Справа № 820/8488/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 липня 2014 р.
№ 820/8488/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання -
Маренич Т.О.

за участю:

представника позивача - Ступака Ю.М.

представника відповідача - Лавренчук
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державного підприємства Дублянський
спиртовой завод до Богодухівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Державне підприємство
Дублянський спиртовий завод, звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Богодухівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, в якому просить суд скасувати
податкове повідомлення-рішення
відповідача № від 31.12.2013р.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що не вчиняв
правопорушень, про які згадується в
акті № 37/20-40-21-01-12/00375289 від 04.12.2013р., а
відтак немає законних та обґрунтованих
підстав для нарахування позивачу
додаткового грошового зобов'язання. У
спірному рішенні суб'єкта владних
повноважень зазначено, що акцизний
збір нараховано на спирт і при цьому
працівники ГУ Міндоходів у
Харківській області не взяли до уваги
те, що продукція відносно якої
встановлені понаднормативні втрати не
є спиртом. Також, на спирт етиловий, що
був використаний для виготовлення ВКД
безпідставно нараховано податок тому,
відповідно до п. 215.2.2 ст. 215 Податкового
кодексу України, спирт етиловий,
неденатурований, з концентрацією
спирту 80 об.% або більше, має код
продукції 220 і мав на момент перевірки
податкову ставку у розмірі 49, 49 грн. за 1
літр. Спирт етиловий для виготовлення
Високооктанової кисневмісної добавки
до бензинів (ВКД) згідно з п.п. г)п. 2291.1.
ст. 229 ПК України, оподатковується за
ставкою 0 грн. з 1 літр 100-відсоткового
спирту. В розрахунку суми основного
платежу акцизний збір взагалі
нарахований не на спирт етиловий, а на
залишки ВКД до бензинів, а відтак
незрозуміло, на якій підставі було
проведено оподаткування ВКД і
застосовані пп. 214.6, 214.7 ст. 214 та п. 216.2 ст.
216 ПК України.

Посилаючись на викладені вище доводи і
міркування, позивач просив суд
прийняти рішення про задоволення
заявлених вимог.

У судовому засіданні представник
позивач підтримав позов, просив суд
позов задовольнити.

Відповідач - Богодухівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Харківській області позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов
відповідач вказав, що ОДПІ проведена
фактична перевірка з питань проведення
інвентаризації спирту етилового та
спиртовмісних рідин в місцях її
зберігання на ДП Дублянський спиртовий
завод, за результатами якої
встановлено порушення ст. 13 ЗУ "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів", а саме: встановлено
понаднормативні втрати залишків ВКД до
бензинів по спиртосховищу заводу у
розмірі 210,02 кг (з перерахунку 262, 525л).
Даний факт встановлено шляхом
проведення інвентаризації залишків в
спиртосховищі підприємства згідно
наказу по підприємству від 03.12.13р. № 17.
Крім того, результатами дослідження
проби спиртовмисної рідини ВКД
встановлено, що об'ємна частка
етилового спирту у пробі становить 99, 0
+-0,1% об. Згідно розрахунку у 1 кг наданої
проби міститься 1250 мл безводного
етанолу (висновок Харківського
управління з питань експертизи та
досліджень від 10.01.14р. № 105).
Згідно ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", за понаднормативні втрати, не
виправдані згідно з чинним
законодавством, та незабезпечення
виходу продукції суб'єкти
господарювання сплачують акцизний
податок у розмірі, визначеному законом.
Згідно розрахунку суми основного
платежу та фінансової санкції, що є
додатком до акту перевірки,
розрахована сума фінансової санкції -
3248, 09 грн. Посилаючись на викладені
доводи, відповідач просив суд ухвалити
рішення про відмову в задоволенні
заявлених вимог.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав письмові
заперечення на позов, просив суд
відмовити у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти позову, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з таких
підстав та мотивів.

