Справа № 2а-17828/09/0370
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 р.
Справа № 876/6766/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового
засідання: Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Луцької об»єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Міністерства доходів і
зборів України, Луцької об»єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання права
на здійснення платежів без
ідентифікаційного номеру,-

В С Т А Н О
В И В:

В квітні 2009 року позивачі - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Міндоходів України), Луцької
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області (далі -
Луцька ОДПІ) про зобов»язання не
надавати ідентифікаційний номер,
здійснювати в подальшому облік за
раніше встановленими формами обліку
без застосування ідентифікаційного
номера, знищити інформацію з
Державного реєстру фізичних осіб -
платників податків та інших
обов»язкових платежів, поставити у
паспортах відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру та завірити
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачі через релігійні переконання
не бажають здійснювати будь-які
платежі з використанням
ідентифікаційного номера. Позивачі
неодноразово зверталися до
відповідачів із відповідними заявами
про ненадання ідентифікаційного
номеру ОСОБА_1 та не внесення даних про
нього до Державного реєстру фізичних
осіб - платників податків та інших
обов»язкових платежів, знищити
інформацію про ОСОБА_2 з Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків та інших обов»язкових
платежів, в подальшому здійснювати
облік позивачів за раніше
встановленими формами обліку
платників податків (за прізвищем,
іменем, по батькові та за місцем
проживання), поставити у паспорті
ОСОБА_1 відмітку про наявність права
здійснювати будь-які платежі без
ідентифікаційного номеру, завіривши
підпис відповідальної особи гербовою
печаткою. Проте, відповідачі відмовили
у задоволенні таких заяв, мотивуючи
відмову тим, що право на здійснення
платежів без ідентифікаційного номеру
можна реалізувати виключно за
процедурою, передбаченою наказом
Державної податкової адміністрації
України, Міністерства внутрішніх справ
України від 19.10.2004 року №602/1226. Позивачі
вважають, що наказ Державної
податкової адміністрації України,
Міністерства внутрішніх справ України
від 19.10.2004 року № 602/1226 суперечить
Конституції України та Закону України
"Про Державний реєстр фізичних осіб -
платників податків та інших
обов»язкових платежів", а тому відмова
відповідачів у задоволенні заяв
позивачів є протиправною..

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено. Зобов»язано Міністерство
доходів і зборів України не надавати
ідентифікаційний номер ОСОБА_1.

Зобов»язано Міністерство доходів і
зборів України здійснювати в
подальшому облік ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як
платників податків та інших
обов»язкових платежів, за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного
номеру.

Зобов»язано Міністерство доходів і
зборів України не вносити дані про
ОСОБА_1 до Державного реєстру фізичних
осіб - платників податків та інших
обов»язкових платежів.

Зобов»язано Луцьку об»єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Волинській
області не направляти до Державного
реєстру фізичних осіб - платників
податків та інших обов»язкових
платежів інформацію про ОСОБА_1 та не
надавати йому ідентифікаційний номер.

Зобов»язано Луцьку об»єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Волинській
області вести облік ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
як платників податків та інших
обов»язкових платежів за раніше
встановленими формами обліку без
застосування ідентифікаційного
номеру.

Зобов»язано Луцьку об»єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Волинській
області проставити на сторінці 7 або 8
або 9 у паспорті ОСОБА_1 запис про
наявність права здійснювати будь-які
платежі без ідентифікаційного номеру
та завірити підпис печаткою Луцької
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області.

Зобов»язано Міністерство доходів і
зборів України видалити інформацію про
ОСОБА_2 з Державного реєстру фізичних
осіб - платників податків та інших
обов»язкових платежів.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що відповідачі
неправомірно відмовили позивачам у
виключенні з Державного реєстру
фізичних осіб-платників податків та
інших обов»язкових платежів всієї
інформації про них, що призвело до
порушення їх прав і свобод.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Луцька ОДПІ оскаржила його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі апелянт просить постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову постанову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтуванням своїх апеляційних
вимог апелянт вказує на те, що
позивачами, за наявності у них права на
здійснення будь-яких платежів без
ідентифікаційного номеру, не дотримано
процедури реалізації права на
здійснення будь-яких платежів без
ідентифікаційного номеру

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги в
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів прийшла до
переконання про те, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
прихожанами Свято-Іллінського храму,
та відповідно до своїх релігійних
переконань не бажають мати
ідентифікаційні номери.

