Справа № 806/603/14
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2014 р.
м. Житомир справа № 806/603/14

категорія
9.5

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Семенюк М.М.,

з участю секретаря судового засідання
Лисайчука А.О.,

представників позивача ОСОБА_1,
Завадського О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Житомирі
адміністративну справу за позовом
Новоборівського психоневрологічного
інтерната Житомирської обласної ради

до Державної фінансової інспекції в
Житомирській області

про визнання протиправними та
скасування пунктів 7,10,11,12,14
обов'язкових письмових вимог від 29.08.2013
року №06-04-17/6298,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправними та
скасувати пункти 7,10,11,12,14 обов'язкових
письмових вимог Державної фінансової
інспекції в Житомирській області від
29.08.2013 року № 06-04-17/6298.

В обґрунтування позову зазначає, що
виплата матеріальної допомоги
директору ОСОБА_1 здійснювалась у
розмірі, встановленому контрактом;
встановивши факт перевищення
натуральних добових норм при списанні
продуктів харчування, відповідач не
врахував, що таке перевищення не може
трактуватися як нанесення
матеріальної шкоди, а також наказ
Міністерства зовнішніх економічних
зв'язків України № 484 від 06.07.1999 року,
яким передбачено розрахунок втрати
сировини виходу напівфабрикатів та
готових виробів в залежності від
термінів зберігання; постановою
Житомирської обласної ради № 1086 від
11.05.2010 року на інтернат не покладаються
функції по переукладанню договорів
оренди; у відповідача відсутні докази
того, що електроенергія, за яку платив
орендар, використовувалась ним в
минулих бюджетних періодах; вимоги
відповідача про розгляд питання щодо
звільнення чи відповідності займаній
посаді бухгалтерів є безпідставними,
враховуючи, що в результаті
психологічного тиску працівників ДФІ
на працівників інтернату, після
обговорення на виробничій нараді, два
бухгалтера звільнились.

В судовому засіданні представники
позивача заявлені позовні вимоги
підтримали повністю з підстав,
викладених в позові.

Представники відповідача в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення позовних вимог з підстав,
викладених в письмових запереченнях на
позов (т.1 а.с.167-171).

Проаналізувавши досліджені в судовому
засіданні докази у сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Державною фінансовою інспекцією в
Житомирській області була проведена
ревізія фінансово-господарської
діяльності Новоборівського
психоневрологічного інтернату
Житомирської обласної ради за період з
01.10.2009 року по 01.06.2013 року, за наслідками
якої складено акт від 24.07.2013 року №
06-04-09/087 (а.с.10-65).

Новоборівським психоневрологічним
інтернатом Житомирської обласної ради
на акт ревізії 5 серпня 2013 року були
подані заперечення (а.с.66-88), на яки
Державна фінансова інспекція в
Житомирській області 27.08.2013 року дала
письмовий висновок (а.с.92-115).

Відповідно до пунктів 7 та 15 статті 10
Закону України від 26 січня 1993 року
№2939-XII «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» органу державного
фінансового контролю надається право
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства; порушувати перед
керівниками відповідних органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій питання про притягнення
до відповідальності осіб, винних у
допущених порушеннях.

Реалізуючі результати перевірки,
Державна фінансова інспекція в
Житомирській області направила на ім'я
директора Новоборівського
психоневрологічного інтернату
Житомирської обласної ради письмову
вимогу (а.с.116-120) від 29.08.2013 року №06-04-17/6298
"Про усунення порушень, виявлених
ревізією фінансово-господарської
діяльності Новоборівського
психоневрологічного інтернату
Житомирської обласної ради" (далі -
Вимога), в якій, крім іншого, вимагала в
пунктах:

- 7. - "стягнути з ОСОБА_1 зайво сплачені
суми коштів. В іншому випадку стягнути
з особи, винної у зайвих грошових
виплатах кошти у сумі 3232,11 грн. у
порядку та розмірах встановлених ст.ст.
133-136 КЗпП.

Провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
Державних цільових Фондів та
забезпечити повернення зайво
сплачених коштів в сумі 1173,26 грн.

