Справа № К/9991/23400/12-С
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/23400/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Донця О.Є.,

Конюшка К.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Адміністрації Жовтневого районну
Харківської міської ради, третя особа -
ОСОБА_3, про визнання бездіяльності
протиправною та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом про визнання
протиправною бездіяльності щодо не
надання відповіді на заяву-запит від
17.05.2010; про зобов'язання протягом 15 днів
надати відповідь на звернення; про
скасування рішення від 03.09.2009 №17-1 «Про
дозвіл на будівництво».

Позовні вимоги мотивовано порушенням
відповідачем вимог Закону України «Про
звернення громадян» та відсутністю
компетенції відповідача щодо
прийняття оскаржуваного рішення.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Харкова від 09 червня 2011 року позовні
вимоги задоволено частково: скасовано
рішення виконавчого комітету
Жовтневої районної в м. Харкові ради
від 03.09.2009 №17-1 «Про дозвіл на
будівництво по АДРЕСА_1». В задоволені
решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2012 року скасовано постанову Жовтневого
районного суду м. Харкова від 09 червня
2011 року та ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на порушення апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати зазначене вище судове
рішення та залишити в силі постанову
суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, рішенням виконавчого
комітету Жовтневої районної ради
народних депутатів від 04.10.1988 №165-6 за
громадянкою ОСОБА_4, яка проживала по
АДРЕСА_1 а, закріплено безхазяйну
земельну ділянку по АДРЕСА_1 під город
без права спорудження надвірних
будівель та насадження плодово-ягідних
дерев.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду міста Харкова від 28 листопада 2008
року анульовано правову реєстрацію
домоволодіння АДРЕСА_1, що
зареєстровано на праві власності за
ОСОБА_5; визнано дійсною угоду
купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_1,
що укладено між ОСОБА_3 та ОСОБА_6;
визнано за ОСОБА_3 право приватної
власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

16.02.2009 ОСОБА_3 звернувся до виконавчого
комітету Жовтневої районної в м.
Харкові ради із заявою про надання
дозволу на будівництво житлового дому
замість старого.

Рішенням виконавчого комітету
Жовтневої районної в м. Харкові ради
від 03.03.2009 №17-1 «Про дозвіл на
будівництво по АДРЕСА_1» ОСОБА_3 наданий
дозвіл на будівництво нового житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Жовтневої районної в м. Харкові ради
від 25.12.2009 №80-58 скасовано рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної ради народних депутатів від
04.10.1988 №165-6.

ОСОБА_2 як власником домоволодіння
АДРЕСА_1 отримано припис виконавчого
комітету Жовтневої районної у місті
Харквоі ради від 27.04.2010 про
необхідність не чинити перешкоди у
відновленні меж земельної ділянки
домоволодіння АДРЕСА_1 у зв'язку із
скасуванням раніше прийнятих рішень.

ОСОБА_2 17.05.2010 звернулась до виконавчого
комітету Жовтневої районної у місті
Харквоі ради із заявою про надання
копії рішень, на які ідеться посилання
у приписі від 27.04.2010.

Вказуючи на відсутність факту надання
їй відповіді на звернення від 17.05.2010, а
також протиправність рішення
виконавчого комітету Жовтневої
районної в м. Харкові ради від 03.03.2009
№17-1 про надання третій особі дозволу
на будівництво, ОСОБА_2 звернулась до
суду із вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову в
частині визнання протиправною
бездіяльності щодо ненадання
відповіді на звернення позивача, суд
першої інстанції із посиланням на
докази, досліджені під час судового
розгляду справи, виходив з відсутності
ознак протиправної бездіяльності
виконавчого комітету Жовтневої
районної в м. Харкові ради, оскільки
останнім на заяву-звернення позивача
від 17.05.2010 надано відповідь від 31.05.2010.

Задовольняючи позов в частині
скасування рішення виконавчого
комітету Жовтневої районної в м.
Харкові ради від 03.03.2009 №17-1 про надання
дозволу на будівництво, суд першої
інстанції виходив з того, що на момент
розгляду переданого на вирішення суду
спору заочне рішення, на підставі якого
третьою особою оформлено право
власності, скасовано ухвалою
Жовтневого районного суду міста
Харкова від 08 вересня 2010 та рішенням
Жовтневого районного суду міста
Харкова від 11 квітня 2011 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання угоди дійсною та
визнання права власності відмовлено.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції в
частині задоволення позову, виходив з
недоведеності з боку позивача
наявності факту порушення її прав та
інтересів у зв'язку з наданням третій
особі дозволу на будівництво.
Зазначена позиція суду апеляційної
інстанції ґрунтується на
недоведеності з боку позивача
наявності будь-яких речових прав на
спірну земельну ділянку.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із позицією суду апеляційної інстанції
щодо відсутності підстав для захисту
порушених прав позивача та вказує на
помилкове скасування законного та
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 24 Закону
України "Про планування і забудову
територій" встановлено, що право на
забудову земельної ділянки
реалізується її власником або
користувачем за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням та відповідно до
містобудівних умов і обмежень забудови
земельної ділянки, встановлених згідно
з вимогами цього Закону.

Згідно з вимогами статті 29 Закону
України "Про планування і забудову
територій" дозвіл на виконання
будівельних робіт - документ, що
засвідчує право замовника та
підрядника на виконання підготовчих
(якщо підготовчі роботи не були
виконані раніше відповідно до дозволу
на виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт, підключення об'єкта
будівництва до інженерних мереж та
споруд.

За змістом частини третьої статті 29
Закону України "Про планування і
забудову територій" замовник та
підрядник для одержання дозволу на
виконання будівельних робіт подають
до відповідної інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
письмову заяву, до якої додаються, у
тому числі, документ, що засвідчує
право власності чи користування
земельною ділянкою, або договір
суперфіцію.

За приписами статті 125 Земельного
кодексу України право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування і право оренди
земельної ділянки виникають з моменту
державної реєстрації цих прав.

Судами попередніх інстанцій вказано на
недоведеність з боку відповідача факту
набуття третьою особою будь-яких
речових прав на земельну ділянку, на
якій розташовано домоволодіння НОМЕР_1,
що є необхідною передумовою для
отримання дозволу на будівництво на
вказаній земельній ділянці.

Крім того, як встановлено судами
попередніх інстанцій, між позивачем та
третьою особою існує цивільно-правовий
спір щодо прав на земельну ділянку, на
якій розташовано домоволодіння
АДРЕСА_1.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на помилковість позиції суду
апеляційної інстанції щодо
недоведеності з боку позивача
наявності факту порушення її прав або
оспорення інтересів.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

За вказаних обставин, а також зважаючи
на те, що на момент розгляду переданого
на вирішення суду спору заочне рішення,
на підставі якого третьою особою
оформлено право власності, скасовано
ухвалою Жовтневого районного суду
міста Харкова від 08 вересня 2010 та
рішенням Жовтневого районного суду
міста Харкова від 11 квітня 2011 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7 про визнання угоди дійсною та
визнання права власності відмовлено,
колегія суддів погоджується із
позицією суду першої інстанції щодо
протиправності рішення виконавчого
комітету Жовтневої районної в м.
Харкові ради від 03.03.2009 №17-1 про надання
дозволу на будівництво,

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 06 березня
2012 року скасувати, а постанову
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 09 червня 2011 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: