Справа № 826/12750/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/66014/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівКонюшка К. В.,
Кравцова О. В.,секретаря судового
засідання Левіної А. А.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_4,

представника відповідача - Попчук Т. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 30 серпня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_6 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування наказу,

встановив:

ОСОБА_6 звернулась з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування наказу
відповідача "Про скасування реєстрації
декларацій про початок виконання
будівельних робіт та про готовність
об'єкта до експлуатації" від 15 квітня 2013
року № 10.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30 серпня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року, позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
відповідач звернувся з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати та
ухвалити нове судове рішення про
відмову у задоволені позовних вимог
повністю.

В запереченнях позивач просила
залишити скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 01 вересня 2011
року Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві зареєстровано декларацію
про початок виконання будівельних
робіт із перепланування квартири
АДРЕСА_1 № КВ 8.

09 вересня 2011 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві зареєстровано
декларацію про готовність об'єкту до
експлуатації із переплануванням
квартири АДРЕСА_1 №
КВ3.

Наказом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 15 квітня 2013 року № 10 «д»
скасовано реєстрацію декларації про
початок виконання будівельних робіт із
перепланування квартири АДРЕСА_1 № КВ
8 та декларації про готовність
об'єкт до експлуатації із
переплануванням квартири АДРЕСА_1 №
КВ3.

Не погоджуючись з цим наказом, позивач
звернулася з позовом до суду.

Залишаючи без змін рішення суду першої
інстанції про задоволення позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що відповідач, скасовуючи реєстрацію
декларацій про початок виконання
будівельних робіт і про готовність
об'єкта до експлуатації із
перепланування квартири, вийшов за
межі наданих йому чинним
законодавством повноважень.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів.

Правовідносини у сфері містобудування
врегульовані зокрема, Законом України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та прийнятими на його
виконання підзаконними актами.

Вказаним законом та постановами
Кабінету Міністрів України № 461
«Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів» та №
466 «Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт»
визначені завдання та повноваження
відповідача.

Відповідно до положень ст. 19
Конституцією України Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю зобов'язані діяти лише на
підстав, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Здійснивши системний аналіз вказаних
норм права, колегія суддів дійшла
висновку, що на час виникнення у
позивача правовідносин у сфері
містобудівної діяльності: 01 вересня 2011
року зареєстровано декларацію про
початок виконання будівельних робіт та
09 вересня 2011 року зареєстровано
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації із перепланування
квартири, - відповідач не мав
повноважень на скасування таких
декларацій.

Законом України Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України з
питань регулювання містобудівної
діяльності від 20 листопада 2012 року №
5496-VI до Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» внесено
зміни, зокрема його доповнено ст. 39-1,
яка визначає, що у разі виявлення
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Про скасування
повідомлення або декларації замовник
письмово повідомляється протягом
трьох робочих днів з дня скасування.

Частиною першою статті 58 Конституції
України передбачено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України
від 9 лютого 1999 року N 1-рп/99 (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) зазначено,
що дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.
Положення частини першої статті 58
Конституції України про зворотну дію в
часі законів та інших
нормативно-правових актів у випадках,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи, стосується
фізичних осіб і не поширюється на
юридичних осіб.

Таким чином, на думку колегії суддів,
дія Закону про його доповнення ст. 39-1 не
може поширюватись на правовідносини,
що існували або виникли до набрання ним
чинності. Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі. На думку суду,
принцип неприпустимості зворотної дії
в часі нормативно-правових актів є
загальним принципом права.

Між тим, як вбачається зі змісту
оскаржуваного наказу, відповідач
всупереч положенням ст. 58 Конституції
України посилається на ст. 39-1 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» як на
правову підставу для винесення цього
наказу.

З урахуванням наведеного колегія
суддів дійшла висновку, що відповідач,
скасовуючи реєстрацію декларацій,
вийшов за межі наданих йому чинним
законодавством повноважень, а отже
наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві від 15 квітня 2013 року
№ 10 «д» є протиправним та підлягає
скасуванню.

Таким чином колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, що
відповідач не мав право сковувати
декларацію про початок виконання
будівельних робіт із перепланування
квартири АДРЕСА_1 № КВ8 та
декларації про готовність об'єкт до
експлуатації із переплануванням
квартири АДРЕСА_1 № КВ3.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
судів.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві залишити без задоволення,
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30 серпня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеними
статтями 237, 238, 239-1 КАС України.

Судді: