Справа № 500/5555/13-а
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 500/5555/13-а

Категорія: 10.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Грубіян Л.І. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді -
Коваля М.П.,

суддів -
Потапчука В.О.

-
Семенюка Г.В.,

при секретарі -
Курмановій І.І.,

за участі: представник позивача
- ОСОБА_2 (довіреність від 30.04.2014 р.),

представник третьої
особи - ОСОБА_3 (довіреність від 10.02.2014
р.),

представник третьої
особи - ОСОБА_4 (довіреність від 15.08.2013
р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_5 на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 30 квітня 2014 року
по справі за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Територіального управління
Держгірпромнагляду в Одеській області,
за участю третіх осіб: Приватне
акціонерне товариство «Українське
Дунайське пароплавство», Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області,
про визнання незаконним та скасування
акту,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 (далі - позивач, або ОСОБА_5)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Територіального управління
Держгірпромнагляду в Одеській області
(далі - відповідач), за участю третіх
осіб: Приватне акціонерне товариство
«Українське Дунайське пароплавство»
(далі - ПАТ Українське Дунайське
пароплавство»), Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області,
в якому позивач просила суд: визнати
незаконними та скасувати Акти
проведення спеціального розслідування
нещасного випадку зі смертельним
наслідком форми Н-5 від
23.04.2013 року, затвердженого 25.04.2013 року
першим заступником начальника
Територіального управління
Держгірпромнагляду України в Одеській
області, як такий, висновки якого не
ґрунтуються на фактичних обставинах та
не з'ясованих причинах загибелі ОСОБА_6,
що не відповідають вимогам діючого
законодавства України та встановленим
обставинам розслідування; зобов'язати
керівника Територіального управління
Держгірпромнагляду України в Одеській
області призначити комісію для
проведення спеціального
розслідування, зобов'язати комісію
скласти та затвердити акт форми Н-1 про
визнання нещасного випадку зі
смертельним наслідком з ОСОБА_6, як
такий, що пов'язаний з виробництвом;
стягнути на користь ОСОБА_5 з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
страхову виплату (одноразову допомогу)
в розмірі 182201,50 грн. та витрати,
пов'язані з похованням потерпілого, в
сумі 12018,50 грн., а всього 194220,00 грн.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 30 квітня 2014 року вказаний
адміністративний позов залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить вищезазначену
постанову скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог. В обґрунтування скарги апелянт
зазначив, що судом першої інстанції
порушені норми матеріального та
процесуального права.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав вимоги поданої
апеляційної скарги в повному обсязі.

Представники третіх осіб в судовому
засіданні заперечували проти
задоволення апеляційної скарги
позивача та просили залишити останню
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, попередньо
звернувшись з заявою про розгляд
справи за його відсутності (а.с.149 т.1).

Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
порадившись на місці, заслухавши думку
представників позивача та третіх осіб,
ухвалила слухати справу за відсутністю
представника відповідача, сповіщеного
належним чином про час і місце
апеляційного розгляду.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
зокрема, є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом.

Колегія суддів вважає, що розгляд та
вирішення даної справи не належить до
компетенції Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області,
як адміністративного суду, з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні:
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам; усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; усі адміністративні
справи щодо спорів фізичних осіб з
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг;
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання ними рішень
судів у справах, передбачених пунктами
1 - 4 частини першої цієї статті;
адміністративні справи щодо
примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

В свою чергу пунктом 1 частиною 2
вищезазначеної статті КАС України
встановлено, що окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи однією зі
сторін в яких є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська, Севастопольська міська
рада, їх посадова чи службова особа,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ щодо їх рішень,
дій чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

Зі змісту заявленого
адміністративного позову вбачається,
що позивач звернулась до
територіального органу
Держгірпромнагляду щодо оскарження
акту проведення спеціального
розслідування нещасного випадку зі
смертельним наслідком форми Н-5 від
23.04.2013 року, затвердженого 25.04.2013 року
першим заступником начальника
Територіального управління
Держгірпромнагляду України в Одеській
області, на підставі повноважень
визначених Порядком проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року № 1232, тобто, щодо оскарження
організації та проведення
спеціального розслідування, яке
здійснюється органами
Держгірпромнагляду.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що, оскільки предметом даного спору є
оскарження організації та проведення
спеціального розслідування, яке
здійснюється органами
Держгірпромнагляду, що не передбачено
правилами предметної підсудності
згідно з ч. 1 ст. 18 КАС України, даний
спір за суб'єктним складом підсудний
окружному адміністративному суду.

