Справа № 810/4916/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою відповідача Управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від
09 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області про визнання протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області про визнання
протиправною та скасування вимоги про
сплату недоїмки із єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2013
року вимоги позивача задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, відповідач подав, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
позивач зареєстрована виконавчим
комітетом Фастівської міської ради
Київської області, як фізична
особа-підприємець, та є платником
єдиного податку, який обрав спрощену
систему оподаткування.

Відповідачем 29 липня 2013 року
сформовано та направлено позивачу
вимогу про сплату боргу (недоїмки)
№Ф-1202 на загальну суму 1 365 грн. 11 коп., та
вимогу №Ф-1155 на загальну суму 2 388,06 грн..

Вирішуючи правомірність спірних вимог,
колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За положеннями ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» особи
зазначені у п. 4 ч. 1 цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно з приписами абзацу 1 частини
першої статті 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Статтею 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка визначає умови
надання пенсії за віком особам, які
працювали або проживали на територіях
радіоактивного забруднення,
закріплено право таких осіб на
отримання пенсії із зменшенням
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Колегія суддів вважає, що положеннями
ч. 4 ст. 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не передбачено,
що саме особи, яким надано пенсію за
віком на підставі Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, та ч. 4 ст. 4
вказаного Закону не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на підставі Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що відповідач під час винесення
вимоги про сплату недоїмки від 29 липня
2013 року №Ф-1202 та №Ф-1155 діяв з
порушенням норм чинного пенсійного
законодавства, та прийняв вимоги, які
не відповідають вимогам Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки
належними та допустимими доказами у
справі доведено, що позивач, як
пенсіонер за віком, звільняється від
сплати за себе єдиного внеску.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано достатньо
доказів правомірності прийнятої ним
вимоги про сплату недоїмки, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами та наведеними
законодавчими нормами.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 41, 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199,
200, 205, 206, 212, 254, КАС України, колегія
суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові та Фастівському районі
Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 09 жовтня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
07.08.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.