За матеріалами справи судом
встановлено, що 03.12.2013р. з метою
дотримання вимог Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" від 19.12.1995р. № 481/95-ВР
(зі змінами та доповненнями), на
підставі п.п. ст. 80.2.5, п. 80.2 ст. 80
Податкового кодексу України (зі
змінами та доповненнями), з метою
реалізації функцій, визначених п.п.
19-1.1.11, 19-1.1.14, 19-1.1.20, п. 19-1.1 ст. 19
Податкового кодексу України (із
змінами та доповненнями), для
запобігання обігу та випуску не
облікованої підакцизної продукції,
відповідно до наказу ГУ Міндоходів у
Харківській області від 28.11.13р. № 249 "Про
проведення фактичної перевірки" та на
підставі направлення на перевірку від
29.11.13р. № 26, виданого ГУ Міндоходів у
Харківській області фахівцями ГУ
Міндоходів у Харківській області
проведена фактична перевірка з питань
проведення інвентаризації спирту
етилового та спиртовмісних рідин в
місцях їх зберігання на ДП Дублянський
спиртовий завод, за адресою: Харківська
область, Краснокутський район, с.
Дублянка, вул. Заводська, 1.

Результати перевірки оформлені актом
№ 37/20-40-21-01-12/00375289 від 04.12.2013р. (а.с. 8-13), за
висновками якого встановлено
порушення ст. 2 закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" від 19.12.1995р. № 481/95-ВР
(зі змінами та доповненнями).
відповідальність за порушення якої
передбачено ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР та
встановлено порушення ст. 13 "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" від 19.12.1995р. № 481/95-ВР
(зі змінами та доповненнями).

З посилання на згаданий вище акт
перевірки, Богодухівською ОДПІ
прийнято спірне податкове
повідомлення - рішення № від
31.12.2013р., яким ДП Дублянський спиртовий
завод визначено грошове зобов'язання
за платежем: акцизний збір на спирт у
розмірі 16240, 45 грн., з яких 12992, 36 грн. -
основний платіж, 3248, 09 грн. - штрафні
(фвнансові) санкції (штрафи). (а.с.14).

Розглядаючи справу, суд відмічає, що
критерії правомірності рішень та діянь
суб'єктів владних повноважень, до яких
в розумінні ст. 3 КАС України та
Податкового кодексу України належить і
відповідач, викладені законодавцем в
ч.3 ст.2 КАС України.

Досліджуючи обставини дотримання
відповідачем згаданих критеріїв при
реалізації владної управлінської
функції у спірних правовідносинах, суд
враховує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Судовим розглядом встановлено, що
акцизний збір нараховано ОДПІ на спирт.

Проте, відповідачем не взято до уваги
той факт, що продукція, відносно якої
встановлені понаднормативні втрати не
є спиртом.

Вказана обставина підтверджується тим,
що відповідно до кодів видів
економічної діяльності (КВЕД -2010)
виробництво етилового спирту має код
20.14.74.00.(виробництво інших основних
органічних хімічних речовин).
Виробництво ВКД має код 20.59.(
виробництво іншої хімічної продукції),
що підтверджується Довідкою АБ № 717562 з
ЄДРПОУ (а.с. 16).

Окрім того, згідно з експертним
висновком Торгово - промислової палати
України від 13.07.2001 року № 2556/08.2-8 (а.с. 17)
високооктанова кисневмісна добавка до
бензинів, що призначена для
використання як добавка до бензинів
карбюраторних і мотоциклетних
двигунів, а також двигунів іншого
призначення, класифікуються за кодом
3811 19 000.

Відповідно до пункту 215.2.2 статті 215
Податкового кодексу України, спирт
етиловий, неденатурований, з
концентрацією спирту 80 об. % або більше
має код продукції 2207 і мав на момент
перевірки податкову ставку у розмірі
49,49 грн. за 1 літр.

Спирт етиловий для виготовлення
Високооктанової кисневмісної добавки
до бензинів (ВКД) згідно з п.п. г)., п. 2291.1.
статті 229 Податкового кодексу України
оподатковується за ставкою 0 гривень за
1 літр 100-відсоткового спирту.

За таких підстав, на спирт етиловий, що
був використаний для виготовлення ВКД
нарахований податок безпідставно.

Також, як вбачається з розрахунку суми
основного платежу (а.с.15), акцизний збір
взагалі нарахований не на спирт
етиловий а на залишки ВКД до бензинів.
На якій підставі було проведено
оподаткування ВКД і застосовані пп. 214.6,
214.7 ст. 214 та п. 216.2 ст. 216 Податкового
кодексу України відповідач суду не
пояснив.

