Справа № 1570/2311/2012
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/2311/2012

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бжассо Н. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача -
Потапчука В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

при секретарі -
Алексєєвої Н.М

за участю представника апелянта
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Сокол Д.В.

представника позивача Приватного
акціонерного товариства «Українське
Дунайське пароплавство» -
Надельниченко Н.А., Іскров К.М., Яцевич
О.С.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Одесі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
24 червня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства «Українське
Дунайське пароплавство» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Одеського окружного
адміністративного суду перебувала
справа за об'єднаними в одне
провадження адміністративними
позовами ПАТ «Українське Дунайське
пароплавство», за результатами яких
позивач просить: скасувати податкове
повідомлення-рішення № 000541630;
скасувати податкове повідомлення -
рішення № 000531630.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 24 червня
2014 року адміністративний позов
задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Одесі № від 14 липня 2011
року. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Одесі № від 14 липня 2011
року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Так судом першої інстанції
встановлено, що в період з 07.06.2011
року по 14.06.2011 року СДПІ по роботі з ВПП
у м. Одесі проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ВАТ
«Українське Дунайське пароплавство» з
питання правомірності включення до
податкового кредиту податкових
накладних, отриманих у попередніх
звітних періодах, за період з 01.01.2010
року по 31.03.2011 року.

За результатами проведеної перевірки,
відповідачем встановлено порушення
ВАТ (на час розгляду справи ПАТ)
«Українське Дунайське пароплавство»
вимог податкового законодавства, про
що складено акт перевірки від 21.06.2011
року № 273/16-3/01125821/35, на підставі якого
прийняті з урахуванням листа СДПІ
по роботі з ВПП у м. Одесі від 26.08.2011 року
№ 29566/10/116-335 прийняті податкові
повідомлення-рішення від 14.07.2011 року №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 1 709 558, 00 грн. та
штрафних (фінансових) санкцій з цього
податку у розмірі 1,00 грн. та податкове
повідомлення - рішення від 14.07.2011 року
№ про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 1 019 752, 00
грн. та штрафних (фінансових) санкцій з
цього податку у розмірі 401 051, 00 грн.

Висновки податкового органу
обґрунтовані тим, що перевіркою з
питання правомірності включення до
податкового кредиту податкових
накладних, отриманих у попередніх
звітних періодах, за період з 01.01.2010
року по 31.03.2011 року, встановлено
завищення податкового кредиту на
загальну суму 1 955 003 грн.

Перевіряючими зазначено, що перевіркою
встановлено, що підприємством не
враховано в податковій звітності з ПДВ
результати попередніх актів перевірок,
що призвело до завищення залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду - рядок
26 декларації.

Судом встановлено, в період з 01.01.2010
року по 31.03.2011 року були проведені
наступні позапланові документальні
перевірки: акт № 08692304/01125821 від 23.04.2010
року «Про результати позапланової
виїзної перевірки ВАТ «УДП», код 01125821, з
питань достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок за січень 2010
року, за рахунок від'ємного значення з
ПДВ, що декларувалось у вересні 2008 року,
листопаді та грудні 2009 року»; акт №
10492302/01125821 від 20.05.2010 року «Про
результати позапланової виїзної
перевірки ВАТ «УДП», код 01125821, з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок за лютий,
березень 2010 року, за рахунок від'ємного
значення з ПДВ, що декларувалось в
листопаді 2009 року, січні 2010 року,
лютому 2010 року»; акт № 14462302/01125821 від
14.07.2010 року «Про результати
позапланової виїзної перевірки ВАТ
«УДП», код 01125821, з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування ПДВ на розрахунковий
рахунок за квітень 2010 року, за рахунок
від'ємного значення з ПДВ, що
декларувалось у вересні 2008 року,
березні 2010 року»; акті № 23152302/01125821
від 29.10.2010 року «Про результати
позапланової виїзної перевірки ВАТ
«УДП», код 01125821, з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування ПДВ на розрахунковий
рахунок за липень 2010 року, за рахунок
від'ємного значення в з ПДВ, що
декларувалось у червні 2010 року»;
акті № 03512304/01125821 від 26.02.2010 року «Про
результати позапланової виїзної
перевірки ВАТ «УДП», код 01125821, з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок за листопад 2009
року, за рахунок від'ємного
значення, що декларувалось у вересні 2008
року, жовтні 2009 року»; акт № 05702304/01125821
від 18.03.2010 року «Про результати
позапланової виїзної перевірки ВАТ
«УДП», код 01125821, з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування ПДВ на розрахунковий
рахунок за грудень 2009 року, за рахунок
від'ємного значення, що декларувалось у
вересні 2008 року, листопаді 2009 року»; акт
№ 113/15-3/01125821/3 від 31.03.2011 року «Про
результати документальної
позапланової перевірки невиїзної
перевірки ВАТ «УДП» (код 01125821) щодо
наявних розбіжностей по податковим
зобов'язанням та податковому кредиту з
ПДВ за період 01.03.2008 року по 31.01.2011 року».

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
враховуючи наступне.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що акт перевірки, що
розглядається охоплює період по якому
вже проведено перевірку, за
результатами якої було складено акт №
113/15-3/01125821/3 від 31.03.2011 року «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ВАТ
«Українське Дунайське
пароплавство» (код 01125821) щодо наявних
розбіжностей по податковим
зобов'язанням та по податковому
кредиту з податку на додану вартість за
період з 01.03.2008 року по 31.01.2011 року»,
висновки якого стали предметом
судового розгляду по
адміністративній справі № 1570/9231/2011.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 15.03.2013 року
по справі № 1570/9231/2011, залишеного без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.04.2014 року,
адміністративний позов
Приватного акціонерного товариства
«Українське дунайське пароплавство»
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у місті
Одесі Державної податкової служби -
задоволений.

Рішенням суду встановлено, що на
підставі Акту перевірки СДПІ 27.04.2011
року прийняло податкові
повідомлення-рішення: № , яким
зменшено позивачу суму бюджетного
відшкодування з ПДВ на 1789552 грн. та
застосовано штрафні (фінансові)
санкції у розмірі 447388 грн.; № 0,
яким зменшено позивачу розмір
від'ємного значення суми ПДВ на 19985 грн.
за звітний період січень 2011 року та
застосовано штрафні (фінансові )
санкції у розмірі 4996 грн.; №, яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з ПДВ на 429 993 грн., в тому
числі 343994 грн. за основним платежем та
85999 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами)

Згідно з Актом перевірки за даними
декларацій з ПДВ за період з 01.03.2008 року
по 31.01.2011 року, поданих Позивачем до
органів Державної податкової служби та
даних АРМ "Автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" по
ВАТ "УДП" за період з 01.03.2008 року по 31.01.2011
року, встановлені розбіжності по
податкових зобов'язанням на загальну
суму 763 156 грн. Зокрема, встановлено
перелік контрагентів Позивача (додаток
1 до Акту перевірки, т.11 а.с. 38-44), якими
задекларовано податковий кредит по
товарах (роботах, послугах), отриманих
від ВАТ "УДП", в той час як ВАТ "УДП" не
задекларувало податкові зобов'язання у
відповідних податкових періодах. Крім
того, згідно Акту перевірки при
проведенні аналізу відомостей АРМ
"Автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" встановлено, що
постачальниками товарів робіт (послуг)
ВАТ "УДП", суми ПДВ по податкових
накладних не включено до складу
податкових зобов'язань декларацій з
ПДВ за відповідні звітні періоди. У
зв'язку з чим СДПІ зробило висновок про
завишення Позивачем податкового
кредиту з ПДВ на загальну суму 2 022 849
грн.

