Справа № 804/4812/14
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2014 р. Справа № 804/4812/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у
місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Комунального підприємства «Дорожник»
про стягнення заборгованості в сумі
725206, 26 грн.,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Комунального підприємства «Дорожник»
про стягнення заборгованості в сумі 725
206,26 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що відповідач
знаходиться на податковому обліку у
Дніпродзержинській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області та має
заборгованість перед бюджетом з
податку на додану вартість в сумі 418070,19
грн, по земельному податку в сумі 306121,07
грн., з частини чистого прибутку
(доходу) в сумі 1015,00 грн., загальна сума
податкового боргу становить 725206,26 грн.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 07.04.2014
відкрито провадження у справі № 804/4812/14
та призначено її до розгляду в судовому
засіданні на 24.04.2014.

Позивач у судове засідання 24 квітня 2014
року не з'явився. До суду надійшло
клопотання позивача від 16.04.2014 (вх. №
23288/14) про розгляд справи без участі
його повноважного представника в
порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
повноважному представнику відповідача
16.04.2014, яке міститься в матеріалах
справи.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України ( далі - КАС України), особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності.

Згідно ч.6 ст. 128 КАС України якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, Комунальне підприємство
«Дорожник» ()
зареєстроване як юридична особа
Виконавчим комітетом
Дніпродзержинської міської ради
Дніпропетровської області 26.01.2001, та
перебуває на податковому обліку у
позивача з 01.02.2001.

Податковий борг відповідача на суму
725206,26 грн. складається з: податку на
додану вартість в сумі 418070,19 грн,
земельного податку в сумі 306121,07 грн., із
частини чистого прибутку (доходу) в
сумі 1015,00 грн..

Податковий борг з податку на додану
вартість в сумі 418070,19 грн. утворився у
зв'язку з наступним:

- липень 2013 року у сумі 347грн., в зв'язку з
несплатою узгодженої суми податкового
зобов'язання по податковій декларації
№ від 22.07.2013;

-серпень 2013 року у сумі 84628,00 грн., в
зв'язку з несплатою узгодженої суми
податкового зобов'язання по податковій
декларації № від 20.08.2013;

- вересень 2013 року у сумі 1276,00 грн., в
зв'язку з несплатою узгодженої суми
податкового зобов'язання по податковій
декларації № від 17.09.2013;

- жовтень 2013 року 68578,00 грн., в зв'язку з
несплатою узгодженої суми податкового
зобов'язання по податковій декларації
№ від 18.10.2013;

- пеня в сумі 195115,5грн. за період з 09.07.13
по 01.10.13, відповідно до п. 129.1 ст. 129
Податкового кодексу України;

- нараховано штрафних санкцій за
податковими повідомленнями-рішеннями
№ від 04.02.2014 у розмірі 1020,00 грн.; №
від 20.02.2014 у розмірі 23722,80 грн.; №
від 17.02.2014 в розмірі 1020,00 грн.;

Податковий борг по земельному податку
в сумі 306121,07 грн. утворився, у зв'язку з
наступним:

- у зв'язку з несплатою самостійно
визначених грошових зобов'язань у
податковій декларації № від
20.02.2013 за період липень 2013 року -січень
2014 року у сумі 14045,14 грн (2006,45 грн.
щомісяця);

- у зв'язку з несплатою самостійно
визначених грошових зобов'язань у
податковій декларації № від
20.02.2014 за період січень-лютий 2014 року
18667,86 грн. (9333,93 грн. щомісяця);

- 11.02.2014 збільшено податкову
заборгованість на суму 273408,07 грн.,
внаслідок несплати податкових
зобов'язань за 2011, 2012, 2013 роки,
відповідно до поданих уточнюючих
розрахунків від 11.02.14 № , № ;

Податковий борг з частини чистого
прибутку (доходу) в сумі 1015,00 грн., виник
в результаті несплати самостійно
визначених податкових зобов'язань за
2013 рік, відповідно до наданого
розрахунку частини чистого прибутку
(доходу), що підлягає сплаті до
державного бюджету державними
унітарними підприємствами № від
04.03.2014.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1
статті 16 Податкового кодексу України
(далі - ПК України), платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно п.п. 36.1., п.п. 36.2. ст. 36 ПК України
податковим обов'язком визнається
обов'язок платника податку обчислити,
задекларувати та/або сплатити суму
податку та збору в порядку і строки,
визначені цим Кодексом, законами з
питань митної справи. Податковий
обов'язок виникає у платника за кожним
податком та збором.

