Справа № 804/3845/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 р. Справа № 804/3845/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Гаражного кооперативу «Титан» про
стягнення заборгованості в сумі
4540,98грн.

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2014 року до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Гаражного кооперативу «Титан» про
стягнення заборгованості в сумі
4540,98грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивачем зазначено, що відповідач має
податковий борг у розмірі 4540,98 грн. по
земельному податку, який виник
внаслідок несплати самостійно
визначеного грошового зобов'язання у
податкових деклараціях з плати за
землю.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 20.03.2014
відкрито провадження по справі №
804/3845/14 та призначено її до розгляду в
судовому засіданні на 11.04.2014.

Позивач у судове засідання 11 квітня 2014
року не з'явився. До суду надійшло
клопотання позивача від 02.04.2014 (вх. №
19742/14) про розгляд справи без участі
його повноважного представника в
порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання 11.04.2014 не
з'явився. Ухвала Дніпропетровського
окружного адміністративного суду у
справі №804/3845/14 від 20.03.2014 та судова
повістка були надіслані на адресу
відповідача, зазначену у Спеціальному
витязі з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 20.03.2014, який
міститься в матеріалах справи. Проте
кореспонденція суду повернулася із
зазначеної адреси відповідача із
відміткою відділення поштового зв'язку
про повернення поштового відправлення,
у зв'язку із закінченням строку
зберігання.

Згідно ч. 11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) відповідач
вважається таким, що належним чином
повідомлений судом про дату, час та
місце розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, Гаражний кооператив «Титан»
18.02.2013 подав до Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області податкову декларацію з плати
за землю за 2013 рік № , в якій
самостійно обрахував, на підставі
даних нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, плату за землю у
вигляді земельного податку, що склала
3307,43 грн. на рік (275,62 грн. щомісяця).

У податковій декларації з плати за
землю за 2014 рік від 17.02.2014, відповідачем
щомісячну плату за землю визначено
також у розмірі 275,62грн..

Проте, Гаражним кооперативом «Титан»
не було здійснено вчасно оплати
самостійно визначених грошових
зобов'язань, починаючи з травня 2013 року,
в результаті чого податковим органом
відповідачу нараховано пеню в розмірі
320,63 грн., а податковим повідомленням -
рішенням від 22.04.2013 № застосовано
штраф у сумі 170,00 грн., податковим
повідомленням-рішенням від 13.08.2013 №
застосовано штраф у сумі 609,62 грн.,
податковим повідомленням-рішенням від
18.02.2014 № застосовано штраф у
розмірі 862,37 грн..

Таким чином на момент звернення до суду
з означеним позовом сума податкового
боргу Гаражного кооперативу «Титан»
становить 4540,98 грн., з яких:

- травень 2013 року - 97,79 грн. земельний
податок та 21,41 грн. - пеня;

- червень 2013 року -170,00 грн. ППР №
від 22.04.2013, пеня в сумі 42,82 грн., 275,62 грн.
сума щомісячного платежу за землю;

- липень 2013 року -275,62 грн. та пеня - 21,41
грн.;

- серпень 2013 року -275,62 грн. та пеня -
21,41грн.;

- вересень 2013 року - 609,62 штраф за ППР
№ від 13.08.2013, щомісячний платіж з
земельного податку - 275,62 та пеня 42,82
грн.;

- жовтень 2013 року - 275,62 грн. та пеня - 21,41
грн.;

- листопад 2013 року - 275,62 грн. та пеня - 21,41
грн.;

- грудень 2013 року - 275,62 грн. та пеня -
21,41грн.;

- січень 2014 року - 275,62 грн. та пеня - 21,41
грн.;

- лютий 2014 року - 862,37 грн. за ППР №
від 18.02.2014 та пеня в сумі 21,41 грн.;

- березень 2014 року - 275,62 грн. та пеня - 20,25
грн.;

- пеня у сумі - 43,46 грн.

Згідно до ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України ( далі - ПК України)
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно п.п. 36.1., п.п. 36.2. ст. 36 ПК України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором.

Статтею 206 Земельного кодексу України
передбачено, що використання землі в
Україні є платним.

Статтею 270 ПК України встановлено, що
об'єктами оподаткування є: земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні; земельні частки (паї),
які перебувають у власності.

У відповідності до пп. 9.1.10 п. 9.1 ст. 9 ПК
України до переліку загальнодержавних
податки та збори належить плата за
землю.

Згідно п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою
для нарахування земельного податку є
дані державного земельного кадастру.

Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України, платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями.

Пунктом 56.11 ст. 56 ПК України
встановлено, що не підлягає оскарженню
грошове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Згідно з п. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов`язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов`язання.

В контексті наведених норм грошове
зобов'язання відповідача у сумі 4540,98
грн. вважається податковим боргом.

Як передбачено положенням п. 59.5 ст. 59 ПК
України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

У зв'язку з тим, що податковий борг
відповідача не переривався, починаючи
з 2002 року, на підставі положень Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» контролюючим органом йому
була надіслана перша податкова вимога
від 22.01.2002 № 1/40 та друга податкова
вимога від 25.03.2002 № 2/129. Інші податкові
вимоги на новостворений податковий
борг щодо відповідача не складалися та
не надсилалися відповідачеві.

Добровільного погашення відповідачем
податкового боргу не відбулося.

Сума податкового боргу відповідача
становить 4540,98 грн., що підтверджується
довідкою про час виникнення
заборгованості, згідно даних картки
особового рахунку Гаражного
кооперативу «Титан» ()
станом на 03.03.2014.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК України визначено,
що джерелами погашення податкового
боргу платника податків є будь-яке
майно такого платника з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно пунктів 95.1., 95.2 ст. 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Порядок стягнення готівки, яка
належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 1244 від
29.12.2010.

Враховуючи вищенаведене та беручи до
уваги те, що відповідач заперечень
проти позову та доказів про сплату
податкового боргу в розмірі 4540,98 грн. не
надав, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача про стягнення
податкового боргу в сумі 4540, 98 грн. з
Гаражного кооперативу «Титан», є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
внаслідок чого підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до частини 4
статті 94 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 128, 158-163, 167, 186, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Гаражного кооперативу «Титан» про
стягнення заборгованості в сумі 4540,98
грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Гаражного кооперативу
«Титан» (, 51909,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, проспект
Конституції, буд. 28, кв.11) податковий
борг із земельного податку з юридичних
осіб у сумі 4540 ( чотири тисячі п'ятсот
сорок) грн. 98 коп. (код 13050100), яка
підлягає перерахуванню на: р/р 0013,
одержувач: Управління Державної
казначейської служби України у м.
Дніпродзержинську, податковий , назва банку: ГУДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Царікова