Судом, по справі № 1570/9231/2011 встановлено,
що позивач у період з 01.03.2008 року по
31.01.2011 року подавав до органів
Державної податкової служби
декларації з ПДВ разом із додатками №5
до вказаних декларацій "Реєстр виданих
та отриманих податкових накладних".
Також, судом
встановлено, що правомірність
декларування Позивачем податкових
зобов'язань, податкового кредиту та
заявленого бюджетного відшкодування з
ПДВ була предметом документальних
перевірок, які проводила Ізмаїльська
ОДПІ. За наслідками проведення
вказаних перевірок були складені: акт
№125821 від 27.04.2009 року акт
№1051/2301/01125821 від 21.05.2010 року , акт
№443/16-3/01125821/70 від 23.11.2011 року ", довідка
№01202304/01125821 від 18.04.2008 року, акт
№00852304/01125281 від 24.09.2008 року, довідка
№01432304/01125821 від 19.05.2008 року , довідка
№01852304/01125821 від 19.06.2008 року , довідка
№02142304/01125821 від 18.07.2008 року , довідка
№02432304/01125821 від 15.08.2008 року , довідка
№02592304/01125821 від 19.09.2008 року, довідка
№03062304/01125821 від 14.11.2008 року ,довідка
№03262304/01125821 від 08.12.2008 року, довідка
№125821 від 19.01.2009 року, довідка
№00402304/01125821 від 20.02.2009 року, довідка
№00582304/01125821 від 16.03.2009 року , акт
№08322304/01125821 від 09.04.2009 року, довідка
№01922304/01125821 від 02.06.2009 року ,довідка
№02392304/01125821 від 09.07.2009 року , акт
№03512304/01125821 від 26.02.2010 року ,акт
№05702304/01125821 від 18.03.2010 року , акт
№08692304/01125821 від 23.04.2010 року , акт
№10492302/01125821 від 20.05.2010 року , акт
№14462302/01125821 від 14.07.2012 року , акт
№23732302/01125821 від 29.10.2010 року , акт
№1125821 від 19.08.2010 року

Суд встановив, що в Акті перевірки №
113/15-3/01125821/3 від 31.03.2011 року відсутні
будь-які посилання на порушення
податкового законодавства, виявлені
під час проведення вищевказаних
перевірок.

З урахуванням встановлених у судовому
засіданні фактів, суд дійшов висновку
про протиправність висновків
податкового органу, та своїм рішенням
від 15.03.2013 року, скасував податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Одесі № від 27.04.2011 року,
яким Приватному акціонерному
товариству "Українське дунайське
пароплавство" зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на 1 789 552 грн. та застосовано
штрафні санкції у розмірі 447388 грн.;
скасував податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Одесі № від 14.07.2011 року,
яким Приватному акціонерному
товариству "Українське дунайське
пароплавство" зменшено розмір
від'ємного значення з податку на додану
вартість на 789 548 грн. та застосовано
штрафні санкції у розмірі 1 грн.;
скасував податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у місті Одесі № від 14.07.2011 року,
яким Приватному акціонерному
товариству "Українське дунайське
пароплавство" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 206904 грн. та
застосовано штрафні санкції у розмірі
51726 грн.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що розглядаючи дану справу,
вбачається, що доводи податкового
органу, щодо не врахування
позивачем в податковій звітності з
ПДВ результатів попередніх актів
перевірок, є безпідставними та
спростованими висновками суду за
результатами розгляду справи №
1570/9231/2011.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що в ході перевірки з питання
правомірності включення до складу
податкового кредиту, податкових
накладних, що виписані в різних
податкових періодах, але отримані
платником в поточному звітному
періоді, податковий орган встановив
порушення товариством вимог п.п. 7.4.1
п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 та п.п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» ( в редакції чинній на час
виникнення правовідносин), а саме
формування в перевіряємий період
податкового кредиту, за рахунок
податкових кредитів інших періодів, на
яке товариство мало право, але ним не
скористалось.

