Справа № 2-а/0570/2814/2011
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/5925/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Будьонівському районі м. Донецька

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2011 року

та постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня
2011 року

у справі № 2-а/0570/17851/2011

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дината»

до Державної податкової інспекції у
Будьонівському районі м. Донецька

про визнання недійсними актів
перевірок, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2011 року позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дината»
(далі - ТОВ «Дината»; позивач)
до Державної податкової інспекції у
Будьонівському районі м. Донецька (далі
- ДПІ у Будьонівському районі м.
Донецька; відповідач) задоволено.
Визнано протиправними акти
документальних позапланових невиїзних
перевірок ТОВ «Дината» № 482/23-311/37133727
від 09 червня 2011 року та №
655/23-311/37133727 від 30 червня 2011 року.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ТОВ «Дината» судові витрати
в розмірі 3,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач оскаржив
його в апеляційному порядку.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2011 року
апеляційну скаргу ДПІ у Будьонівському
районі м. Донецька задоволено частково.
Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2011 року змінено. Другий та
третій абзаци резолютивної частини
постанови викладено в такій редакції:
«Визнати протиправними висновки акту
позапланової документальної перевірки
№ 482/23-311/37133727 від 09 червня 2011 року щодо
порушення ТОВ «Дината» пункту 185.1
статті 185, пункту 187.1 статті 187,
пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2
статті 198 Податкового кодексу України
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - ПК
України) шляхом завищення податкових
зобов'язань в розмірі 1 274 064,00 грн. та
податкового кредиту в розмірі 1 271 226,00
грн. за лютий 2011 року внаслідок
укладання та виконання нікчемних угод
за період з 01 лютого 2011 року по 28 лютого
2011 року. Визнати протиправними
висновки акту позапланової
документальної перевірки №
655/23-311/37133727 від 30 червня 2011 року щодо
порушення ТОВ «Дината» пункту 185.1
статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту
188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2
статті 198 ПК України шляхом завищення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розмірі 2 915 957,00 грн. за
березень 2011 року внаслідок укладання
та виконання нікчемних угод за період з
01 березня 2011 року по 31 березня 2011 року».
В іншій частині постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями у справі, відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДПІ у
Будьонівському районі м. Донецька,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 01 листопада
2011 року, постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2011 року в частині визнання
протиправними висновків актів
перевірок № 482/23-311/37133727 від 09 червня
2011 року та № 655/23-311/37133727 від 30 червня
2011 року, а також прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
таких підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що відповідачем
проведено документальні позапланові
невиїзні перевірки ТОВ «Дината» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість за період з 01 лютого 2011 року по
28 лютого 2011 року по взаємовідносинам з
Приватним підприємством «ЛФ «Чиж-2010», а
також за період з 01 березня 2011 року по
31 березня 2011 року по
взаємовідносинам з Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Дизсервис-Луганськ», за результатами
яких складено акти №
482/23-311/37133727 від 09 червня 2011 року та №
655/23-311/37133727 від 30 червня 2011
року.

У висновках вказаних актів
перевірок викладено думку про
порушення позивачем частин 1, 5 статті
203, частин 1, 2 статті 215, статті 228
Цивільного кодексу України в частині
укладання правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними,
а також пункту 185.1 статті 185,
пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті
188, пунктів 198.1, 198.2 статті 198 ПК України,
що призвело до завищення податкових
зобов'язань в розмірі
1 274 064,00 грн. та податкового кредиту в
розмірі 1 271 226,00 грн. за лютий
2011 року, податкових
зобов'язань в розмірі 2 915 957,00 грн. та
податкового кредиту в розмірі 2 915 957,00
грн. за березень 2011 року.

За змістом статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
до адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинені ним при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

З урахуванням наведеного, можна дійти
висновку про те, що позивач на власний
розсуд визначає чи порушені його права
рішеннями, дією або бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень. Водночас
належний захист прав та інтересів
особи можливий лише в разі існування
спірних правовідносин, тобто в разі
встановлення, що рішення, дія або
бездіяльність протиправно породжують,
змінюють або припиняють права та
обов'язки у сфері публічно-правових
відносин.

За змістом пункту 86.1 статті 86 ПК
України результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

Складений за результатами
проведеної перевірки акт є носієм
доказової інформації, яка в подальшому
має використовуватись контролюючим
органом для прийняття рішення щодо
визначення платнику податків грошових
зобов'язань. Акт перевірки складається
посадовими особами контролюючого
органу, позаяк це є їх службовою
діяльністю на виконання посадових
обов'язків із збирання доказової
інформації щодо дотримання платником
податків податкової дисципліни, та не
містить волевиявлення самого органу
щодо виявлених посадовими особами
фактів.

При цьому висновки акту перевірки
не є остаточними, оскільки платник
податків вправі надати свої зауваження
до відповідного акту, які можуть в
подальшому бути враховані податковим
органом під час вирішення питання про
здійснення нарахування грошових
зобов'язань за результатами перевірки.

Наявність акту перевірки чи
включення до його змісту певних
висновків самі собою не створюють
жодних перешкод для діяльності
платника податків, що зумовлює
відсутність порушень у реалізації
охоронюваних законом інтересів особи,
оскільки в такому разі правомірне
притягнення особи до набуття певних
благ не обмежується.

З огляду на викладене, ані акт
перевірки, ані дії посадових осіб
контролюючого органу щодо включення до
акту певних висновків не породжують
правових наслідків для платника
податків, тобто не змінюють стану його
суб'єктивних прав та не створюють
жодних додаткових обов'язків для
платника, що, в свою чергу, виключає
підстави для задоволення
адміністративного позову в
розглядуваній ситуації.

Відповідно до статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України законним вважається рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

За наведених обставин, порушення
судами норм матеріального та
процесуального права є підставою для
скасування постановлених у справі
судових рішень та прийняття нової
постанови про відмову в задоволенні
позову.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Будьонівському
районі м. Донецька задовольнити
частково.

Скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
01 листопада 2011 року та
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2011
року.

Прийняти у справі нову постанову, якою
в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав і в порядку,
встановленими главою 3 розділу IV
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.