Справа № 826/4158/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/4158/14
інстанції: Скочок Т.О.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

14 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Алай» на ухвалу
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 04 червня 2014 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Алай» до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в особі Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Алай» звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України в особі Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування постанови
№349/13 від 19.08.2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 червня 2014 року
позовну заяву залишено без розгляду в
зв'язку з пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду першої інстанції позивач
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, порушення судом норм
матеріального права, просить її
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала -
скасуванню з направленням справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем пропущено строк звернення до
суду, поважних причин пропуску строку
судом не встановлено.

Проте, колегія суддів не погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1, ч. 2 статті 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 99 КАС України
встановлено, що для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Однак, лише пропущення встановленого
десятиденного строку оскарження
постанови не може бути підставою для
залишення позовної заяви без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач просить визнати незаконними та
скасувати постанову №349/13 від 19.08.2013
року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

З урахуванням вищенаведеного, до даних
правовідносин підлягає застосуванню
спеціальний строк, який передбачений
ст. 5 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Так, відповідно до ст. 5 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» встановлено, що постанову
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, може бути оскаржено до суду
протягом 15 днів з дня її винесення з
повідомленням про таке оскарження у
той самий строк органу, який виніс
постанову.

Частиною 1 ст. 100 КАС України
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлений законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Разом з тим, для встановлення чи
пропущено позивачем строк звернення до
суду необхідно встановити дату, з якої
особа дізналась або могла дізнатись
про порушення своїх прав.

З матеріалів справи вбачається, що
постанова №349/13 про накладення штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності винесена
19.08.2013.

З позовом до суду ТОВ «Алай» звернулося
28.03.2014 року.

При цьому, позивач зазначає, що про
порушення своїх прав та охоронюваних
законом інтересів дізнався лише з
матеріалів виконавчого провадження, а
саме: 14.03.2014 року.

Виходячи із порядку застосування
процесуальних строків, встановленого
статтею 99 КАС та 15-денного строку
оскарження постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
передбаченого ст. 5 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», суд
першої інстанції дійшов висновку, що
позивач пропустив строк звернення з
позовом до адміністративного суду і не
довів поважності причин, які можуть
бути підставою для його поновлення.

Такий висновок, колегія суддів вважає є
передчасним, оскільки суд першої
інстанції дійшов його без з'ясування
всіх обставин справи і перевірки
обґрунтованості причин пропуску
позивачем строку звернення з позовом
до адміністративного суду.

Так, суд першої інстанції посилається
на те, що відповідно до наявної у
матеріалах справи копії повідомлення
про вручення поштового відправлення
від 19.08.2013 року за штрих-кодовим
ідентифікатором 495, який
відповідає штрих-кодовому
ідентифікатору, зазначеному в
оскаржуваній постанові як доказ
направлення останньої позивачу,
вказана постанова направлялася ТОВ
«Алай» за адресою вул. Миру, 19-А, яка
відповідає місцезнаходженню позивача,
вказаному у спеціальному витязі з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 19.08.2013 року, тобто на момент
винесення та направлення оскаржуваної
постанови.

Проте, колегія суддів вважає
необхідним наголосити, що жодних
доказів отримання позивачем
оскаржуваної постанови №349/13 від 19.08.2013
року в матеріалах справи не міститься.

На вимогу ст. 71 КАС України
відповідачем не доведено факт
своєчасного отримання позивачем
оспорюваної постанови.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
відповідно до норми ст.17 Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського Суду з прав
людини». Європейська Конвенція «Про
захист прав людини і основоположних
свобод»і практика Європейського Суду з
прав людини є джерелом права.

За ч.1 ст.6 Європейської Конвенції «Про
захист прав людини і основоположних
свобод», кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Отже, колегія суддів приходить
висновку, що нерозгляд по суті позовних
вимог адміністративного позову є
фактичним обмеженням його у доступі до
суду та вирішенні його справи.

Тому, суд першої інстанції прийшов до
передчасного висновку про залишення
позовної заяви без розгляду на
підставі ст.100 КАС України

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 199, п. 4 ч. 1 ст. 204
КАС України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її і направляє
справу до суду першої інстанції для
продовження розгляду, якщо визнає, що
судом порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

З аналізу наведеного вище, судова
колегія приходить висновку про
допущення судом першої інстанції
порушень норм процесуального права під
час ухвалення оскаржуваного судового
рішення, що є підставою для його
скасування з направленням справи до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 199, 204, 205, 206
КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Алай» -
задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 червня 2014 року -
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Г.М. Бистрик

О.М. Карпушова

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.