Справа № 802/1969/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 серпня 2014 р.
Справа № 802/1969/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області до суб'єкта
підприємницької діяльності - ОСОБА_1
про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області (далі -
позивач, Вінницька ОДПІ) до суб'єкта
підприємницької діяльності - ОСОБА_1
(далі - відповідач, СПД ОСОБА_1) про
стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
станом на день звернення до суду за
відповідачем рахується податковий
борг в загальній сумі 131766,76 грн., з них
88374,38 грн. по податку на додану вартість,
8372,38 грн. по податку на доходи фізичних
осіб та 35020,00 грн. - штрафні санкції,
нараховані за порушення п.9 ст.3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг". Дане грошове зобов'язання є
узгодженим, проте в добровільному
порядку відповідачем не виконується.

Представник позивача та відповідач в
судове засідання не з'явились, проте,
подали через канцелярію суду заяву від
05.08.2014 року за вх. №15727 про розгляд
справи без їх участі.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи те, що від позивача та
відповідача надійшла заява про розгляд
справи за їх відсутності та немає
необхідності заслухати свідка чи
експерта у справі, суд, відповідно до
вказаної частини 6 статті 128 КАС
України, прийняв рішення про розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній доказами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що СПД ОСОБА_1
зареєстрована виконавчим комітетом
Вінницької міської ради 17.10.2000 року та
перебуває на обліку у Вінницькій ОДПІ з
20.10.2000 року.

Як свідчать матеріали справи,
внаслідок порушення податкового
законодавства щодо сплати податків та
зборів у встановлені законом терміни,
за відповідачем станом на час
звернення позивачем до суду рахується
заборгованість в загальній сумі 131766,76
грн., з них 88374,38 грн. по податку на
додану вартість, 8372,38 грн. по податку на
доходи фізичних осіб та 35020,00 грн.
штрафні санкції, нараховані за
порушення законодавства про
патентування, норм регулювання обігу
готівки та застосування реєстраторів,
що підтверджується витягом з облікової
картки платника податків ( а.с. 14-22, 50, 53,
58, 60-61, 67-69 ).

Заборгованість по податку на додану
вартість, з урахуванням наявної у
відповідача переплати, становить 88374,38
грн., з них 70534,01 грн. - основний платіж,
17837,00 грн. - штрафна санкція, 3,37 грн. -
пеня. Дана заборгованість виникла у
результаті не сплати самостійно
визначених боржником у податковій
декларації суми зобов'язань з податку
на додану вартість від 13.11.2013 року на
суму 167,00 грн., від 19.12.2013 року на суму 146,00
грн., від 14.01.2014 року на суму 135,00 грн., від
14.02.2014 року на суму 113,00 грн., від 20.03.2014
року на суму 17,00 грн. ( а.с. 23-42 ). Також, на
підставі акту перевірки №1005/17/НОМЕР_1
від 19.11.2013 року, складеного за наслідком
проведеної позапланової виїзної
перевірки відповідача щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів за період з 01.10.2010 року по 06.02.2013
року, Вінницькою ОДПІ були прийняті
податкові повідомлення-рішення №
від 04.12.2013 року, яким до СПД ОСОБА_1
застосовані штрафні (фінансові)
санкції в сумі 340,00 грн., та № від
04.12.2013 року, яким СПД ОСОБА_1 визначено
суму грошового зобов'язання в розмірі
87484,00 грн., з них 69987,00 грн. - основний
платіж, 17497 - штрафні (фінансові) санкції
( а.с. 44 - 49 ).

Заборгованість по податку на доходи з
фізичних осіб після часткової сплати
становить 8372,38 грн., з них 8063,87 грн. -
основний платіж, 308,51 грн. - пеня. Дана
заборгованість виникла за наслідком не
сплати самостійно визначених
боржником у податкових деклараціях та
податкових розрахунках сум зобов'язань
з податку на доходи з фізичних осіб, а
саме сум квартальних авансових
платежів за 2010 в розмірі 2831,41 грн., за 2011
в розмірі 314,61 грн., за 2012 рік в розмірі
495,00 грн., за 2013 рік в розмірі 521,25 грн.
(а.с. 54-72).

Крім того, на підставі вищезазначеного
акту перевірки №1005/17/НОМЕР_1 від 19.11.2013
року, яким, крім іншого, встановлено
порушення п.9 ст.3 Закону України " Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", Вінницькою ОДПІ винесено
податкове повідомлення-рішення №
від 04.12.2013 року та застосовано до
відповідача штрафні (фінансові)
санкції в сумі 35020,00 грн. ( а.с. 75 ).

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд виходив з наступного.

Положеннями п. 54.5 ст. 54 Податкового
кодексу України передбачено, що, якщо
сума грошового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність і повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ПК України, у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Разом з тим, пунктом 57.1 ст. 57
Податкового Кодексу України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації.

Стаття 67 Конституції України
встановлює, що платник податків
зобов'язаний вчасно й у повному розмірі
сплачувати податки. З метою реалізації
обов'язків платника податків
законодавчі акти встановлюють строки
сплати податків.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в строки та
в розмірах встановлені цим Кодексом.

Однак, відповідач не виконала свої
зобов'язання щодо сплати податків.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) платнику податкову
вимогу у разі, коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

З метою погашення податкового боргу, на
адресу відповідача направлялась
податкова вимога форми "Ф1" № 1/1550 від
09.12.2010 року, що підтверджується
корінцем податкової вимоги. Вказана
податкова вимога отримана
відповідачем 21.01.2011 року, однак
залишилась без виконання. В матеріалах
справи відсутні докази оскарження
податкової вимоги.

В силу вимог п.59.5 ст.59 Податкового
Кодексу України, у разі якщо у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1. ст. 20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Таким чином, станом на час розгляду
справи відповідач має заборгованість
перед бюджетом в загальній сумі 131766,76
грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.
86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Враховуючи те, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та матеріалам справи, суд
дійшов висновку про задоволення позову
в повному обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ДРФО
НОМЕР_1, р/р №6652 ПАТ "ВТБ Банк" МФО
321767, р/р 4001 ПАТ КБ "Надра") до
бюджету кошти в сумі 131766,76 грн. (сто
тридцять одна тисяча сімсот шістдесят
шість гривень 76 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Заброцька Людмила
Олександрівна