Справа № 750/3569/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 750/3569/14
інстанції: Супрун О.П.
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові на постанову Деснянського
районного суду міста Чернігова від 05
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася до Деснянського
районного суду міста Чернігова з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові про визнання
неправомірною відмову у перерахунку
пенсії та зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії у зв'язку з втратою
годувальника з 01 січня 2014 року,
виходячи з розміру довічного грошового
утримання судді у відставці.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 05 травня 2014
року позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу в якій, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні адміністративного позову
в повному обсязі.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є вдовою померлого судді
Чернігівського апеляційного суду.

ОСОБА_3 з 01 червня 1994 року отримував
довічне щомісячне утримання судді на
підставі ст. 43 Закону України «Про
статус суддів» на підставі наказу № 12-а
від 30 травня 1994 року.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2012 року, позовні вимоги ОСОБА_2 були
задоволені, визнано неправомірними дії
УПФ України в м. Чернігові щодо відмови
у призначені пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, зобов'язано УПФ України в
м. Чернігові призначити ОСОБА_2 пенсію у
зв'язку із втратою годувальника з
довічного щомісячного утримання судді
у відставці з січня 2008 року.

Відповідно до довідки апеляційного
суду Чернігівської області № 7-37/1 від
09.01.2014 про заробітну плату, для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
станом на 01.01.2014 заробітна плата ОСОБА_3,
яка враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддями у відставці, склала
24116, 40 грн.

16.01.2014 позивач звернулась до УПФ
України в м. Чернігові із заявою про
перерахунок пенсії, проте їй не було
здійснено такий перерахунок.

Вважаючи вказані дії протиправними,
позивач звернулася до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що згідно зі
статті 129 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» з 1 січня 2012
року посадовий оклад суддів підвищено,
а оскільки позивач звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
раніше призначеної пенсії по втраті
годувальника відповідно до Закону
України «Про державну службу», а тому
при перерахунку пенсії по втраті
годувальника відповідачем повинен
братися до уваги розмір заробітку
чоловіка позивача, що визначається
відповідно до статті 129 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів" та
довідки апеляційного суду
Чернігівської області № 7-37/1 від 09.01.2014
про заробітну плату працюючого судді.

Проте, колегія суддів не погоджується з
даним висновком виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
між сторонами виник спір щодо
перерахунку пенсії призначеної
позивачу у зв'язку із втратою
годувальника, який працював суддею.
Позивач вважає, що розмір її пенсії
повинен перераховуватися в залежності
від суддівської винагороди діючого
судді, яку б отримував її померлий
чоловік.

Згідно з ч.1 ст. 38 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV від 09.07.2003р. пенсія у
зв'язку з втратою годувальника
призначається на весь період, протягом
якого член сім'ї померлого
годувальника вважається
непрацездатним згідно із ч. 2 ст. 36 цього
Закону, а членам сім'ї, які досягли
пенсійного віку, передбаченого ст. 26
цього Закону - довічно.

Відповідно до ст. 43 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" сім'ї
годувальника, який помер внаслідок
трудового каліцтва чи професійного
захворювання, а також сім'ї померлого
пенсіонера пенсія призначається
незалежно від стажу роботи
годувальника.

Пенсія в разі втрати годувальника, який
помер внаслідок загального
захворювання чи каліцтва, не
пов'язаного з роботою, призначається,
якщо годувальник на день смерті мав
стаж, який був би необхідний йому для
призначення пенсії по інвалідності.

Стаття 44 наведеного Закону встановлює,
що пенсії в разі втрати годувальника
призначаються на кожного
непрацездатного члена сім'ї в розмірі 30
процентів заробітку годувальника, але
не менше соціальної пенсії,
встановленої для відповідної
категорії непрацездатних.

Згідно зі ст. 37 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", яка встановлює розміри
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, пенсія у зв'язку з
втратою годувальника призначається в
розмірі: на одного непрацездатного
члена сім'ї - 50 відсотків пенсії за
віком померлого годувальника; на двох
та більше непрацездатних членів сім'ї -
100 відсотків пенсії за віком померлого
годувальника, що розподіляється між
ними рівними частками.

Виходячи з наведених законодавчих
норм, пенсії у зв'язку з втратою
годувальника призначаються із
заробітку годувальника або із пенсії
годувальника, тобто в залежності від
того доходу, який мав годувальник на
час настання смерті ( заробітну плату,
чи пенсію).

Посилання суду першої інстанції на ст.
129 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" як на підставу на
проведення перерахунку пенсії
позивачу є безпідставні і не
відповідають наведеній законодавчій
нормі. Стаття 129 закону визначає
складові частини грошової винагороди
працюючого судді. Суддя у відставці,
який не досяг віку, встановленого
частиною першою цієї статті, отримує
щомісячне довічне грошове утримання.
При досягненні таким суддею віку,
встановленого частиною першою цієї
статті, за ним зберігається право на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання або, за його
вибором, призначається пенсія на
умовах, передбачених ст. 37 Закону
України "Про державну службу". Наведені
законодавчі норми стосуються права
призначення пенсії чи щомісячного
довічного грошового утримання саме
судді.

В спірних правовідносинах не можуть
застосовуватися норм ст. 129 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", яка визначає грошову
винагороду працюючого судді, оскільки
позивачу призначена пенсія по втраті
годувальника, яка визначається у
відповідності із Законами України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та «Про пенсійне
забезпечення», розмір якої залежить
від заробітку годувальника або від
пенсії годувальника, на час настання
смерті.

Аналогічна правова позиція міститься в
ухвалах Вищого адміністративного суду
України від 02 липня 2014 року по справі №
К/800/1201/14, від 22 травня 2014 року по справі
№ К/800/9397/14, від 27 лютого 2014 року по
справі № К/800/30882/13.

Отже, невірним є висновок суду першої
інстанції про задоволення даного
адміністративного позову.

В зв'язку з вищевикладеним колегія
суддів приходить до висновку, що при
винесенні оскаржуваної постанови
судом першої інстанції було допущено
порушення норм матеріального права, що
призвело до невірного по суті
вирішення справи.

Згідно до статті 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є, зокрема,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
- задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 05 травня 2014 року -
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові про визнання
неправомірними дій, зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В.
Карпушова

Головуючий суддя

Оксененко О.М.

Судді:

Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.