Справа № 2а-99/11/0970
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/30027/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Карась О.В., Рибченко А.О.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.05.2014

у справі № 2а-99/11/0970

за позовом Калуської об'єднаної
державної податкової інспекції (далі -
Калуська ОДПІ)

до ОСОБА_1

про застосування фінансових санкцій.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року Калуська ОДПІ
звернулася до Івано-Франківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просила стягнути з
відповідача в доход Державного бюджету
України штраф у розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання за
порушення ОСОБА_1 вимог Закону України
«Про заборону грального бізнесу в
Україні».

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
24.02.2011 у позові відмовлено з тих
мотивів, що відсутність у відповідача
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності виключає можливість
притягнення його до відповідальності в
порядку статті 3 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні».

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.05.2014
назване рішення суду першої інстанції
скасовано; позов задоволено; до
відповідача застосовано штраф у
розмірі вісім тисяч мінімальних
заробітних плат та конфісковано 15
гральних автоматів. У прийнятті цієї
постанови апеляційний суд виходив з
того, що здійснення відповідачем
діяльності у сфері грального бізнесу
обумовлює законність застосування до
ОСОБА_1 зазначених заходів
відповідальності.

Посилаючись на невідповідність
висновків апеляційного суду нормам
чинного законодавства, ОСОБА_1
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову суду апеляційної інстанції
та залишити в силі рішення
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду у справі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне задовольнити розглядувані
касаційні вимоги з урахуванням такого.

Як встановили суди за наслідками
дослідження наявних у матеріалах
справи документів, у серпні 2010 року у
підвальному приміщенні, розташованому
по АДРЕСА_1, відповідачем надавалися
гральні послуги з використанням 15
гральних автоматів.

Згідно з вироком Снятинського
районного суду Івано-Франківської
області від 09.02.2011 у справі № 1-19/2011
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого статтею 203
Кримінального кодексу України
(зайняття забороненими видами
господарської діяльності).

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 1
Закону України «Про заборону грального
бізнесу в Україні» гральний бізнес - це
діяльність, пов'язана з організацією,
проведенням та наданням можливості
доступу до азартних ігор у казино, на
гральних автоматах, комп'ютерних
симуляторах, у букмекерських конторах,
в інтерактивних закладах, в
електронному (віртуальному) казино
незалежно від місця розташування
сервера; азартна гра - це будь-яка гра,
умовою участі в якій є внесення гравцем
ставки, що дає змогу отримати виграш
(приз), і результат якої повністю або
частково залежить від випадковості.

Статтею 2 названого Закону заборонено
гральний бізнес в Україні та участь в
азартних іграх на її території.

Відповідно до статті 3 цього Закону (в
редакції, що діяла на момент виникнення
спірних правовідносин) до суб'єктів
господарювання, які організовують і
проводять на території України азартні
ігри, застосовуються фінансові санкції
у вигляді штрафу у розмірі вісім тисяч
мінімальних заробітних плат з
конфіскацією грального обладнання, а
прибуток (дохід) від проведення такої
азартної гри підлягає перерахуванню до
Державного бюджету України.
Застосування санкцій, зазначених у
частині першій цієї статті,
здійснюється за рішенням суду,
ухваленого за позовом органів
державної податкової служби.

Отже, як випливає з наведеної
законодавчої норми, суб'єктом
правопорушення, який може нести
відповідальність за організацію і
проведення азартних ігор, є суб'єкт
господарювання.

Згідно з частиною другою статті 55
Господарського кодексу України
суб'єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні
особи, створені відповідно до
Цивільного кодексу України, державні,
комунальні та інші підприємства,
створені відповідно до цього Кодексу, а
також інші юридичні особи, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані в установленому законом
порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи
без громадянства, які здійснюють
господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці.

Наведений перелік суб'єктів
господарювання є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, як вірно зазначив суд
першої інстанції, інші особи, зокрема,
фізичні особи, що не зареєстровані як
суб'єкти підприємництва, не можуть бути
притягнуті до відповідальності за
порушення, передбачені статтею 3 Закону
України "Про заборону грального
бізнесу в Україні".

Згідно з наявною у справі довідкою з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
ОСОБА_1 не зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності (а.с. 19);
доказів на підтвердження зворотного
податковою інспекцією не представлено.
Наведене виключає можливість
задоволення даних позовних вимог.

З урахуванням викладеного у
апеляційного суду були відсутні
підстави для скасування правильного та
вмотивованого рішення суду першої
інстанції.

За таких обставин, керуючись статтями
220, 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19.05.2014 у
справі № 2а-99/11/0970 скасувати.

3. Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
24.02.2011 у справі № 2а-99/11/0970 залишити в
силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку статей 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:О.В. Карась А.О. Рибченко