У разі пропуску встановленого строку -
відшкодувати порушення за рахунок
керівника, що допустив зайві грошові
виплати (ст. 133 КЗпП).";

- 10. - "стягнути з осіб, винних у
понаднормовому списанні продуктів
харчування на суму 2119,30 грн., шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130, 133, 136 Кодексу законів про працю
України";

- 11. - "відобразити в обліку
заборгованість перед обласним
бюджетом та перерахувати 606,97 грн.
отриманої орендної плати до обласного
бюджету";

- 12. - "відобразити в обліку
заборгованість перед обласним
бюджетом та перерахувати 1231,66 грн.
отриманих комунальних послуг до
обласного бюджету";

- 14. - "Розглянути питання щодо
звільнення із займаних посад або
відповідності займаним посадам
головним бухгалтером ОСОБА_3,
бухгалтером ІІ категорії ОСОБА_4,
бухгалтером ОСОБА_5 та бухгалтером
ОСОБА_6, якими допущено порушення, що
призвели до витрат фінансових та
матеріальних ресурсів".

Як вбачається з матеріалів справи,
пункт 7 Вимоги обумовлений тим, що в 2010
та 2011 роках директору Новоборівського
психоневрологічного інтернату
Житомирської обласної ради ОСОБА_1
виплачувалась матеріальна допомога на
оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати, а
не посадового окладу, як передбачено
пункту 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 30.08.2002 року N 1298 "Про оплату
праці працівників на основі Єдиної
тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів
з оплати праці працівників установ,
закладів та організацій окремих
галузей бюджетної сфери" та п. 5.11 Умов
оплати праці працівників закладів
охорони здоров'я та установ
соціального захисту населення, які
затверджені спільним наказом Мінпраці
та МОЗ України від 05.10.2005 року N 308/519.

Однак, як вбачається з контракту від
09.11.2006 року (т.2 а.с.11-13), який є додатком
до рішення Житомирської обласної ради
від 09.11.2006 року № 105 (т.2 а.с.24), ОСОБА_1
призначений на посаду директора
Новоборівського психоневрологічного
інтернату Житомирської обласної ради
на термін з 10.11.2006 року до 09.11.2011 року з
наданням, згідно п. 16 контракту,
щорічної відпустки з виплатою
матеріальної допомоги на оздоровлення
у розмірі середньомісячного заробітку.

Враховуючи приписи ст. 21 КЗпП України,
ст. 21 Закону України "Про оплату праці",
ст. 629 Цивільного кодексу України, суд
вважає, що вини працівників
Новоборівського психоневрологічного
інтернату Житомирської обласної ради в
нарахуванні і виплаті ОСОБА_1
матеріальної допомоги на оздоровлення
відповідно до умов контракту немає, а
тому пункт 7 Вимоги є протиправним та
підлягає скасуванню.

Що стосується пункту 10 Вимоги, то
відповідач вважає, що інтернату
нанесено матеріальну шкоду, оскільки в
січні-травні 2010 року мало місце
перевищення натуральних добових норм
харчування в інтернатних установах для
громадян похилого віку та інвалідів,
вищих навчальних закладах І-ІІ рівня
акредитації сфери управління Мінпраці,
затверджених постановою Кабінету
МіністрівУкраїни від 13.03.2002 року № 324,
при списанні продуктів харчування на
2119,30 грн.

Суд вважає вказаний пункт вимоги
протиправним, оскільки збільшення
добових норм харчування є поліпшенням
харчування осіб, які перебувають в
інтернаті, та здійснено в межах
виділених сум асигнувань на продукти
харчування, як вбачається з акту
ревізії (т.1 а.с.47), а тому не могло
нанести установі матеріальної шкоди.

Щодо пунктів 11 та 12 вимоги, то як
вбачається із досліджених доказів,
інтернатом, як орендодавцем,
надавалась орендарю ОСОБА_7, відповідно
до укладених договорів оренди
нерухомого майна від 29.04.2009 року б/н та
від 01.03.2012 року № 389, кімната площею 8
кв.м. на першому поверсі
адміністративного будинку.

В порушення вимог п.2.14 Методики
розрахунку порядку використання плати
за оренду майна, що є спільною
власністю територіальних громад сіл,
селищ, міст області (т.1 а.с.210-213),
затвердженої рішенням Житомирської
обласної ради від 11.05.2010 року № 1086 (т.1
а.с.173-175), інтернатом з 11.05.2010 року по
01.03.2012 року перераховувались кошти до
обласного бюджету у розмірі 50%
отриманої від ОСОБА_7 орендної плати,
замість 90%, що передбачено вказаною
методикою, внаслідок чого обласним
бюджетом недоотримано коштів на
загальну суму 606,97 грн.

