Справа № 826/11357/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. № 1/245
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(в письмовому провадженні)

м. Київ

15 серпня 2014 року 09:35 №
826/11357/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Клочкової Н.В., суддів: Гарника К.Ю.,
Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до третя особа
Державної виконавчої служби України
ТОВ "Факторингова компанія "Вектор
плюс" про визнання протиправними
дій, зобо'язати вчинити дії, ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
(далі - відповідач), третя особа:
товариство з обмеженою
відповідальністю ТОВ "Факторингова
компанія "Вектор плюс" з наступними
позовними вимогами:

- визнати неправомірними дії
відповідача, пов'язані з прийняттям до
використання складений Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Консалтинговий цент «Маркон» за
результатами рецензування Звіт від
27.03.2014 року про оцінку вартості
нерухомого майна - житлового будинку
під НОМЕР_1 житловою площею 424,7 кв. м,
загальною площею 1398,3 кв. м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0600 га, що
розташована в АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:041:0052, яке належить
боржнику ОСОБА_1, при виконанні
виконавчого напису нотаріуса № 4352,
виданий 01.07.2010 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3

- зобов'язати відповідача провести
повторну оцінку житлового будинку під
НОМЕР_1 житловою площею 424,7 кв. м,
загальною площею 1398,3 кв. м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0600 га, що
розташована в АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:041:0052, яке належить
боржнику ОСОБА_1 за ринковими цінами, що
будуть діяти на день проведення
перевірки.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06.08.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/11357/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 06.08.2014 закінчено
підготовче провадження в
адміністративній справі та призначено
справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 14.08.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову, наголошуючи,
що спірний звіт від 27.03.2014 про оцінку
вартості нерухомого майна діє лише 6
місяців, а тому подальше його
використання неможливе, у зв'язку з чим
буде проведено повторну оцінку
вартості нерухомого майна, відтак
порушеного права у позивача на даний
момент не має.

Представник третьої особи у судове
засідання не з'явився.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта
та неприбуття представника третьої
особи - ТОВ "Факторингова компанія
"Вектор плюс" в судове засідання 14.08.2014,
колегія суддів ухвалила перейти до
розгляду справи в письмовому
провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 18
липня 2008 року між гр. України ОСОБА_1 та
закритим акціонерним товариством
«Сведбанк Інвест» укладено іпотечний
договір № 1252-Ф/ІП-1, за яким ОСОБА_1 як
боржник передала ЗАТ «Сведбанк
Інвест» предмет іпотеки (будинок під
НОМЕР_1 житловою площею 424,7 кв. м,
загальною площею 1398,3 кв. м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1) на
забезпечення зобов'язань позичальника,
що випливають із кредитного договору
від 18.07.2008 № 1252-Ф (про надання кредитної
лінії для споживчих потреб, з загальним
лімітом заборгованості 1 200 000,00
доларів США) (Т. 1, арк. 180-185).

Також у вказаному іпотечному договорі
сторони узгодили, що ЗАТ «Сведбанк
Інвест» набуває право звернути
стягнення на предмет іпотеки, у разі,
якщо в момент настання строку
виконання зобов'язання, забезпеченого
іпотекою, воно не буде виконано
повністю.

01 липня 2010 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис
№ 4352 про звернення стягнення на
будинок під НОМЕР_1 житловою площею 424,7
кв. м, загальною площею 1398,3 кв. м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0600 га, що
розташована в АДРЕСА_1, яке належить
боржнику ОСОБА_1 на праві власності (Т. 1,
арк. 186-187).

10 грудня 2010 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Бондарем
В.М. на підставі заяви ПАТ «Сведбанк»
про примусове виконання відкрито
виконавче провадження № 23224716 із
виконання виконавчого напису № 4352,
виданого 01.07.2010 року та надано боржнику
7-миденний термін з моменту отримання
даної постанови для добровільного
виконання (Т. 1, арк. 135-136).

05 квітня 2012 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Департаменту ДВС Міністерства юстиції
України Хоменком Ю.Б. було складено акт
опису й арешту майна.

Ухвалою Ірпінського міського суду
Київської області від 13.12.2013 по справі
№ 367/8827/13-ц було замінено сторону у
виконавчому провадженні, а саме: ПАТ
«Сведбанк» замінено правонаступником
ТОВ «Факторингова компанія «Вектор
плюс».

Постановою головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України
Пінського Ю.В. від 28.01.2014 ВП № 23224716 було
замінено сторону виконавчого, згідно
ухвали Ірпінського міського суду
Київської області від 13.12.2013 по справі
№ 367/8827/13-ц.

