чинності Закону
України"Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності",
обов'язок відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності у
зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань.

На виконання Закону № 1105 правлінням
Пенсійного фонду України та правлінням
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
прийнята спільна постанова від 4
березня 2003 року № 5-4/4, якою
затверджений Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (надалі Порядок).

Згідно з ч. 4 п. 4 Порядку, відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення"
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
сім'ї померлого або особі, яка
здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію.

Тобто, при настанні страхового випадку
чинним законодавством саме Фонд
соціального страхування покладений
обов'язок щодо відшкодування шкоди.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
(далі - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків).

Згідно з п.6 зазначеного Порядку,
Головні Управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Тобто, порядок відшкодування витрат
передбачає здійснення відповідних
розрахунків та проведення стягнення на
централізованому рівні - між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків та Пенсійним Фондом України
та УПФУ наділене правом на звернення до
суду з вимогою про відшкодування
зазначених раніше витрат.

Статтею 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» визначений перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків у разі настання
страхового випадку.

Відповідно до ст. 28 Закону, страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

- страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

- страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

- страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

- страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

- страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

- страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно з ст. 33 Закону, У разі смерті
потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього 3акону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є: 1)
діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до
18 років, які не працюють, або старші за
цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років; 2) жінки, які
досягли 55 років, і чоловіки, які досягли
60 років, якщо вони не працюють; 3)
інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності; 4)неповнолітні діти,
на утримання яких померлий виплачував
або був зобов'язаний виплачувати
аліменти; 5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

З наведеного слідує, що законодавством
не передбачено відшкодування пенсій
особам (утриманцям), котрі на час смерті
годувальника були працездатними,
утриманцям, котрі не мають родинного
зв'язку з померлим, оскільки згідно зі
ст.14 Закону України від 23 вересня 1999
року №1105-ХІV такі випадки не страхові, і
будь-які страхові виплати, в тому числі
пенсії по інвалідності, не мають
правових підстав.

З аналізу вказаного Закону та
зазначеного вище Порядку, вбачається,
що Фонд зобов'язаний відшкодовувати
виплачені іншими страховиками суми
допомоги на поховання лише тих осіб,
які померли від нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, тобто за умови наявності
причинного зв'язку їх смерті з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я.

Судами встановлено, що на момент
призначення пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7,ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19.,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25,ОСОБА_26, ОСОБА_27,
ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31,
ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35,
ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39,
ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43,
ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47,
ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51,
ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55.,
ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59,
ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63,
ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67,
ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71,
ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75,
ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79,
ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83,
ОСОБА_84, ОСОБА_85 не виповнилося 55 років,
а доказів на підтвердження факту
визнання інвалідами з дитинства
ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89,
ОСОБА_90, факту звернення ОСОБА_91
позивачем не надано.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про відсутність
правових підстав для задоволення
частини позовних вимог щодо вказаних
осіб.

Крім того, відповідно до положень
Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", відсутність особових
справ в розпорядженні виконавчої
дирекції фонду не є підставою для
звільнення Фонду від обов'язку
відшкодовувати позивачу відповідні
витрати, у зв'язку з чим в цій частині
суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги.

Колегія суддів також погоджується з
висновком судів щодо відсутності
підстав для відшкодування Фондом суми
в розмірі 7 679, 27 грн., яка є адресною
допомогою, оскільки пунктом 4 Порядку
визначений вичерпний перелік сум
виплат, які приймаються до заліку для
відшкодування видатків Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, серед яких
адресна допомога, як окремий вид
соціальної допомоги відсутня.

Таким чином, колегія суддів дійшла
думки, що суди першої та апеляційної
інстанції повно та всебічно дослідили
обставини справи, вірно встановили
характер спірних правовідносин та
обгрунтовано застосували норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б призвели до ухвалення
незаконного рішення, не встановлено.

Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо
обставини справи досліджено повно,
суди першої та апеляційної інстанції
не допустили порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні судови рішень чи
вчинеенні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Торезі
Донецької області відхилити.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 грудня 2013
р. по справі № 2а-19499/10/0570 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, встановленими статтями 237, 238,
2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді :