Справа № 807/2151/13-а
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа №
14554/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді –
Макарика В.Я.

суддів –
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
– Баранкевич А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
заступника прокурора Закарпатської
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
24.09.2013р. у справі №807/2151/13-а за позовом
прокурора міста Ужгорода до
Ужгородської міської ради
Закарпатської області, треті особи, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про часткове визнання
протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В
И В:

13 червня 2013 року прокурор міста
Ужгорода звернувся до суду з позовом до
Ужгородської міської ради
Закарпатської області у якому просив
визнати протиправним та скасувати
рішення Ужгородської міської ради «Про
надання дозволів на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок» № 737 від 07.12.2012 року.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24.09.2013 року
у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції заступник прокурора
Закарпатської області оскаржив її в
апеляційному порядку та просить
скасувати постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
24.09.2013 року та прийняти нову постанову,
якою позов прокурора міста Ужгорода по
справі № 807/2151/13-а задовольнити
повністю.

Апелянт свої вимоги мотивує тим, що
прокуратурою міста Ужгорода
встановлено, що пунктом 1.17 рішення
Ужгородської міської ради «Про надання
дозволів на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок» надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1
дозвіл на розробку проекту відведення
земельної ділянки площею 0,1437 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по вул.
Українській,52, м. Ужгорода з подальшою
передачею в оренду.

На усунення виявлених порушень
прокуратурою міста Ужгорода 16.04.2013 року
внесено подання про скасування п.1,17
рішення Ужгородської міської ради від
07.12.2012, яке п.6 рішення Ужгородською
міською радою №923 від 31.05.2013 відхилено.

відповідно до от. 123 ЗК України,, надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності, за проектом землеустрою
щодо її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідної
сільської, селищної, міської, районної,
обласної ради, Кабінету Міністрів
України, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевої державної
адміністрації. У клопотанні
зазначаються орієнтовний розмір
земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування та розмір земельної
ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

В ході проведеної перевірки було
встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до
клопотання про надання дозволу на
розробку проекту відведення не додано
викопіювання з кадастрового плану.
Крім того, конфігурація та розмір
земельної ділянки не відповідає
генеральному плану населеного пункту
та відсутня будь-яка містобудівна
документація (план зонування,
детальний план території), яка б
свідчила про можливість надання
земельної ділянки площею 0,1437 га по вул.
Українській,52, м. Ужгорода.

відповідно до генерального плану
населеного пункту, вказана земельна
ділянка віднесена для обслуговування
будівель та споруд за адресою м.
Ужгород, вул. Українська,50-52, при цьому
ОСОБА_2Є та ОСОБА_1 не являються
власниками вказаних будівель.

Представники третіх осіб ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в судове засідання на виклик
суду не з’явилися, що не перешкоджає
розгляду справи у його відсутності
згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Прокуратурою міста Ужгород було
проведено перевірку дотримання
відповідачем вимог земельного
законодавства при наданні та
припиненні користування земельними
ділянками територіальної громади
міста Ужгорода.

п. 1.17 рішення Ужгородської міської ради
Закарпатської області XV сесії VI
скликання (1-е пленарне засідання) № 737
від « 7» грудня 2012 року «Про надання
дозволів на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок» міська рада вирішила надати
дозвіл на розробку проектів відведення
земельних ділянок гр. ОСОБА_2, ідент.
номер НОМЕР_1, та гр. ОСОБА_1, ідент. номер
НОМЕР_2, земельної ділянки площею 0,1437 га
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по вул.. Українській,
52 з подальшою передачею в оренду.

Вищенаведене рішення відповідач
прийняв на підставі клопотання та
заяви осіб, враховуючи генеральний
план забудови міста Ужгорода,
керуючись ст. ст. 26, 33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», відповідно до статей 12, 20, 90,
122-124, частини другої статті 134
Земельного кодексу України, Постанови
Кабінету Міністрів України від 26
травня 2004 року № 677 «Про затвердження
Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок».

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Земельного
кодексу України (в редакції, яка діяла
станом на час прийнятті оскаржуваного
рішення) надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного
кодексу України особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевої державної адміністрації.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування та розмір земельної
ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки).

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її
цільового призначення;

формування нових земельних ділянок.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо складання документа,
що посвідчує право користування
земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 Земельного
кодексу України відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування в межах їх повноважень
у місячний строк розглядає клопотання
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
земельної ділянки вимогам законів,
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів, а також
генеральних планів населених пунктів,
іншої містобудівної документації, схем
землеустрою і техніко-економічних
обґрунтувань використання та охорони
земель адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

ч. 6 ст. 123 Земельного кодексу України
передбачає, що відповідний орган
виконавчої влади або орган місцевого
самоврядування у двотижневий строк з
дня отримання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Судом першої інстанції в судовому
засіданні було встановлено та
підтверджено представником третьої
особи ОСОБА_1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача – ОСОБА_3, та
третьою особою ОСОБА_2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача факт звернення з
клопотанням (заявою) до відповідача про
надання їм дозволу на розробку проекту
землеустрою з необхідними додатками
визначеними абзацом 2 ч. 2 ст. 123
Земельного кодексу України, а
прокуратурою не доведено факту
неподання відповідних додатків.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України
«Про регулювання містобудівної
документації» (в редакції яка діяла на
час прийняття оскаржуваного рішення)
документація із землеустрою
розробляється з урахуванням положень
плану зонування та/або детального
плану території.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про
регулювання містобудівної
документації» (в редакції, що діє з
01.01.2013 року згідно п.1 п. 1 розділу V
«Прикінцеві положення») у разі
відсутності плану зонування або
детального плану території,
затвердженого відповідно до вимог
цього Закону, передача (надання)
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності у власність
чи користування фізичним та юридичним
особам для містобудівних потреб
забороняється.

Врахувавши вищенаведені аргументи, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновком суду першої інстанції, про
те, що твердження прокуратури щодо
невідповідності п. 1.17 рішення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області XV сесії VI
скликання (1-е пленарне засідання) № 737
від « 7» грудня 2012 року «Про надання
дозволів на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок» вимогам ч. 3 ст. 24 Закону
України «Про регулювання
містобудівної документації»
безпідставні, оскільки таке не є
рішенням про надання земельної ділянки
у власність чи користування, як це
передбачено чинним законодавством
України (надано дозвіл на розробку
проектів землеустрою щодо відведення
земельної ділянки) і відповідач не міг
порушити цим рішенням норми Закону, що
не набрали законної сили (рішення
прийнято 07.12.2012 року, а зміни почали
діяти з 01.01.2013 року).

В зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, на підставі
правильно встановлених обставин
справи та визначених їм правовідносин,
прийшов до обґрунтованих і законних
висновків. Доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції і не свідчать про порушення
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи і
відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
не можуть бути підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, ст. 198, ст. 200, ст.
205, ст. 206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Закарпатської області
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 24.09.2013р. у
справі №807/2151/13-а – без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я. Макарик

Судді:
І.В. Глушко

ОСОБА_4

Повний текст ухвали складений 26 серпня
2014 року.