Внаслідок чого, ОСОБА_1 звернувся із
заявами до ДПА України та Луцьку ОДПІ
про не надання йому ідентифікаційного
номеру, здійснення в подальшому обліку
за раніше встановленими формами обліку
без застосування ідентифікаційного
номеру (за прізвищем, іменем та
по-батькові), та не вносити про нього
дані в Державного реєстру фізичних
осіб-платників податків та інших
обов»язкових платежів. ОСОБА_2
звернувся із заявами до ДПА України та
Луцьку ОДПІ про знищення про неї
інформації з Державного реєстру
фізичних осіб-платників податків та
інших обов»язкових платежів та
збереження за нею раніше встановлену
форму обліку платників податків (за
прізвищем, іменем та по-батькові).

Листами Державної податкової
адміністрації України №9823/П/29-2115 від
09.12.2008 року (а.с. 11-12), №412/П/29-2115 від 03.02.2009
року (а.с. 17-18), Луцької ОДПІ №17475/П/29-031
від 17.12.2008 року (а.с.14) та №752/П/29-033 від
27.01.2009 року (а.с. 20) позивачам було
відмовлено в задоволенні таких заяв.

Роз»яснено про необхідність подання
пакету документів відповідно до вимог
«Порядку унесення відмітки до паспорта
громадянина України щодо
ідентифікаційного номера фізичної
особи - платника податків та інших
обов»язкових платежів», затвердженим
спільним наказом ДПА та Міністерства
внутрішніх справ України від 19 жовтня
2004 року № 602/1226 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 20 жовтня
2004 року за № 1345/9944; в редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин, далі -
Порядок).

Статтею 35 Конституції України кожному
гарантоване право на свободу
світогляду і віросповідання. Обов»язок
кожного сплачувати податки і збори в
порядку і розмірах, встановлених
законом, визначено у статті 67 Основного
Закону.

Згідно з частиною другою статті 1
Закону України «Про Державний реєстр
фізичних осіб-платників податків та
інших обов»язкових платежів» для осіб,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомляють про це
відповідні державні органи,
зберігаються раніше встановлені форми
обліку платників податків та інших
обов»язкових платежів. У паспортах
зазначених осіб робиться відмітка про
наявність у них права здійснювати
будь-які платежі без ідентифікаційного
номера.

Частиною другою статті 5 цього Закону,
яка регламентує порядок реєстрації
фізичних осіб-платників податків та
інших обов»язкових платежів,
передбачено, що до Реєстру не вноситься
інформація про осіб, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовляються від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомляють про це відповідні
державні органи.

Обсяг інформації про фізичних осіб, яка
включається до Реєстру, визначено
статтями 3 та 5 Закону України «Про
Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов»язкових платежів». Зокрема,
передбачено, що до інформаційного
фонду Реєстру включаються такі дані:
індивідуальні ідентифікаційні номери,
що надаються фізичним особам-платникам
податків та інших обов»язкових
платежів і зберігаються за ними
протягом усього їх життя; інформація
про сплату фізичними особами податків
та інших обов»язкових платежів;
прізвище, ім»я та по батькові; дата
народження; місце народження (країна,
область, район, населений пункт); місце
проживання; місце основної роботи; види
сплачуваних податків та інших
обов»язкових платежів; інформація про
сплату фізичними особами податків та
інших обов»язкових платежів.

Згідно з частиною третьою статті 9
зазначеного Закону фізичні
особи-платники податків та інших
обов»язкових платежів, крім осіб, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера та офіційно
повідомили про це відповідні державні
органи, зобов»язані: зареєструватись у
Реєстрі з моменту виникнення об»єкта
оподаткування чи сплати податків та
інших обов»язкових платежів; подавати
до державних податкових інспекцій по
районах, районах у містах і містах без
районного поділу відомості про зміну
даних відповідно до частини третьої
статті 5 цього Закону протягом місяця з
дня виникнення таких змін.

Системний аналіз зазначених вище
правових норм дає колегії суддів
апеляційної інстанції підстави для
висновку, що у випадку, коли фізична
особа, яка через свої релігійні або
інші переконання відмовилася від
прийняття ідентифікаційного номера та
офіційно повідомила про це органи
державної податкової служби, то з
Державного реєстру підлягає
виключенню вся інформація про таку
особу, а не лише її ідентифікаційний
номер.

Відповідно до пункту 1.3 Порядку
громадяни України, які відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
обліковуються як платники податків та
інших обов»язкових платежів за серією
та номером паспорта. Зазначена норма
суперечить положенням Закону України
«Про Державний реєстр фізичних
осіб-платників податків та інших
обов»язкових платежів», який має вищу
юридичну силу, про необхідність
видалення всієї інформації про таких
осіб, зазначений Закон також не
передбачає облік таких громадян за
серією та номером паспорта.

Таке твердження кореспондується з
постановою Верховного суду України від
01.07.2013 року.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання,
що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Луцької об»єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 03
грудня 2013 року у справі №2а-17828/09/0370 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий:
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 20.08.2014 року.