Справа № 432/5810/13-а
Суддя: Сухарьок М.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шаргаровська
Суддя-доповідач - Сухарьок М.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
справа №432/5810/13-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Сухарька М.Г., суддів
Білак С.В., Васильєвої І.А.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області на постанову
Стахановського міського суду
Луганської області від 28 травня 2014 р. у
справі № 432/5810/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
провести перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О
В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
та зобов'язання провести перерахунок
пенсії.

Постановою Стахановського міського
суду Луганської області від 28 травня 2014
р. позовні вимоги задоволені частково.

Відповідач не погодився з рішенням
суду і подав апеляційну скаргу,
вказавши на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином.

За приписами п. 2 частини 1 статті 197
Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неприбуття
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може буди
вирішено на основі наявних в ній
доказів.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач є інвалідом 1-ї
групи по захворюванню, пов'язаному з
наслідками аварії на ЧАЕС і перебуває
на обліку у відповідача, як отримувач
пенсії, що підтверджено копією
експертного висновку Донецької
міжрегіональної міжвідомчої
експертної комісії № 206 від 29.05.2007 р.,
копією довідки до акту огляду
медико-соціальної експертної комісії
серії 10ААВ № 403293 від 08.05.2013 р. та копією
посвідчення серії НОМЕР_1 від 27.09.2007 р. з
вкладкою НОМЕР_2 від 11.06.2013 р., які суд
оцінює як допустимі докази і кладе їх в
основу постанови в якості письмових
доказів, оскільки оригінали зазначених
документів видані уповноваженими
установами і оформлені у відповідності
до вимог діючого законодавства.

07.08.2013 р. позивач звернувся до
відповідача із заявою про проведення
перерахунку отримуваної ним пенсії у
відповідності до вимог ст. 50, 54 Закону,
але отримав відмову, що підтверджено
копією заяви позивача від 07.08.2013 р. та
копією листа представника відповідача
№ 195/р-2 від 19.08.2013 р., які суд оцінює як
допустимі і кладе їх в основу постанови
в якості письмових доказів, оскільки
оригінали зазначених документів
складено, оформлено і зареєстровано у
відповідності до правил діловодства.

Суд зазначає, що вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком для непрацездатних. Мінімальний
розмір пенсії за віком згідно до статті
28 Закону України від з липня 2003 року №
1058-IV "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що позивач має
право на одержання державної та
додаткової пенсії за шкоду, причинену
здоров'ю, внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Відповідно до ст. 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено, що позивачу належить
право на отримання додаткової пенсії
за шкоду здоров'ю, завдану, внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком.
Частиною 4 статті 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
передбачено обчислення і призначення
державної (основної) пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виходячи із восьми кратному збільшенні
мінімальної пенсії за віком. тобто в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
не може бути нижчими по 1- групі
інвалідності - 10 мінімальних пенсій за
віком;

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему (про
що зокрема зазначено у рішенні № 8-рп/2005
від 11 жовтня по справі № 1-21/2005),
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначається за спеціальними
законами. Конституційні принципи, на
яких базується здійснення прав і
свобод людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3,
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2
статті 19, статтями 22, 23, частиною 1
статті 24 Конституції України, набуте в
сфері пенсійного забезпечення, не може
бути скасоване, звужене.

Аналізуючи норми права відносно
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, суд вважає, що при
вирішенні даного спору треба
керуватися статтями 49, 50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
згідно з якими розмір пенсії для
інвалідів війни 1 групи, по
захворюванням пов'язаним з
Чорнобильської катастрофою не можуть
бути нижчими 10 мінімальних пенсій за
віком, а додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі 100
процентів мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції надана правильна правова
оцінка спірним правовідносинам та
постанова прийнята з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області на постанову
Стахановського міського суду
Луганської області від 28 травня 2014 р. у
справі № 432/5810/13-а за позовом ОСОБА_2
в інтересах якого діє ОСОБА_3, ОСОБА_4
до Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
та зобов'язання провести перерахунок
пенсії - залишити без задоволення.

Постанову Стахановського міського
суду Луганської області від 28 травня 2014
р. у справі № 432/5810/13-а - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Сухарьок М.Г.

Судді:
Білак С.В.

Васильєва І.А.