Справа № 725/3780/14-а
Суддя: Федіна А. В.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/3780/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2014 року
м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючої судді Федіної А.В.

при секретарі Сорокан М.М.

за участю представника позивача
ОСОБА_1

та представника відповідача Бірюк
Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернівці
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Чернівці про визнання дій
незаконними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище
вказаним адміністративним позовом.

Посилався на те, що 09.01.201192 року йому
було призначено виплату пенсії та з
жовтня 1993 року вказану виплату було
припинено у зв'язку з його виїздом на
постійне місце проживання до США.

03.07.2014 року він звернувся до
відповідача з письмовою заявою про
поновлення випалити раніше
призначеної пенсії, що відповідає
розрахунку та розміру на день
звернення з урахуванням вимог чинного
законодавства, проте на вказану заяву
ним було отримано відповідь,
відповідно до якої в задоволенні його
заяви про поновлення виплати пенсії
було відмовлено.

Вважає, вказані дії відповідача
неправомірними та такими, що порушують
вимоги чинного законодавства та його
права, у зв'язку з чим звернувся з даним
позовом до суду та, посилаючись на
норми матеріального права, практику
Європейського суду з прав людини,
просив визнати неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівці щодо відмови в поновлені
ОСОБА_3 виплати раніше призначеної
пенсії відповідно до розрахунку та
розміру станом на день звернення з
03.07.2014 року; зобов'язати Управління
Пенсійного Фонду України в м.Чернівці
поновити виплату раніше призначеної
пенсії відповідно до розрахунку та
розміру станом на день звернення,
починаючи з 03.07.2014 року - дня звернення з
відповідною заявою до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Чернівці.

В судове засідання позивач не з'явився,
хоча повідомлявся про час та місце
розгляду справи, про причини своєї
неявки суд не повідомив.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
надала суду пояснення аналогічні
змісту позовної заяви та просила позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнала,
надала суду пояснення аналогічні
письмовим запереченням на
адміністративний позов, в яких зокрема
зазначала, що позивач не перебуває в
УПФ України в м.Чернівці на обліку, не
подав заяву встановленого зразка з
необхідним пакетом документів для
поновлення виплати пенсії, а також
посилання позивача на рішення
Конституційного суду України від 07.10.2009
року №25-рп/2009, відповідно до якого
припинення виплати пенсії пенсіонерам
на час постійного проживання за
кордоном у разі, якщо Україна не уклала
з відповідною державою міжнародний
договір з питань пенсійного
забезпечення і якщо згода на
обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України було визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) є безпідставним,
оскільки дане рішення поширюється на
осіб, які виїхали на постійне місце
проживання за кордон після 07.10.2009 року,
а також механізм виплати пенсій на
підставі вище вказаного рішення
пенсійним фондом України на даний
момент відсутній. Просила відмовити в
задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позов обґрунтований та підлягає
замовленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною першою ст. 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що відповідно
до листа Управління пенсійного фонду
України в м.Чернівці від 11.08.2014 року
№14047/02, пенсія позивачу була
призначена 09.01.1992 року Ленінським
управлінням праці та соціального
захисту населення. Функції з
призначення і виплати пенсії органами
праці та соціального захисту населення
були передані Пенсійному фонду
України з 01.07.2002 року, відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 11.04.2002 року №497. З 01.11.1993 року
позивачу було припинено виплату
пенсії у зв'язку з виїздом на постійне
місце проживання в США.

03.04.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою, відповідно до
якої керуючись Рішенням
Конституційного Суду України № 25-рп/2009
від 07.10.2009 року, просив поновити йому
виплату раніше призначеної пенсії (а/с
5).

Листом №95/Ш-11 від 03.07.2014 року відповідач
відмовив позивачу в задоволенні
вказаної заяви та в поновленні виплати
пенсії, посилаючись на положення п. 2 ч.
1 ст. 49, ст.. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», а також на те, що вказане
вище рішення Конституційного Суду
України поширюються на осіб, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон після 07.10.2009 року.

Проте, суд вважає, що з такими
висновками пенсійного фонду
погодитись не можна, виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Таким чином
уповноважені державою органи не можуть
на власний розсуд ухилятися від
реалізації наданих їм повноважень, але
й не мають права виходити за межі,
встановлені законодавством.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виплата пенсії
за рішенням територіальних органів
Пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (в редакції, чинній на
момент виникнення правовідносин) у
разі виїзду пенсіонера на постійне
місце проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 25-рп/2009 від 7 жовтня 2009 року статті 49,
51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо припинення виплати
пенсії пенсіонерам на час постійного
проживання за кордоном у разі, якщо
Україна не уклала з відповідною
державою міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення і якщо згода
на обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України було визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Згідно ч.2 ст. 152 Конституції України
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з 7 жовтня 2009 року відсутні
норми, які унеможливлюють призначення
та виплату Позивачу пенсі

Відповідно до ст. 3 Конституції України
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Так, проживаючи за межами України та
при цьому являючись громадянином
України, позивач має такі ж самі права,
що і інші громадяни нашої держави.

Згідно ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Таким чим, законодавство України не
допускає обмеження права на соціальний
захист, зокрема права на отримання
пенсії за ознакою місця проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування» пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку.

За таких обставин, позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню та порушенні права
позивача підлягають відновленню
відповідно до обраного ним способу
захисту своїх прав.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст.ст. 3,19,46,152 Конституції
України, ст.. 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування», Рішенням
Конституційного Суду України № 25-рп/2009
від 7 жовтня 2009 року, ст.ст. 1-4, 6-9, 18, 71, 72,
94, 99, 158-163, 244-2 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Чернівці
щодо відмови в поновлені ОСОБА_3
виплати раніше призначеної пенсії
відповідно до розрахунку та розміру
станом на день звернення з 03.07.2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в м.Чернівці поновити
виплату раніше призначеної пенсії
відповідно до розрахунку та розміру
станом на день звернення, починаючи з
03.07.2014 року - дня звернення з
відповідною заявою до Управління
Пенсійного Фонду України в м. Чернівці.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається у 10-ти денний строк з моменту
її проголошення до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Першотравневий районний суд м.
Чернівці. У разі застосування судом ч.3
ст.160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови, з
одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
Федіна А. В.