Згідно п. 46.1. ст. 46 ПК України податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку.

Відповідно до п. 14.1.39 ст. 14 ПК України
грошове зобов'язання платника податків
- сума коштів, яку платник податків
повинен сплатити до відповідного
бюджету як податкове зобов'язання
та/або штрафну (фінансову) санкцію, що
справляється з платника податків у
зв'язку з порушенням ним вимог
податкового законодавства та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 54.1, 54.5, ст. 54 Податкового
кодексу України передбачено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Якщо
згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 56.11 статті 56 ПК України,
не підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в порядку оскарження, але не
сплачене у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня на суму такого
податкового зобов'язання.

В контексті наведених норм грошове
зобов'язання відповідача у сумі 725206,26
грн. вважається податковим боргом.

Як передбачено положенням п.59.5. ст. 59 ПК
України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

У зв'язку з тим, що податковий борг
відповідача не переривався, починаючи
з 2002 року, на підставі положень Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» контролюючим органом йому
була надіслана перша податкова вимога
від 10.10.2001 № 1/30 та друга податкова
вимога № 2/105 від 14.11.2001. Інші податкові
вимоги на новостворений податковий
борг щодо відповідача не складалися та
не надсилалися відповідачеві.

Добровільного погашення КП «Дорожник»
податкового боргу не відбулося.

Сума податкового боргу відповідача
становить 725206,26 грн., що
підтверджується довідкою про
заборгованість КП «Дорожник», код 31329952
згідно карток особових рахунків з
01.07.2013 по 31.03.2014 , яка заявлена до суду та
не сплачена станом на 01.04.2014.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК України визначено,
що джерелами погашення податкового
боргу платника податків є будь-яке
майно такого платника з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Згідно пунктів 95.1., 95.2 ст. 95 ПК України
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги. Стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4 ст. 95 ПК України
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Порядок стягнення готівки, яка
належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 1244 від
29.12.2010.

Як встановлено п. 95.5. ст. 95 ПК України
вилучені відповідно до цієї статті
готівкові кошти вносяться посадовою
особою контролюючого органу до банку в
день їх стягнення для перерахування до
відповідного бюджету чи державного
цільового фонду в рахунок погашення
податкового боргу платника податків. У
разі неможливості внесення зазначених
коштів протягом того самого дня їх
необхідно внести в банк наступного
робочого дня. Забезпечення збереження
зазначених коштів до моменту їх
внесення в банк здійснюється
відповідним контролюючим органом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
відповідними доказами та підлягають
задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та беручи до
уваги, що відповідач заперечень проти
позову та доказів про сплату
податкового боргу в розмірі 725206,26 грн.
не надав, суд приходить до висновку, що
вимоги позивача про стягнення
податкового боргу в сумі 725206,26 грн. є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи,
внаслідок чого підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до частини 4
статті 94 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 128, 158-163, 167, 186, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Комунального підприємства «Дорожник»
про стягнення заборгованості в сумі
725206,26грн.задовольнити повністю.

Стягнути з рахунків платника податків
Комунального підприємства «Дорожник»
() в обслуговуючих
банках кошти у сумі: 725206,26 грн.
податкового боргу по:

- податку на додану вартість у сумі
418070,19 грн. (код платежу 14010100, одержувач:
відділення Державного казначейства в
м. Дніпродзержинську, ,
назва банку: УДК у Дніпропетровській
області, МФО 805012, р/р 0013);

- земельному податку в сумі 306121,07 грн.
(код платежу 13050100, одержувач:
відділення Державного казначейства в
м.Дніпродзержинську, ,
назва банку: УДК у Дніпропетровській
області, МФО 805012, р/р 0013);

- з частини чистого прибутку в сумі 1015,00
грн. (код платежу 21010301, одержувач:
відділення Державного казначейства в
м. Дніпродзержинську, ,
УДК у Дніпропетровській області, МФО
805012, р/р 0013).

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя О.В.
Царікова