Справа № 2а-10102/12/1370
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
Справа №
5802/13

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Багрія В.М., Старунського Д.М.

з участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Львівсько-Волинського воєнізованого
гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 19.02.2013р. по
справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
м.Червонограді Львівської області до
Львівсько-Волинського воєнізованого
гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону про
стягнення боргу, -

В С Т А Н
О В И Л А:

29.11.2012р. позивач звернувся до суду з
позовом в якому просить стягнути з
відповідача - Львівсько-Волинського
воєнізованого гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в
розмірі 424501,73 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
відповідач в порушення ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України допустив заборгованість з
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах працівникам
відповідача за період з 01.07.2012 року до
28.09.2012 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 19.02.2013р.
позов задоволено.

Львівсько-Волинський воєнізований
гірничорятувальний
(аварійно-рятувальний) загін оскаржив
дану постанову з підстав порушення
норм процесуального права.

В обґрунтування вимог посилається на
те, що суд не врахував, що порядок
покриття витрат пенсійного фонду на
виплату та доставку пільгових пенсій
визначається виключно нормами Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» зробив
безпідставний висновок про те, що такий
порядок залежить від підстав
призначення пільгових пенсій
відповідно до ст.13, 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення». Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (Закон
№1058-ІV) встановлено особливий порядок
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових і пенсій для
гірничорятувальних частин, тому
висновок суду щодо покриття витрат
пенсійного фонду за рахунок державного
бюджету виключно в випадку призначення
пенсії відповідно до ст.14 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» є
необгрунтованим.

Вважає неправомірним використовувати
для визначення порядку відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій для колишніх
працівників Львівсько-Волинського
воєнізованого гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону норму,
закладену в четвертому абзаці
підпункту 1 пункту 2 розділу XV Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки дана норма виключає
гірничорятувальні підприємства з
переліку підприємств які повинні
відшкодовувати витрати Пенсійного
фонду власними коштами.

Відповідно до бюджетних асигнувань на
2012 рік загону були кошти на
відшкодування виплати та доставки
пільгових пенсій. Однак, всупереч
бюджетному законодавству, дані кошти
були зараховані управлінням
Пенсійного фонду України в
м.Червонограді для погашення витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за минулі роки.

Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Червонограді в 2011 році, кошти,
виділені з державного бюджету на
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій на 2011 рік
були зараховані саме за 2011 рік.

Просить скасувати постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представника апелянта, який просить
задоволити апеляційну скаргу,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно поданих Управлінням Пенсійного
фонду України в м.Червонограді
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Перехідних положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині пенсій
призначених відповідно до п. «а» ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (Закон №1788-XII) загальна
сума боргу відповідача становить 424501,73
грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, що
Львівсько-Волинському воєнізованому
гірничорятувальному
(аварійно-рятувальному) загону
пред'явлені до відшкодування розміри
пенсій працівників, що призначені
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(зі змінами та доповненнями), тому
покликання відповідача щодо
необхідності відшкодування цих коштів
з Державного бюджету України є
безпідставним.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими й важкими умовами праці за
Списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через такі
фонди, особам, зазначеним в абзаці
першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України від 5
листопада 1991 року № 1788-ХІІ "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон №
1788-ХІІ). У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону №
1058-IV. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності зазначеним Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за Списком № 1, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що із набранням чинності
Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004 року),
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на підставі пункту "а"
частини першої статті 13 Закону № 1788-XII
особам, які були зайняті на роботах за
Списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених ПФУ після 1
січня 2004 року витрат на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
призначених з урахуванням вимог статті
14 Закону № 1788-XII.

Таким чином, висновок суду у даній
справі про обґрунтованість вимог ПФУ
щодо відшкодування витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
підставі пункту "а" частини першої
статті 13 Закону № 1788-XII, ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Дане стверджується ухвалами Вищого
адміністративного суду України від
20.02.2014р. у справі №К/9991/14040/12 та від
30.07.2014р. у справі №К/9991/4540/11.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160 ч.3, 195, 196 ч.4, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, 205, 206, 254 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу
Львівсько-Волинського воєнізованого
гірничорятувального
(аварійно-рятувального) загону -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 19.02.2013р. по
справі №2а-10102/12/1370 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст.160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
В.М.Багрій

Д.М.Старунський

Повний текст виготовлено 22.08.14р.