Справа № 809/2738/14
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
позовної заяви без руху
Справа № 809/2738/14
Суддя Івано-Франківського окружного
адміністративного суду Тимощук О.Л.,
розглянувши матеріали
до Міського відділу Державної
виконавчої служби Калуського
міськрайонного управління юстиції
про визнання дій, бездіяльності
протиправними, і скасування рішення ВП
№17756389 від 28.05.2010 р.,-
ОСОБА_1 (надалі також - позивач)
звернувся в суд з адміністративним
позовом до Міського відділу Державної
виконавчої служби Калуського
міськрайонного управління юстиції
(надалі також - відповідач) про визнання
дій, бездіяльності протиправними і
скасування рішення ВП №17756389 від 28.05.2010
Згідно із частиною 3 статті 106 КАС
України, до позовної заяви додається
також документ про сплату судового
збору, крім випадків, коли його не
належить сплачувати.
В позовній заяві позивач вказує, що він
у правовідносинах з відповідачем має
статус споживача, а тому згідно з
частиною 3 статті 22 Закону України «Про
захист прав споживачів», пункту 7
частини 1 статті 5 Закону України «Про
судовий збір», позивач звільнений від
сплати судового збору. З даного приводу
суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року, зі
змінами та доповненнями (надалі також -
Закон №606) встановлено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Згідно із статтею 1 Закону України "Про
державну виконавчу службу" зі змінами
та доповненнями № 202/98-ВР від 24.03.1998
року, державна виконавча служба
входить до системи органів
Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої служби
є своєчасне, повне і неупереджене
примусове виконання рішень,
передбачених законом.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 8
Закону №606, сторонами у виконавчому
провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

Таким чином, посилання позивача на п.7
ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий
збір» є помилковим, оскільки в даній
категорії справ позивач не має статуту
«споживача».

В рамках даної позовної заяви, позивач
у правовідносинах з відповідачем
виступає боржником і наділений правами
та обов'язками, передбаченими Законом
№606, відтак не звільнений від сплати
судового збору за подання
адміністративного позову в даній
категорії справ.

Частинами 1 та 2 статті 4 Закону України
"Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011р., зі
змінами та доповненнями від 28.11.2013 року
передбачено, що за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня календарного року, в якому
відповідна заява або скарга подається
до суду. За подання позову немайнового
характеру встановлюється ставка
судового збору 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати.

Згідно із Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата станом на
01.01.2014 року становить 1218 грн.

У відповідності до частини 3 статті 4
Закону України "Про судовий збір" під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

При визначенні характеру даного
адміністративного позову слід
враховувати наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Окремі рішення, прийняті суб'єктом
владних повноважень, можуть
породжувати підстави для зміни
майнового стану фізичної чи юридичної
особи.

Зокрема, реалізація таких рішень може
призводити до зменшення або збільшення
майна особи. Відтак оскарження такого
рішення спрямоване на захист
порушеного права у публічно-правових
відносинах з метою збереження
належного особі майна.

Зі змісту рішення Європейського суду з
прав людини від 14 жовтня 2010 року у
справі "Щокін проти України"
вбачається, що збільшення податковим
органом зобов'язань особи з податку є
втручанням до його майнових прав.

Отже, згідно з практикою Європейського
суду з прав людини вимога про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень, яке впливає на склад майна
позивача, у тому числі шляхом
безпідставного стягнення податків,
зборів, штрафних санкцій, а також
вимога про його скасування - є майновою.

З огляду на викладене в
адміністративних позовах вимогами
майнового характеру є вимоги щодо
протиправності рішень про визначення
грошових зобов'язань платників
податків, про зменшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість, про стягнення
адміністративно-господарських та
інших штрафних санкцій тощо.

Звернені вимоги позивача, в тому числі,
про скасування постанови про стягнення
з боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 28.05.2010 року про
стягнення з «боржник ОСОБА_1» «витрати
на проведення виконавчих дій в сумі 11,14
грн.», безпосереднім наслідком якого є
зміна майнового стану позивача - є
майновими.

Таким чином, позовні вимоги, викладені
в даному адміністративному позові є
взаємопов'язані та за своїм змістом
являються вимогами майнового та
немайнового характеру.

Згідно з частиною третьою статті 6
Закону України "Про судовий збір" за
подання позовної заяви, що має
одночасно майновий і немайновий
характер, судовий збір сплачується за
ставками, встановленими для позовних
заяв майнового та немайнового
характеру.

10 відсотків від ставки, що становить 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
складає 182,70 грн, а 0,06 розміру
мінімальної заробітної плати
становить 73,08 грн, тому позивач повинен
надати суду документ про сплату
судового збору в розмірі 255,78 грн (73,08
грн + 182,70 грн).

З огляду на вищенаведене, позивачем не
виконані вимоги частини 3 статті 106 КАС
України, а саме: не надано документу про
сплату судового збору у встановленому
законодавством розмірі - 255,78 грн.

Відповідно до частини 1 статті 108
Кодексу адміністративного судочинства
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених статтею 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків. Копія ухвали про залишення
позовної заяви без руху невідкладно
надсилається особі, що звернулася із
позовною заявою.

На підставі наведеного, керуючись ст.
106, ч.1 ст.108, ст. ст. 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя ,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міського
відділу Державної виконавчої служби
Калуського міськрайонного управління
юстиції про визнання дій,
бездіяльності протиправними, і
скасування рішення ВП №17756389 від 28.05.2010
р. - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
вказаних недоліків шляхом надання суду
документу про сплату судового збору у
розмірі 255,78 грн до 02 вересня 2014 р., та
роз'яснити, що в разі не усунення
недоліків у вище зазначений строк
позовна заява буде вважатися неподаною
і повернена.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено у письмовому провадженні
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку
та строки встановлені статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя /підпис/
Тимощук О.Л.