Згідно з п.п. 1.12., 1.15 Технологічної
інструкції на денатурування
високооктанової кисневмісної добавки
до бензинів облік ВКД на складі готової
продукції та в бухгалтерії проводиться
за масою (кг., т.). При розрахунку
акцизного податку понаднормативні
витрати безпідставно з урахуванням
коефіцієнту перераховані в літри і
різниця між показниками становить 52,523
одиниці.

Суд відзначає, що відповідач
посилається на висновок Харківського
управління з питань експертизи та
досліджень від 10.01.2014 року № -0005,
де зазначено, що «результатами
дослідження проби спиртовомісної
рідини ВКД встановлено, що об'ємна
частка етилового спирту (міцність) у
пробі становить 99,0 + 0,1% об.»

Однак, для здійснення будь яких
досліджень з ВКД перевіряючим
необхідно було відібрати проби
спиртовомісної рідини у відповідності
до Інструкції з приймання, зберігання,
відпуску, транспортування та обліку
спирту.

Згідно з розділом 6 вказаної Інструкції
середню пробу розділяють на три
частини та розливають в сухі скляні
пляшки, які попередньо ополіскують ВКД
цієї проби. Пляшки з пробами
закупорюються корками або гвинтовими
кришками. Горловину кожної закупореної
пляшки обгортають поліетиленовою
плівкою або шматком тканини і
обв'язують ниткою або шпагатом. Обидва
кінці нитки прошнуровують через
етикетку та опломбовують або заливають
сургучем на картонній або деревинній
бирці та опечатають. На етикетці
вказується найменування підприємства,
його адреса, найменування продукції,
сорт ( марка), вид вихідної сировини,
номер партії, кількість ВКД в партії,
від якої відібрано пробу, вид
транспортної тари, кількість одиниць
тари у партії, дата відбору проби та
строк зберігання проби, прізвища,
посади та підписи посадових осіб, які
відібрали та опечатали пробу. З
урахуванням наведеного складається
акт відбирання проби, який
підписується особами які приймали
участь у відборі.

Разом з тим, відповідач не надав суду
доказів складання такого акту під час
проведення перевірки.

Окремо суд відзначає, що частиною 6
пункту 2 Порядку інвентаризації спирту,
розділу III Порядку зберігання та
інвентаризації спирту, Інструкції з
приймання, зберігання, відпуску,
транспортування та обліку спирту
етилового передбачено, що
оприбуткування надлишків або списання
недостач всіх сортів та видів спирту
здійснюється тільки за результатами
інвентаризації, проведеної шляхом
пропуску через мірники чи засіб
електронного обліку або зважування на
вагах.

Судовим розглядом встановлено, що на
підприємстві на час проведення
інвентаризації було відсутнє
електропостачання і закінчилися
строки державної повірки
вимірювальної техніки (технічних
мірників), що підтверджується актом
опломбування цистерни № 4 ВКД (а.с.28-29), а
відтак слід дійти висновку, що
інвентаризація була здійснена у спосіб
не передбачений чинним законодавством.

З огляду на положення ст.71 КАС України
та беручи до уваги приписи п.4.1 ст.4
Податкового кодексу України, котрими
встановлена презумпція правомірності
рішень платника податків, суд доходить
висновку, що поданих суб'єктом владних
повноважень доказів є явно недостатньо
для висновку про правомірність
спірного податкового
повідомлення-рішення, а витребування
судом додаткових доказів (з приводу
обставин не досліджених податковим
органом при проведенні перевірки, не
відображених в акті перевірки та не
покладених в основу спірного рішення
на момент його винесення) матиме
наслідком підміну мотивів, покладених
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного рішення.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом
встановлено факт порушення спірними
податковими повідомленнями-рішеннями
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин, то позов належить
задовольнити в частині податкових
повідомлень - рішень, винесення яких
підтверджено добутими доказами. В
решті вимог позов має бути залишений
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 11, 12, 51, 71, ст. 158, ст. 159,
ст. 160, ст. 161ст. 162, ст. 163, ст. 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державного
підприємства Дублянський спиртовой
завод до Богодухівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення -
задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Богодухівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області від
31.12.2013 року №.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Державного підприємства
Дублянський спиртовой завод
(місцезнаходження: 62002, Харківська
область, смт.Краснокутськ, вул.Леніна,
152, код ЄДРПОУ - 00375289) судовий збір по
справі у розмірі 1900,08грн. (одна тисяча
дев'ятсот гривень вісім копійок).

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 14
липня 2014 року.

Суддя

Панченко О.В.