Справа № 2-а-1182/11/1424
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2-а-1182/11/1424

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бобровський Ігор Миколайович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області на
постанову Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 25
серпня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Южноукраїнської
міської ради Миколаївської області про
визнання дій протиправними та
стягнення недоотриманої грошової
допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2011 року ОСОБА_1 звернулася з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Южноукраїнської
міської Ради про стягнення
недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги, як учаснику бойових
дій за 2011 рік в сумі 3 170 грн., так як,
згідно ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», має право на
отримання щорічно до 05 травня грошової
допомоги у розмірі 5-ти мінімальних
пенсій за віком. Але не всупереч
вимогам закону така допомога їй
виплачувалася не в повному обсязі.

Постановою Южноукраїнського міського
суду Миколаївської області від 25
серпня 2011 року адміністративний позов
ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано
протиправною відмову Управління праці
та соціального захисту населення
Южноукраїнської міської Ради
Миколаївської області у перерахунку та
виплаті ОСОБА_1 щорічної одноразової
щорічної грошової допомоги до 5 травня
2011 році, як учаснику бойових дій.
Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Южноукраїнської міської Ради
Миколаївської області здійснити
перерахунок та виплатити на користь
ОСОБА_1 щорічну одноразову щорічну
грошову допомогу, як учаснику бойових
дій до 05 травня 2011 року відповідно до
ст. 12 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійні страхування» в
розмірі п'яти мінімальних пенсій за
віком з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням Управління
праці та соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області подало
апеляційну скаргу, у якій зазначає, що
судом першої інстанції при вирішенні
справи порушено норми матеріального
права, а також допущено неповне
з'ясування обставин справи, у зв'язку з
чим ставиться питання про скасування
постанови суду першої інстанції з
прийняттям нової постанови суду про
відмову у задоволенні позовних вимог
повністю.

Судом першої інстанції справа була
розглянута в порядку скороченого
провадження, в зв'язку з чим, відповідно
до ч. 8 ст. 183-2 КАС України апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції розглядається апеляційним
судом в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено.

ОСОБА_1 позивач є учасником бойових дій
і користується пільгами, встановленими
Законом України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Згідно повідомлення відповідача від
25.06.2011 року, позивачу у 2011 році була
виплачена одноразова допомога, як
учаснику бойових дій до 05 травня у
розмірі 630,00 грн. (а.с. 7).

Відповідно до вимог статті 17
вищевказаного Закону фінансування
витрат, пов'язаних з введенням в дію
цього Закону, здійснюється за рахунок
коштів державного та місцевого
бюджетів.

Підпунктом 1 пункту 20 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» була викладена в іншій
редакції та визначено, що щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
в порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України.

Але рішенням Конституційного Суду
України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
вказані положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до ст. 152 Конституції
України, Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року
№ 2857-VI будь-яких змін до ст. 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», які б
зменшували розмір виплат, не вносилось.

Проте, відповідач при нарахуванні та
виплаті позивачеві разової грошової
допомоги до 5 травня. керувався
постановою Кабінету Міністрів України
«Про розміри разової грошової
допомоги, що виплачується у 2011 році
відповідно до Законів України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» та «Про жертви
нацистських переслідувань» від 04
квітня 2011 року № 341.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, виходячи з принципу
пріоритетності законів над
підзаконними актами при визначенні
розміру разової грошової допомоги до 5
травня застосуванню підлягає ст. 12
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», а не постанова Кабінету
Міністрів України від 04 квітня 2011 року
№ 341, на підставі якої була нарахована
допомога позивачу, оскільки остання
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позову
ОСОБА_1

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при вирішенні справи, а наведені в
апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Управління
праці та соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 183-2, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області - залишити без
задоволення, а постанову
Южноукраїнського міського суду
Миколаївської області від 25 серпня 2011
року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає згідно ч. 10 ст.
183-2 КАС України.

Головуючий
В.О.Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов