Справа № 826/10952/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2014 року 10:14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді Іщука
І.О., при секретарі судового засідання
Самаренко Х.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовом:Публічного акціонерного
товариства «Славутич»до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києвіпровизнання
протиправним та скасування податкової
вимоги та рішення про опис майна в
за участю представників сторін:
від позивача: Катющенко І.О.
від відповідача: Гаврилюк М.Я.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 14 серпня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
«Славутич» звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві, в якому
просить:

1. Визнати протиправною та
скасувати податкову вимогу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві від 30.04.2014 р. № 6818-25 на
суму 127 672,62 грн.

2. Визнати протиправним та
скасувати Рішення Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у м. Києві від 02 червня 2014 р. №
486/26-59-25-01-14 про опис майна у податкову
заставу.

3. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві внести зміни
до облікової картки ПАТ «Славутич» та
встановити статус грошового
зобов'язання по податковому
повідомленню-рішенню форми «Р» від 12
березня 2013 р. № як неузгоджене.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві в порушення вимог чинного
законодавства прийнято податкову
вимогу та прийнято рішення про опис
майна у податкову заставу.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив, що податкове
зобов'язання не було узгодженим, а тому
винесення податкової вимоги та рішення
про опис майна у податкову заставу є
протиправним.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
заперечив з огляду на те, що за
позивачем обліковувався податковий
борг в розмірі 127 672,62 грн., а тому дії
відповідача щодо прийняття рішення про
опис майна у податкову заставу та
направлення позивачу податкової
вимоги є правомірними.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Державною податковою інспекцією у
Шевченківському районі м. Києва ДПС
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ПАТ «Славутич» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Лемпрон» за лютий 2011 р.

За результатами перевірки складено акт
від 22.02.2013 р. № 524/22-30/4594640 та винесено
податкове повідомлення-рішення від
12.03.2013 р. № , яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на
загальну суму 126 601,00 грн., в тому числі
за основним платежем в розмірі 126 600,00
грн., штрафними (фінансовими) санкціями
- 1,00 грн.

За наслідками оскарження вказаного
податкового повідомлення-рішення в
судовому порядку, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва 25.11.2013
р. у справі № 826/12649/13-а, залишеного без
змін ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2014 р.,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
12.03.2013 р. № .

30.04.2014 р. Державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві винесено податкову вимогу № 6818-25
на суму 127 672,62 грн., у тому числі за
основним платежем в розмірі 126 140,30 грн.,
штрафні (фінансові) санкції - 1,00 грн.,
пеня - 1531,32 грн.

02.06.2014 р. Державною податковою
інспекцією у Шевченківському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві прийнято рішення № 486/26-59-25-01-14 про
опис майна у податкову заставу.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України у разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3
статті 54 цього Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Аналогічного змісту норма міститься в
п. 2.2. Порядку направлення органами
доходів і зборів податкових вимог
платникам податків, затвердженого
Наказом Міністерства доходів і зборів
України № 576 від 10.10.2013 року, у
відповідності до якого податкова
вимога формується, якщо платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання, визначеної в
податковому повідомленні-рішенні, у
встановлені законом строки.

Отже, виходячи зі змісту наведеної вище
норми, обов'язковим елементом, що надає
право відповідачу на винесення
податкової вимоги, є узгодження
податкового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було оскаржено в судовому
порядку податкове
повідомлення-рішення від 12.03.2013 р. №
.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.11.2013 р. у справі № 826/12649/13-а, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.03.2014 р., визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 12.03.2013 р. №
. Отже, судове рішення набрало
законної сили 04.03.2014 р.

При цьому, згідно 59.3. статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Зі змісту пп. 54.3.2. п. 54.3. статті 54
Податкового кодексу України
вбачається, що контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо ані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки. свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.

Таким чином, право відповідача на
винесення та направлення податкової
вимоги безпосередньо пов'язане з
закінченням десятиденного строку з
моменту винесення податкових
повідомлень-рішень за результатами
проведення перевірки позивача.
Водночас, у разі якщо платник податків
розпочинає процедуру оскарження
вказаних повідомлень-рішень, право на
винесення податкової вимоги не
виникає.

Більше того, у відповідності до п.56.18
статті 56 Податкового кодексу України
при зверненні платника додатків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи,
податкова вимога № 6818-25 винесена 30.04.2014
р., а рішення про опис майна у податкову
заставу № 486/26-59-25-01-14 було прийнято
відповідачем 02.06.2014 р. Доказів
направлення позивачу оскаржуваних
рішень та їх отримання позивачем суду
не надано.

Згідно п. 56.2., 56.3. статті 56 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.
Скарга подається до контролюючого
органу вищого рівня у письмовій формі
(за потреби - з належним чином
засвідченими копіями документів,
розрахунками та доказами, які платник
податків вважає за потрібне надати з
урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44
цього Кодексу) протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
платником податків податкового
повідомлення-рішення або іншого
рішення контролюючого органу, що
оскаржується.

Отже, з урахуванням того, що позивачем
було оскаржено податкове
повідомлення-рішення від 12.03.2013 р. №
, то, в силу п. 56.18 статті 56
Податкового кодексу України, грошове
зобов'язання, визначене відповідачем є
неузгодженим до набрання судовим
рішенням законної сили, а тому у
відповідача відсутнє право щодо
прийняття рішення про опис майна у
податкову заставу та винесення
податкової вимоги.

При цьому, згідно 56.15. статті 56
Податкового кодексу України скарга,
подана із дотриманням строків,
визначених пунктом 56.3 цієї статті,
зупиняє виконання платником податків
грошових зобов'язань, визначених у
податковому повідомленні-рішенні
(рішенні), на строк від дня подання
такої скарги до контролюючого органу
до дня закінчення процедури
адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові
вимоги з податку, що оскаржується, не
надсилаються, а сума грошового
зобов'язання, що оскаржується,
вважається неузгодженою.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що оскаржувана податкова
вимога є такою, що не відповідає
вимогам чинного законодавства, а тому є
протиправною.

Відповідно до п. 88.1., п. 88.2 ст. 88
Податкового кодексу України з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх обов'язків, визначених
цим Кодексом, майно платника податків,
який має податковий борг, передається у
податкову заставу. Право податкової
застави виникає згідно з цим Кодексом
та не потребує письмового оформлення.

У відповідності до пп. 89.1.2 п. 89.1 ст. 89
Податкового кодексу України право
податкової застави виникає у разі
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної контролюючим
органом, - з дня виникнення податкового
боргу.

Отже, виходячи зі змісту вказаних вище
норм Податкового кодексу України право
податкової застави виникає виключено з
дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до п. 2.1. Порядку
застосування податкової застави
органами доходів і зборів,
затвердженого Наказом Міністерства
доходів і зборів України від 10.10.2013 року
№ 572 опис майна у податкову заставу
здійснюється на підставі рішення про
опис майна у податкову заставу. Таке
рішення приймається керівником органу
доходів і зборів і надається платнику
податків, що має податковий борг.

Таким чином, з урахуванням того, що
станом на день винесення рішення про
опис майна у податкову заставу,
податковий борг позивача не був
узгоджений, зважаючи на процедуру
оскарження податкового
повідомлення-рішення, зазначене
рішення було прийнято з порушенням пп.
89.1.2. п. 89.1 ст.89 Податкового кодексу
України, п. 2.1. Порядку застосування
податкової застави органами доходів і
зборів, а тому є протиправним.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведено
правомірність його дій щодо винесення
оскаржуваних рішень, а тому суд
приходить до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись вимогами ст.ст. 69-71, 94, 160-163, 167,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Окружний
адміністративний суд міста Києва

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Публічного акціонерного
товариства «Славутич» задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві від 30.04.2014 р.
№ 6818-25 на суму 127 672,62 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати
Рішення Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві від 02 червня
2014 р. № 486/26-59-25-01-14 про опис майна у
податкову заставу.

4. Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Шевченківському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у м. Києві внести зміни
до облікової картки платника ПДВ - ПАТ
«Славутич» () щодо
виключення податкового зобов'язання,
визначеного податковим
повідомленням-рішенням форми «Р» від 12
березня 2013 р. № .

5. Присудити на користь Публічного
акціонерного товариства «Славутич»
() понесені судові
витрати в сумі 328 (триста двадцять
вісім) грн. 43 коп. за рахунок Державного
бюджету України.

6. Стягнути решту суми судового
збору у розмірі 2 298 (дві тисячі двісті
дев'яносто вісім) грн. 10 коп. на
розрахунковий рахунок №4007,
отримувач платежу УДКСУ у Печерському
районі м. Києва, код 38004897, МФО 820019, банк
одержувача ГУ ДКСУ у місті Києві, код
класифікації доходів бюджету 22030001,
призначення платежу «судовий збір за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Славутич», Окружний
адміністративний суд м. Києва, із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунків
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві (вул. Баггавутівська, 26, м. Київ,
04107, ).

7. Доручити відповідному
підрозділу Державної казначейської
служби України стягнути решту суми
судового збору у розмірі 2 298 (дві
тисячі двісті дев'яносто вісім) грн. 10
коп. із Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві (вул.
Баггавутівська, 26, м. Київ, 04107, ).

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її отримання особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови складено 18.08.2014
р.