Справа № 2-а-3005/11/2206
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-3005/11/2206
Головуючий у 1-й інстанції: Кучерява А.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сушко О.О.

судді: Залімський І. Г. Біла Л.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Дунаєвецької районної
державної адміністрації Хмельницької
області на постанову Дунаєвського
районного суду Хмельницької області
від 12 травня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління соціального захисту
населення Дунаєвецької районної
державної адміністрації Хмельницької
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Дунаєвецької
райдержадміністрації Хмельницької
області про визнання неправомірними
дій та зобов`язання провести
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровленя, як
постраждалому внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Постановою Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області від 12 травня
2011 року позов задоволено частково.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дунаєвецького районного
суду Хмельницької області, як таку, що
винесена з неправильним застосуванням
норм матеріального та процесуального
права, прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів у разі
відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, колегія суддів визнала за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Вивчивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши наявні у ній докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

При винесенні оскаржуваної постанови
суд першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги про зобов`язання
виплатити щорічну допомогу на
оздоровлення, передбачену статтею 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії, що
підтверджується копією посвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоровя, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначенні та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до абзацу 3 частини 4 статті
48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" щорічна допомога інвалідам
3 групи виплачується у розмірі чотирьох
мінімальних заробітних плат. При цьому,
розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати та
встановлюється відповідними законами
про встановлення розміру мінімальної
заробітної плати.

Колегія суддів зазначає, що
вищевикладені приписи статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в редакції
станом на 05 липня 2007 року є діючими, та
на час спірних правовідносин не
зупинялись та не змінювались іншими
нормативно-правовими актами.

Постановою КМУ № 562 від 12 липня 2005 року
всупереч Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (яким встановлено розмір
щорічної допомоги як величину, кратну
до розміру мінімальної заробітної
плати, визначеної Законом на час
здійснення виплати) встановлено
конкретні розміри такої допомоги в
твердій грошовій сумі й, зокрема,
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС категорії 2.

Відповідач при нарахуванні позивачу
щорічних виплат на оздоровлення
керувався Постановою Кабінету
Міністрів України "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"від 12 липня
2005 року № 562 та виплатив позивачу суму
допомоги на оздоровлення в меншому
розмірі ніж це передбачено
вищевказаним Законом, у звязку з чим
його право підлягає захисту у спосіб,
встановлений Конституцією та чинним
законодавством України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 КАС
України, суд при вирішення справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обовязковість яких надана
Верховною Радою України.

При цьому, апеляційна інстанція не може
погодитися з висновками суду щодо
зобовязання відповідача здійснити
нарахування та виплату позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення за 2007
- 2010 роки.

Так, задовольняючи позов за 2007 - 2010
роки в розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, яка діяла на момент виплати,
відповідно до статті 48 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", з урахуванням попередніх
виплат, тобто частково в період, який
виходить за межі шестимісячного
строку.

Суду першої інстанції слід було
виходити з положень статті 99 КАС
України, згідно з частиною 2 якої для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В силу приписів статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Питання про поновлення чи відмову в
поновленні процесуального строку
вирішується в порядку, передбаченому
статті 102 КАС України, з винесенням
судом ухвали, в даному випадку - про
залишення позовних вимог без розгляду.

Також, приймаючи рішення про
задоволення позовних вимог за 2007 та 2010
роки, суд не правильно визначився щодо
характеру даного виду виплат, вважаючи
щорічну допомогу на оздоровлення
періодичним платежем, оскільки даний
вид соціальних виплат є разовим
платежем, який виплачується один раз на
рік.

В силу пункту 3 частини 1 статті 198 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції має право скасувати
її та прийняти нову постанову суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання.

Враховуючи встановлене порушення
судом першої інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
вбачає підстави для скасування
оскаржуваної постанови та прийняття
нової .

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Дунаєвецької районної державної
адміністрації Хмельницької області
задовольнити повністю.

Постанову Дунаєвського районного суду
Хмельницької області від 12 травня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Дунаєвецької районної державної
адміністрації Хмельницької області
про перерахунок пенсії, - скасувати та
прийняти нову.

Адміністративний позов задольнити
частково.

Визнати дії управління праці та
соціального захисту населення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради Хмельницької області щодо
не нарахування та невиплати ОСОБА_3
щорічної допомоги на оздоровлення,
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі 5
мінімальних заробітних плат
протиправними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Дунаєвецької райдержадміністрації
Хмельницької області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_2 щорічну
допомогу на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат за 2010 рік,
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з
урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення Дунаєвецької
райдержадміністрації Хмельницької
області нарахувати та виплатити
щорічну допомогу на оздоровлення за
2007-2009 роки,- залишити без розгляду.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Біла Л.М.