Відповідно до положень п.п. 7.4.1 п. 7.4, п.п.
7.5.1 п.7.5, п.п. 7.2.6 ст. 7 Закону України « Про
податок на додану вартість» ( в
редакції чинній на час виникнення
правовідносин), податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається: дата здійснення першої
з подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна видається
платником податку, який поставляє
товари (послуги), на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту. Як
виняток з цього правила, підставою для
нарахування податкового кредиту при
поставці товарів (послуг) за готівку чи
з розрахунками картками платіжних
систем, банківськими або персональними
чеками у межах граничної суми,
встановленої Національним банком
України для готівкових розрахунків, є
належним чином оформлений товарний
чек, інший платіжний чи розрахунковий
документ, що підтверджує прийняття
платежу постачальником від отримувача
таких товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу, суми
податку та податкового номера
постачальника.

У разі відмови з боку постачальника
товарів (послуг) надати податкову
накладну або при порушенні ним порядку
її заповнення отримувач таких товарів
(послуг) має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву зі скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум цього податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку
внаслідок придбання таких товарів
(послуг).

Отримання такої скарги є підставою для
проведення позапланової виїзної
перевірки такого постачальника для
з'ясування достовірності та повноти
нарахування ним зобов'язань з цього
податку за такою цивільно-правовою
операцією

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що звернення зі
скаргою на свого постачальника, який
затримує видачу податкової накладної є
правом платника податку, а не його
обов'язком та згідно приведеного
аналізу, можна вважати доведеним, що
податкове законодавство передбачало
можливість отримання податкових
накладних з запізненням, тобто
віднесення їх за датами видачі та дати
отримання до різних податкових
періодів.

Відповідно до положень п. 9 Порядку
ведення реєстру отриманих та виданих
податкових накладних, затверджених
Наказом ДПА України від 30.06.2005 року № 244,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18.07.2005 року за № 770/11050 (
в редакції чинній на час виникнення
правовідносин), встановлені
особливості заповнення деяких граф
розділу I реєстру.

Так, у графі 1 записується порядковий
номер податкової накладної, розрахунку
коригування кількісних і вартісних
показників (додаток 2 до податкової
накладної), інших подібних документів,
указаних у підпункті 7.2.6 пункту 7.2
статті 7 Закону, та документа, який
засвідчує факт придбання товарів,
вантажної митної декларації. Указаний
порядковий номер переноситься на
зазначений документ. У графі 2
вказується дата отримання податкової
накладної чи іншого документа,
указаного в підпункті 9.1 цього пункту.У
графі 3 вказується дата виписки
податкової накладної чи іншого
документа, указаного в підпункті 9.1
цього пункту. У графі 4 проставляється
номер податкової накладної чи іншого
документа, указаного в підпункті 9.1
цього пункту.

Роз'яснення приведене в листі ДПА
України від 11.08.2004 року № 15316/7/15-2417,
яким ДПА України роз'яснила, що у
випадку коли право платника на
податковий кредит підтверджується
податковими накладними, отриманими
після закінчення податкових періодів,
в яких відбулися оплата та отримання
товарів (робіт, послуг), суми податку.
вказані в таких податкових накладних,
можуть бути включені до складу
податкового кредиту в податковому
періоді, в якому такі податкові
накладні отримані.

Відповідно до положень п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції чинній на час
виникнення правовідносин),
встановлено, що не дозволяється
включення до податкового кредиту
будь-яких витрат по сплаті податку, що
не підтверджені податковими
накладними.

З урахуванням приведеного аналізу норм
податкового законодавства, чинних на
час виникнення спірних правовідносин,
вбачається , що право на податковий
кредит виникає у платника податків
лише після одержання податкової
накладної, обмежень, пов'язаних зі
строками отримання податкових
накладних Закон України № 168/97-ВР
- не передбачає.

Зазначена правова позиція
підтверджена також й чинним податковим
законодавством.

Так, відповідно до положень п. 198.6. ст. 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку контролюючим органом
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не
включив у відповідному звітному
періоді до податкового кредиту суму
податку на додану вартість на підставі
отриманих податкових накладних, таке
право зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Одесі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
24 червня 2014 року по справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства «Українське
Дунайське пароплавство» до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Одесі Міжрегіонального
головного управління Міндоходів про
скасування податкових
повідомлень-рішень,- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 14
серпня 2014 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.