Справа № 340/172/14-а, 2а-340/8/14
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року

Справа № 876/4593/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Яворського І.О., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду у
Верховинському районі
Івано-Франківської області на
постанову Верховинського районного
суду Івано-Франківської області від 10
квітня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду у
Верховинському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до Управління Пенсійного
фонду України у Верховинському районі
Івано-Франківської області (далі - УПФУ
у Верховинському районі
Івано-Франківської області), в якому
просила визнати протиправним та
скасувати рішення комісії по розгляду
питань, пов'язаних з призначенням
(перерерахунком) пенсій УПФУ у
Верховинському районі
Івано-Франківської області №31 від
05.09.2013 р. про щомісячне утримання 20 % із
її пенсії до повного погашення
переплати в сумі 36 891,81 грн. та
зобов'язати УПФУ у Верховинському
районі Івано-Франківської області
здійснити перерахунок пенсії з 20.10.2005
р., з урахуванням заробітної плати за
період з 01.01.1980 р. по 31.12.1984 р. за роботу у
Верховинському ОРТП, провести
відповідні пенсійні виплати та
продовжувати виплачувати їх надалі.

Постановою Верховинського районного
суду Івано-Франківської області від
10.04.2014 р. позов було задоволено
повністю.

Не погоджуючись із даною постановою її
оскаржило УПФУ у Верховинському районі
Івано-Франківської області, в якій
зазначає, що постанова суду першої
інстанції є незаконною та
необґрунтованою, прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та невідповідністю висновків
суду обставинам справи. В апеляційній
скарзі вказує, що судом першої
інстанції не взято до уваги той факт, що
відповідач діяв у передбаченому
законом порядку. Також вказує на явну
невідповідність довідок наданих
позивачем для перерахунку пенсії, тому
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позову.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подавали, тому відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає за можливе здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову без змін з
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, що ОСОБА_1 починаючи з 31.10.2005
р. УПФУ у Верховинському районі
Івано-Франківської області було
призначено пенсію по віку на загальних
умовах.

20.10.2005 р. позивач звернулася із заявою
про перерахунок пенсії, надавши при
цьому довідку №47 від 17.10.2005 р. про
заробітну плату, видану КТП «Говерла»
за період роботи у Верховинському ОРТП
з січня 1980 року по грудень 1984 року, на
підставі яких було проведено
нарахування розміру пенсії з 16.10.2005 р..

Щомісячний розмір її пенсії, після
відповідних індексацій, станом на
01.01.2013 р. становив 1718,77 грн., що
стверджується розрахунком нарахування
пенсій по пенсійній справі позивача.

За наслідками проведеної УПФУ у
Верховинському районі
Івано-Франківської області зустрічної
перевірки заробітної плати позивача
було виявлено, що дані зазначені в
довідці про заробітну плату ОСОБА_1 №47
від 17.10.2005 р. року, яка видана КТП
"Говерла" не відповідають відомостям у
книгах по заробітній платі, про що
складено акт №90 від 17.07.2013 р., у зв'язку з
чим УПФУ у Верховинському районі
Івано-Франківської області з липня 2013
року проводиться виплата пенсії у
зменшеному розмірі (1192,54грн.), а за
період з 20.10.2005 р. по 01.08.2013 р. нараховано
по пенсійній справі № 50546 переплату
пенсії в сумі 36891,81 грн. та прийнято
рішення №31 від 05.09.2013 р. про щомісячне
утримання 20% із пенсії позивача до
повного погашення переплати.

Відповідно до норм статті 50 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Згідно статті 103 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадяться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав.

Аналіз наведених правових норм, дає
підстави колегії суддів апеляційного
суду вважати, що обов'язковою умовою
стягнення надміру виплачених пенсій є
допущення зловживань з боку пенсіонера
та в жодному випадку вказані суми не
можуть бути стягнуті у випадку
призначення її на підставі
недостовірних даних, формування, яких
не залежить від пенсіонера. В такому
разі суми зайво виплаченої пенсії
стягуються з страхувальника.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи представником відповідача не
представлено жодних доказів
зловживань, які б призвели до виплати
пенсій в більшому розмірі, з боку
ОСОБА_1, а відтак підстав для прийняття
рішення щодо стягнення сум надміру
виплаченої пенсії з пенсіонера, у
суб'єкта владних повноважень не було,
про що вірно зазначено судом першої
інстанції.

Крім того, відповідно до частини 2
статті 101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», підприємства та
організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне рахування" довідки про
заробітну плату видаються
підприємством, установою чи
організацією, де працювала особа, яка
звертається за пенсією.

Відповідно до приписів ст.11 Цивільного
кодексу України підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків, у тому
числі щодо відшкодування збитків, є
зобов'язання, яке виникає з угод або
внаслідок заподіяної шкоди.

У ст. 1166 ЦК України міститься
законодавче визначення деліктної
відповідальності за шкоду, завдану
майну, та підстави її виникнення. Так,
для настання деліктної
відповідальності обхідна наявність
складу правопорушення, а саме: 1)
наявність шкоди; 2) протиправна
поведінка заподіюваної шкоди; 3)
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача; 4)
вина. Перераховані підстави визнаються
загальними, оскільки їх наявність
обхідна для всіх випадків
відшкодування шкоди, якщо інше не
передбачено законом.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційного суду погоджується із
висновком суду першої інстанції та
вважає, що оскільки довідка про роботу
та заробітну плату ОСОБА_1 №47 від 17.10.2005
р. видана КТП "Говерла" та за умови
доведення відповідачем факту внесення
в неї недостовірних даних, суми надміру
виплачених пенсій ОСОБА_1 повинні
відшкодовувати підприємство, яке
видало довідку.

Крім цього, відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК
України не підлягає поверненню
безпідставно набуті заробітна плата і
платежі, що прирівнюються до неї,
пенсії, допомоги, стипендії,
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, аліменти інші грошові суми,
надані фізичній особі як засіб для
існування, якщо їх виплата проведена
фізичною або юридичною особою
добровільно, за відсутності рахункової
помилки з її боку і добросовісності з
боку набувача.

З урахуванням наведеного, відповідачем
не надано суду доказів вчинення
позивачем зловживань
(недобросовісності), що призвели до
безпідставної виплати їй сум пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду у Верховинському
районі Івано-Франківської області -
залишити без задоволення, а постанову
Верховинського районного суду
Івано-Франківської області від 10
квітня 2014 року у справі № 340/172/14-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
І.О. Яворський

Р.П. Сеник