Представники позивача вважають, що
оскільки пунктом 3.3 договору оренди від
29.04.2009 року (т.1 а.с.127-132), затвердженого
рішенням Житомирської обласної ради,
передбачено, що 50% орендної плати за
нерухоме майно орендодавець
(Новоборівський психоневрологічний
інтернат Житомирської обласної ради)
перераховує до обласного бюджету, і
змін до цього договору Житомирська
обласна рада, відповідно до свого
рішення від 11.05.2010 року № 1086, не внесла,
то інтернат і не повинен
перераховувати до обласного бюджету
606,97 грн.

Суд звертає увагу, що договір оренди
від 29.04.2009 року укладався між
Новоборівським психоневрологічним
інтернатом Житомирської обласної ради
та ОСОБА_7 і Житомирська обласна рада не
є стороною даного договору. Відповідно
до п.8 контракту з директором
Новоборівського психоневрологічного
інтернату Житомирської обласної ради,
що є у спільній власності
територіальних громад області (т.2
а.с.25-31) директор інтернату зобов'язаний
виконувати та забезпечувати виконання
рішень обласної ради.

Путктом 5.13 договору оренди від 29.04.2009
року б/н та пунктом 5.10 договору оренди
від 01.03.2012 року № 389 передбачено, що
орендар повинен укласти з орендодавцем
договір про відшкодування витрат
балансоутримувача на надання
комунальних послуг. Позивачем такий
договір не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги", плата
за житлово-комунальні послуги
нараховується щомісячно відповідно до
умов договору в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Однак, згідно виставлених позивачем
рахунків та документів про оплатк (т.1
а.с.215-236), орендарем проводилась оплата
за спожиту електроенергію не
щомісячно, а два рази на рік, внаслідок
чого інтернатом, в порушення п. 3.2
Інструкції з обліку коштів,
розрахунків та інших активів бюджетних
установ, затвердженої наказом
Державного казначейства України від
26.12.2003 року № 242, в якому зазначено, що
суми коштів, які надходять на
відновлення касових видатків
загального фонду, проведених у минулих
бюджетних періодах, перераховуються до
доходів відповідного бюджету, не
перераховано до обласного бюджету
кошти в сумі 1231,66 грн., що надійшли як
відшкодування за користування
комунальних послуг (електропостачання)
за минулі бюджетні періоди (з червня по
грудень 2010 року та з квітня по грудень
2012 року) та відображені по
бухгалтерському обліку у березні 2011
року та у січні 2013 року.

При цьому суд звертає увагу на те, що
позивач вважаючи протиправним пункт 12
Вимоги, не довів, як то передбачено ч.1
ст. 71 КАС України, що електроенергія, за
яку платив орендар, не
використовувалась ним в минулих
бюджетних періодах (твердження, що
орендар з червня по грудень 2010 року та з
квітня по грудень 2012 року не
користувався електроенергією нічим не
підтверджується).

Враховуючи наведене, суд вважає, що
пункти 11 та 12 Вимоги є правомірними.

Відносно пункту 14 Вимоги, то суд вважає
за необхідне зазначити, що він не
містить беззаперечної вимоги про
звільнення певних працівників, якими
допущені порушення, що позивачем не
заперечується і підтверджується
матеріалами справи, а в ньому лише
порушено питання, у відповідності до п.
15 статті 10 Закону України від 26 січня 1993
року №2939-XII «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», про притягнення
винних осіб до дисциплінарної
відповідальності, а тому позов в цій
частині є необґрунтованим, а вказаний
пункт вимоги правомірним.

Враховуючи, що позов задоволено
частково, судові витрати здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, як то
передбачено ч. 3 ст. 94 КАС України, а саме
в сумі 29,23 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158-163 КАС України, суд, -

постановив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати
пункти 7 та 10 листа-вимоги Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області від 29.08.2013 року №06-04-17/6298 "Про
усунення порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Новоборівського психоневрологічного
інтернату Житомирської обласної ради".

В решті позовних вимог відмовити.

Присудити Новоборівському
психоневрологічному інтернату
Житомирської обласної ради понесені
ним судові витрати у розмірі 29,23 грн. з
Державного бюджету України,
зобов'язавши орган Державної
казначейської служби України стягнути
судові витрати із Державного бюджету
України шляхом їх безспірного
списання.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження, якщо апеляційної скарги не
було подано.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
М.М. Семенюк

Повний текст постанови виготовлено: 29
липня 2014 р.