Справа № 2а-7302/09/2027
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 р.Справа № 2а-7302/09/2027Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова на постанову Московського
районного суду м. Харкова від 30.08.2009р.
по справі № 2а-7302/09/2027

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Московському районі м.
Харкова , Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області

про нарахування допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

18.12.2008 року позивач звернувся до суду з
вищезазначеним адміністративним
позовом.

За результатами розгляду справи я
постановою Московського районного
суду м. Харкова від 30.08.2009 року позов
задоволено частково. Визнано
протиправною бездіяльність
відповідача щодо не нарахування та не
виплати позивачу доплати до пенсії у
відповідності до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".
Зобов’язано відповідача провести
позивачу перерахунок пенсії з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни із розміру,
встановленого ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування»та провести
відповідні виплати з врахування
виплачених сум за 2007 рік з 09.07.2007 року
по 31.12.2007 року .

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції оскаржувану
постанову скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
неврегульованість на законодавчому
рівні механізму та умов виплати
допомоги особам, які мають статус
“дитина війни”, прийняття
оскаржуваної постанови з порушенням
норм бюджетного законодавства України
та ст.28 Закону України „Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування”, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Виходячи з приписів ч.1 п.1 ст.197 КАС
України вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Відповідно до ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Позивачем
постанова суду першої інстанції не
оскаржена.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, рішення суду
першої інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
таких підстав.

Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що позивач відповідно до
ст.1 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" є дитиною війни та
за приписами ст.6 цього закону має право
на отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального права надавши перевагу
ст.6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" над постановою
Кабінету Міністрів України від 28
травня 2008 р. за № 530 “Про деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян”, як нормативно-правовому
акту, що має вищу юридичну силу. Також
суд правильно визначено розмір
мінімальної пенсії за віком, виходячи
із приписів ч.1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування», оскільки іншими
законами такий розмір не врегульовано.

Між тим, при ухваленні рішення судом
було допущено порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з позовом
18.12.2008 року із вимогами щодо захисту
його порушених прав, що мали місце з
01.01.2006 року по 31.12.2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України (в редакції
яка діяла до 30.07.2010 року) для звернення
до адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлювався річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

30.07.2010 року Законом України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010
року зазначений строк звернення з
позовом до адміністративного суду було
скорочено до шести місяців.

Таким чином, перебіг шестимісячного
строку розпочався з 30.07.2010 року,
оскільки до цієї дати для звернення до
суду з позовом було встановлено один
рік та позивач не був обізнаний про
його скорочення.

Колегія суддів, виходячи з наведеного,
вважає необхідним застосувати до
спірних правовідносин ч.2 ст.99 КАС
України, яка діяла до 30.07.2010 року,
виходячи з принципу юридичної
визначеності та на підставі рішення
Європейського суду з прав людини від
28.03.2006 року по справі «Мельник проти
України»(заява №23436/03).

Отже, враховуючи дату звернення
позивача до суду, річний строк на
звернення до суду з позовом та період
за який позивач просить суд захистити
його права, колегія суддів приходить до
висновку, що права позивача підлягають
захисту з 19.12.07 року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Приймаючи рішення про поновлення
позивачу строку на звернення до суду з
позовом суд першої інстанції не навів
підстав для його поновлення.

З матеріалів справи таких підстав не
вбачається. Доказів поважності
пропуску строку на звернення до суду з
позовом позивачем не надано.

Виходячи із зазначених обставин
справи, колегія суддів вважає, що судом
при ухваленні рішення було порушено
приписи ст.ст.99, 100 КАС України, що
призвело до частково необґрунтованого
задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що через порушення судом норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова суду першої інстанції в
частині задоволення позовних вимог до
19.12.07 року скасуванню, з прийняттям
ухвали про відмову в поновленні
позивачу строку на звернення до суду з
позовом та залишенням цієї частини
позовної заяви без розгляду.

В іншій частині постанова Московського
районного суду м. Харкова від 30.08.2009р. в
частині задоволення позовних вимог з
19.12.07 року з врахуванням раніше
виплачених сум відповідно положень ст.
200 КАС України підлягає залишенню без
змін, підстави для її скасування
відсутні, відповідно доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 100, 160, 167, 195, 197 п. 4 ст.
198, 200, 203, 205, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова -
задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду
м. Харкова від 30.08.2009р. по справі №
2а-7302/09/2027 скасувати в частині
задоволення позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не нарахування та не виплати
доплати до пенсії у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" з 09.07.07 року до 19.12.07
року.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Московському районі м. Харкова,
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області про
визнання протиправною бездіяльності
щодо не нарахування та не виплати
доплати до пенсії у відповідності до
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" з 09.07.07 року до 19.12.07
року - залишити без розгляду.

В іншій частині постанову
Московського районного суду м. Харкова
від 30.08.2009р. по справі № 2а-7302/09/2027
–залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя

ОСОБА_2Судді

ОСОБА_3

ОСОБА_4