Суд першої інстанції не встановив
обставини, за яких позов має бути
повернутий позивачеві, що призвело до
ухвалення судового рішення
неповноважним судом, що тягне за собою
скасування постанови із прийняттям
нового судового рішення.

Розглядаючи спір по суті заявлених
вимог, судом апеляційної інстанції
встановлено, що 30.07.2007 року на 1109,5 км. р.
Дунай (м. Смедерево, Сербія) з
працівником ПАТ Українське Дунайське
пароплавство» шкіпером ОСОБА_6
трапився нещасний випадок зі
смертельним наслідком.

Наказом начальника територіального
управління Держгірпромнагляду України
по Одеській області № 160 від 05.07.2007 року
була призначена комісія з спеціального
розслідування цього нещасного випадку.

За результатами проведеного
спеціального розслідування комісією
20.08.2007 року було складено акт
форми НПВ та акт форми Н-5, згідно з
якими нещасний випадок зі смертельним
наслідком з шкіпером ОСОБА_6 було
визнано таким, що не пов'язаний з
виробництвом.

Вказаний акт був скасований постановою
Одеського окружного адміністративного
суду від 27 березня 2012 року, яка набрала
законної сили.

Також, вказаним судовим рішенням
зобов'язано Територіальне управління
Держгірпромнагляду України в Одеській
області провести повторне
розслідування нещасного випадку із
смертельним наслідком, що стався із
ОСОБА_6 спеціальною комісією у іншому
складі з урахуванням встановлених в
судовому засіданні обставин.

На виконання вимог вказаного судового
рішення, відповідачем була створена
нова комісія розслідування нещасного
випадку із смертельним наслідком, що
стався із ОСОБА_6, наказом № 303 від 02.04.2013
року.

За результатами проведення
спеціального розслідування нещасного
випадку зі смертельним наслідком, що
стався 03.07.2007 року у період часу з 10
годин до 12 годин у ПАТ «Українське
Дунайське пароплавство», комісією 25
квітня 2013 року було складено акт форми
Н-5, який затверджено першим
заступником начальника
Територіального управління
Держгірпромнагляду в Одеській області.

Не погодившись з вказаним актом
позивач звернулась до суду з даним
позовом.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення сторін, оцінивши докази по
справі у їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Процедуру проведення розслідування та
ведення обліку нещасних випадків,
професійних захворювань і аварій, що
сталися з працівниками на
підприємствах, в установах та
організаціях незалежно від форми
власності або в їх філіях,
представництвах, інших відокремлених
підрозділах (далі - підприємство)
визначено Порядком проведення
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 30 листопада 2011
року № 1232 (далі - Порядок № 1232).

Згідно з пунктом 36 названого Порядку
спеціальному розслідуванню
підлягають: нещасні випадки із
смертельними наслідками; групові
нещасні випадки, які сталися одночасно
з двома і більше працівниками,
незалежно від ступеня тяжкості
отриманих ними травм; випадки смерті
працівників на підприємстві; випадки
зникнення працівників під час
виконання трудових (посадових)
обов'язків; нещасні випадки, що
спричинили тяжкі наслідки, у тому числі
з можливою інвалідністю потерпілого.

Спеціальне розслідування нещасного
випадку (крім випадків, передбачених
пунктом 39 цього Порядку) проводиться
комісією із спеціального
розслідування нещасного випадку (далі -
спеціальна комісія), утвореною
територіальним органом
Держгірпромнагляду за
місцезнаходженням підприємства або за
місцем настання нещасного випадку, у
разі, коли нещасний випадок стався з
фізичною особою - підприємцем чи
особою, що забезпечує себе роботою
самостійно, або внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди (події)
за погодженням з органами,
представники яких входять до її складу.

До складу спеціальної комісії входять:
посадова особа територіального органу
Держгірпромнагляду (голова комісії);
представник Фонду за
місцезнаходженням підприємства або за
місцем настання нещасного випадку в
разі, коли нещасний випадок стався з
фізичною особою - підприємцем чи
особою, що забезпечує себе роботою
самостійно, або внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди;
представник органу управління
підприємства або місцевої
держадміністрації у разі, коли
зазначений орган відсутній або
нещасний випадок стався з фізичною
особою - підприємцем чи особою, що
забезпечує себе роботою самостійно,
або внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди; представник роботодавця або
роботодавець (у виняткових випадках);
представник первинної організації
профспілки незалежно від членства
потерпілого в профспілці (у разі
наявності на підприємстві кількох
профспілок - представник профспілки,
членом якої є потерпілий, а у разі
відсутності профспілки - уповноважена
найманими працівниками особа з питань
охорони праці); представник
профспілкового органу вищого рівня або
територіального профоб'єднання за
місцем настання нещасного випадку;
представник закладу державної
санітарно-епідеміологічної служби,
який здійснює
санітарно-епідеміологічний нагляд за
підприємством, або такого закладу за
місцем настання нещасного випадку,
якщо він стався з фізичною особою -
підприємцем чи особою, що забезпечує
себе роботою самостійно, у разі
розслідування випадку гострого
професійного захворювання (отруєння);
представник Держсільгоспінспекції у
разі, коли нещасний випадок стався під
час експлуатації зареєстрованих в ній
сільськогосподарських машин
(тракторів, самохідних шасі, самохідних
сільськогосподарських,
дорожньо-будівельних і меліоративних
машин, тракторних причепів, обладнання
тваринницьких ферм, посівних та
збиральних машин).

Строки та порядок проведення
спеціального розслідування
врегульовані положеннями пунктів 41-51
Порядку № 1232.

Так, відповідно до пункту 42 названого
Порядку спеціальна комісія
зобов'язана: обстежити місце, де стався
нещасний випадок, одержати письмові чи
усні пояснення від роботодавця і його
представників, посадових осіб,
працівників підприємства, потерпілого
(якщо це можливо), опитати осіб - свідків
нещасного випадку та осіб, причетних до
нещасного випадку; визначити
відповідність умов праці та її безпеки
вимогам законодавства про охорону
праці; визначити необхідність
проведення лабораторних досліджень,
випробувань, технічних розрахунків,
експертизи для встановлення причини
нещасного випадку і розроблення плану
заходів щодо запобігання подібним
нещасним випадкам; вивчити первинну
медичну документацію (журнал
реєстрації травматологічного пункту
лікувально-профілактичного закладу,
звернення потерпілого до медичного
пункту або медико-санітарної частини
підприємства, амбулаторну картку та
історію хвороби, документацію відділу
кадрів, відділу (служби) охорони праці
тощо); з'ясувати обставини і причини
настання нещасного випадку; визначити,
пов'язаний чи не пов'язаний нещасний
випадок з виробництвом; установити
осіб, які допустили порушення вимог
законодавства про охорону праці, а
також розробити план заходів щодо
запобігання подібним нещасним
випадкам; зустрітися з потерпілим (якщо
це можливо) або членами його сім'ї чи
уповноваженою особою, яка представляє
його інтереси, щодо роз'яснення їх прав
у зв'язку з настанням нещасного
випадку.

Згідно з пунктом 51 Порядку № 1232 у разі
проведення спеціального розслідування
випадку смерті працівника під час
виконання ним трудових (посадових)
обов'язків матеріали розслідування
повинні містити: копію наказу органу
Держгірпромнагляду або
Держатомрегулювання про утворення
спеціальної комісії; примірник акта за
формою Н-5; примірник акта за формою Н-1
(у разі, коли нещасний випадок визнано
таким, що пов'язаний з виробництвом);
примірник картки за формою П-5 (у разі
виявлення гострого професійного
захворювання (отруєння); медичний
висновок про причини смерті, а також
стан алкогольного, токсичного чи
наркотичного сп'яніння; протокол
огляду місця, де стався нещасний
випадок, за встановленою формою;
протокол зустрічі членів спеціальної
комісії з членами сім'ї потерпілого чи
уповноваженою особою, яка представляє
їх інтереси; інші документи залежно від
обставин і причин настання нещасного
випадку.

Примірники актів форми Н-5, форми Н-1 (або
форми НПВ) підписуються головою і всіма
членами спеціальної комісії та разом з
іншими матеріалами спеціального
розслідування зберігаються у робочому
органі виконавчої дирекції Фонду
протягом 45 років, у разі реорганізації
робочого органу передаються його
правонаступникові, який бере на облік
нещасний випадок, а у разі ліквідації
робочого органу - до державного архіву.

