Справа № 669/558/14-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 669/558/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Герасимчук
Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області на постанову Білогірського
районного суду Хмельницької області
від 16 червня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії , -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Білогірського районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області про визнання неправомірними
дій щодо відмови перерахувати їй
пенсію з 30.01.2011 року, не включення суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань в загальній
сумі 10813,07 гривень в заробітну плату за
2009-2010 роки для призначення їй пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Білогірський районний суд
Хмельницької області постановою від
16.06.2014 року вказаний позов задовольнив
частково, зокрема визнав протиправними
дії відповідача та стягнув з
останнього на користь позивачу
недоплачену суму пенсії в межах
шестимісячного строку починаючи з
19.11.2013 року.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову.

Обгрунтовуючи апеляційні вимоги
відповідач наголошував, що відповідні
премії, матеріальні допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, винагороду
за вислугу років, тощо не можна
віднести до надбавок передбачених ст.33
Закону України «Про державну службу»,
оскільки останні не носять регулярний
характер.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Так, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
здійснення позивачу перерахунок
пенсії з урахуванням матеріальної
допомоги на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та вважає
безпідставними посилання відповідача
з цього приводу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу».

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про
державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплат за
ранги, надбавок за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Посадові оклади державних службовців
установлюються залежно від складності
та рівня відповідальності виконуваних
службових обов'язків. Умови оплати
праці державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
КМУ.

Відповідно до 37 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
від сум їх заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Також
перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» не
містить визначення заробітної плати,
на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсій. Із змісту ст. 40
вказаного Закону вбачається, що з
середньої заробітної плати повинні
бути сплачені страхові внески.

Пунктом 1 постанови Кабінету міністрів
України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від 31
травня 2000 року № 865 встановлено, що
розмір виплат (крім посадових окладів,
надбавок за ранг або кваліфікаційні
класи, класний чин або спеціальні
звання, вислугу років), що включаються в
заробіток обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.

До складу заробітної плати відносяться
також інші виплати. При цьому слід
врахувати, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Матеріальна допомога на оздоровлення,
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та грошова
винагорода за сумлінну безперервну
працю згідно постанови КМУ від 24.02.2003
року № 212 є складовою заробітної плати.
На суми виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань
та грошової винагороди за сумлінну
безперервну працю нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
відображено у наданій до пенсійного
фонду довідці, виданій позивачеві
01.12.2010 року.

Аналогічна правова позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20 лютого 2012 року (справа № 21-430а11),
від 28 травня 2013 року (справа № 21-97а13),
від 04 березня 2014 року (справа № 21-14а14),
які в силу ч. 1 ст. 244-2 КАС України є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України.

У вказаних правових висновках
Верховного Суду України зазначено, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Отже, наведені в апеляційній скарзі
доводи не викликають сумнівів щодо
правильності висновків суду першої
інстанції та застосування норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційні
скарги належить залишити без
задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Білогірському районі Хмельницької
області залишити без задоволення, а
постанову Білогірського районного
суду Хмельницької області від 16 червня
2014 року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Смілянець Е. С.

Судді
Полотнянко Ю.П.

Сушко О.О.