При цьому, пунктом 16 Порядку № 1232
визначені обставинами, за яких нещасні
випадки не визнаються такими, що
пов'язані з виробництвом, а саме:
перебування за місцем постійного
проживання на території польових і
вахтових селищ; використання в
особистих цілях без відома роботодавця
транспортних засобів, устаткування,
інструментів, матеріалів тощо, які
належать або використовуються
підприємством (крім випадків, що
сталися внаслідок їх несправності, що
підтверджено відповідними висновками);
погіршення стану здоров'я внаслідок
отруєння алкоголем, наркотичними
засобами, токсичними чи отруйними
речовинами, а також їх дії (асфіксія,
інсульт, зупинка серця тощо), що
підтверджено відповідним медичним
висновком, якщо це не пов'язано із
застосуванням таких речовин у
виробничому процесі чи порушенням
вимог щодо їх зберігання і
транспортування, або якщо потерпілий,
який перебував у стані алкогольного,
токсичного чи наркотичного сп'яніння,
до настання нещасного випадку був
відсторонений від роботи відповідно до
вимог правил внутрішнього трудового
розпорядку підприємства або
колективного договору; алкогольне,
токсичне чи наркотичне сп'яніння, не
зумовлене виробничим процесом, що
стало основною причиною нещасного
випадку за відсутності технічних та
організаційних причин його настання,
що підтверджено відповідним медичним
висновком; вчинення кримінального
правопорушення, що встановлено
обвинувальним вироком суду або
постановою (ухвалою) про закриття
кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами; 6)
природна смерть, смерть від загального
захворювання або самогубство (крім
випадків, зазначених у пункті 15 цього
Порядку), що підтверджено висновками
судово-медичної експертизи та/або
відповідною постановою про закриття
кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання вимог постанови Одеського
окружного адміністративного суду від 27
березня 2012 року, відповідачем було
призначено та відповідною комісією
проведено повторне розслідування
нещасного випадку із смертельним
наслідком, що стався із ОСОБА_6 03.07.2007
року, за результатами проведення якого,
вивчивши матеріали спеціального
розслідування, причини та обставини, за
яких стався нещасний випадок з
шкіпером ПДМ-10 ПАТ
«Українське Дунайське пароплавство»
ОСОБА_6, враховуючи показання помічника
шкіпера ОСОБА_7, комісією кваліфіковано
даний нещасний випадок, як не
пов'язаний з виробництвом, на підставі
пп. 2 п. 16 Порядку № 1232, а саме у зв'язку з
використанням потерпілим в особистих
цілях без відома роботодавця
транспортних засобів, устаткування,
інструментів, матеріалів тощо, які
належать або використовуються
підприємством.

Звертаючись до суду з даним позовом, як
на підставу для скасування спірного
акту спеціального розслідування
нещасного випадку, позивач посилається
на те, що вказані висновки комісії не
ґрунтуються на фактичних обставинах та
з'ясованих причинах загибелі ОСОБА_6, у
зв'язку із чим позивач просить суд
скасувати вказаний акт та зобов'язати
керівника Територіального управління
Держгірпромнагляду України в Одеській
області призначити комісію для
проведення спеціального розслідування
і зобов'язати комісію скласти та
затвердити акт форми Н-1 про визнання
нещасного випадку зі смертельним
наслідком з ОСОБА_6, як такий, що
пов'язаний з виробництвом.

Тобто, фактично позивач просить суд
встановити факт нещасного випадку зі
смертельним наслідком, що стався з
ОСОБА_6 03.07.2007 року, як такий, що
пов'язаний з виробництвом.

Поряд з цим, колегія суддів наголошує,
що адміністративний суд, перевіряючи
рішення, дію чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень, на відповідність
закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України
критеріям, не повинен втручатись у
дискрецію (вільний розсуд) суб'єкта
владних повноважень поза межами
перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного
судочинства полягає не у забезпеченні
ефективності державного управління, а
в гарантуванні дотримання вимог права,
без порушень принципу розподілу влади.

Тобто, вирішуючи спірне питання, суд
позбавлений повноважень на
зобов'язання комісію спеціального
розслідування нещасного випадку
скласти та затвердити акт форми Н-1 про
визнання нещасного випадку зі
смертельним наслідком, що стався з
ОСОБА_6 03.07.2007 року, як такий, що
пов'язаний з виробництвом, оскільки
такі повноваження, згідно вимог
Порядку № 1232, відносяться до виключної
компетенції відповідної комісії
спеціального розслідування нещасного
випадку.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
вимоги позивача по своїй суті
вимагають встановлення факту, що має
юридичне значення, а справи щодо
встановлення фактів, що мають юридичне
значення та від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав, відповідно
до статті 256 ЦПК України, вирішуються в
порядку цивільного судочинства, у
справах ж щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
у відповідності до критеріїв,
визначених ч. 3 ст. 2 КАС України.

Поряд з цим, як вбачається з матеріалів
справи та не спростовується позивачем,
суб'єктом владних повноважень -
Держгірпромнаглядом при призначенні
та проведенні спірного спеціального
розслідуванні нещасного випадку
дотримано вимог Порядку № 1232 стосовно
процедури призначення та проведення
розслідування нещасного випадку,
відповідності складу комісії
встановленим Порядком № 1232 вимогам,
здійснення комісією передбачених
пунктом 42 Порядку № 1232 дій та складення
у строки, визначені Порядком, акту Н-5,
підписаного всіма членами комісії з
розслідування, тобто судом не
встановлено будь-яких порушень при
проведенні відповідачем спірного
розслідування нещасного випадку.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідачем при проведенні
повторного спеціального розслідування
нещасного випадку було дотримано всіх
вимог встановлених чинним
законодавством України, а також у
зв'язку з відсутністю у суду
повноважень на встановлення факту
нещасного випадку, як такого, що
пов'язаний з виробництвом, колегія
суддів приходить до висновку щодо
відсутності підстав для скасування
акту повторного розслідування
нещасного випадку, який стався з
ОСОБА_6 03.07.2007 року та зобов'язання
керівника Територіального управління
Держгірпромнагляду України в Одеській
області призначити комісію для
проведення спеціального розслідування
і зобов'язання комісію скласти та
затвердити акт форми Н-1 про
визнання нещасного випадку зі
смертельним наслідком з ОСОБА_6, як
такий, що пов'язаний з виробництвом.

Що стосується вимог позивача про
стягнення її користь з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
страхову виплату (одноразову допомогу)
в розмірі 182201,50 грн. та витрати,
пов'язані з похованням потерпілого, в
сумі 12018,50 грн., колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 року, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку,
зокрема. виплачувати одноразову
допомогу в разі смерті потерпілого та
організувати поховання померлого,
відшкодувати вартість пов'язаних з цим
ритуальних послуг відповідно до
місцевих умов, у разі настання
страхового випадку.

Частиною 2 статті 13 вказаного Закону
передбачено, що страховим випадком є
нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Згідно ч. 1 ст. 14 цього ж Закону нещасний
випадок - це обмежена в часі подія або
раптовий вплив на працівника
небезпечного виробничого фактора чи
середовища, що сталися у процесі
виконання ним трудових обов'язків,
внаслідок яких заподіяно шкоду
здоров'ю або настала смерть.

Враховуючи відсутність рішення
уповноваженого органу про визнання
нещасного випадку зі смертельним
наслідком з ОСОБА_6 таким, що стався з
ним у процесі виконання ним трудових
обов'язків, колегія суддів приходить до
висновку, що відсутні підстави для
стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
на користь позивача одноразової
допомоги у зв'язку зі смертю ОСОБА_6 та
витрат, пов'язаних з похованням
потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В той же час, згідно з частиною 2 статті
71 цього КАС України в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
надано достатні аргументи та доводи,
які свідчать, що останній діяв в межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України, обґрунтовано та правомірно, у
зв'язку з чим, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 30 квітня 2014 року -
задовольнити частково.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 30 квітня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Територіального управління
Держгірпромнагляду в Одеській області,
за участю третіх осіб: Приватне
акціонерне товариство «Українське
Дунайське пароплавство», Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про визнання незаконним та скасування
акту - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_5 до
Територіального управління
Держгірпромнагляду в Одеській області,
за участю третіх осіб: Приватне
акціонерне товариство «Українське
Дунайське пароплавство», Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
про визнання незаконним та скасування
акту - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з дня складення
постанови в повному обсязі
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний колегією суддів 08 серпня 2014
року.

Головуючий суддя:
/М.П. Коваль/

Суддя:
/В.О. Потапчук/

Суддя:
/Г.В. Семенюк/