30 січня 2014 року відповідачем прийнято
постанову про призначення експерта,
суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання для участі у
виконавчому провадженні, якою
призначено ТОВ «Консалтинговий центр
«Маркон» в особі ОСОБА_4, який має
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності, виданий 18.1.2013 № 1537/13 ФДМУ
(строк дії: 18.10.2016), експертом, суб'єктом
оціночної діяльності - суб'єктом
господарювання у виконавчому
провадженні № 23224716 із примусового
виконання виконавчого напису № 4352,
виданого 01.07.2010 року та зобов'язано
надати письмовий висновок, звіт про
оцінку майна (акт оцінки майна) з питань
початкової вартості майна, згідно акту
опису й арешту майна від 05.04.2012 серії АА
№ 045594 (Т. 1, арк. 113-114).

27 березня 204 року ТОВ «Консалтинговий
центр «Маркон» склало акт на
замовлення ДВС України про ринкову
вартість об'єкта оцінки, без ПДВ, яка на
дату складання 27.03.2014 по курсу НБУ
гривні до долара США - 8,5532 грн., склала 6
887 850, 00 грн., в т.ч.: житловий будинок
загальної площі 1398,3 кв. м. - 6 633 250,00 грн.
та земельна ділянка загальною площею
0,0600 га - 254 600,00 грн.

28 квітня 2014 року позивач подала до
начальника ВПВР ДВС України заяву про
заперечення проти результатів оцінки,
у зв'язку з чим, головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Департаменту ДВС
Міністерства юстиції України Пінським
Ю.В. 05.05.2014 було прийнято постанову про
призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні, якою
призначено ТОВ «Оціночна компанія
«ВЕГА» в особі директора ОСОБА_5, який
має сертифікат, виданий 18.07.2011 № 12219/11
ФДМУ (строк дії: 18.07.2014), експертом,
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання у виконавчому
провадженні № 23224716 із примусового
виконання виконавчого напису № 4352,
виданого 01.07.2010 року та зобов'язано
провести рецензування звіту про оцінку
майна, а саме: житлового будинку під
НОМЕР_1 житловою площею 424,7 кв. м,
загальною площею 1398,3 кв. м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0600 га, що
розташована в АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:041:0052 (Т. 1, арк. 71-73).

27 травня 2014 року ТОВ «Оціночна компанія
«ВЕГА» надало рецензію № 1/23224716, згідно
якої звіт не повною мірою відповідає
вимогам нормативно-правових актів з
оцінки майна і має недоліки, що
вплинули на достовірність оцінки, але
може використовуватися у звіті після
виправлення недоліків.

У зв'язку з чим, 09 липня 2014 Відділ ДВС
отримало від ТОВ «Консалтинговий центр
«Маркон» частково виправлений звіт про
оцінку майна, з урахуванням рецензії №
1/23224716.

Позивач вважаючи протиправними дії
відповідача, пов'язані з прийняттям до
використання складений Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Консалтинговий цент «Маркон» за
результатами рецензування Звіт від
27.03.2014 року про оцінку вартості
нерухомого майна звернувся до суду з
проханням зобов'язати відповідача
провести повторну оцінку житлового
будинку під НОМЕР_1 житловою площею 424,7
кв. м, загальною площею 1398,3 кв. м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0600 га, що
розташована в АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:041:0052, яке належить
боржнику ОСОБА_1 за ринковими цінами, що
будуть діяти на день проведення
перевірки, звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів, заслухав пояснення
представників сторін у судовому
засіданні 14.08.2014, дослідив матеріали
справи та подані документи, всебічно і
повно з'ясував всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінив докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті та
дійшла висновку, що позов є
безпідставний, а тому до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
регулюються Законом України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-XIV (надалі - Закон № 606).

Відповідно до ст. 1 Закону № 606,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 6 Закону № 606 визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону № 606, для
з'ясування та роз'яснення питань, що
виникають під час здійснення
виконавчого провадження і потребують
спеціальних знань, державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторін призначає своєю
постановою експерта або спеціаліста (у
разі необхідності - кількох експертів
або спеціалістів), а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання.

Ч. 2 ст. 13 Закону № 606 встановлено, як
експерт або спеціаліст може бути
запрошена будь-яка дієздатна особа, яка
має необхідні знання, кваліфікацію та
досвід роботи у відповідній галузі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону № 606,
експерт або спеціаліст зобов'язаний
надати письмовий висновок, а суб'єкт
оціночної діяльності - суб'єкт
господарювання - письмовий звіт з
питань, що містяться в постанові
державного виконавця, а також надати
усні рекомендації щодо дій, які
виконуються за його присутності.

Крім цього, згідно ч. 5 ст. 13 Закону № 606,
за відмову без поважних причин від
надання висновку чи за надання
висновку, що містить завідомо
неправдиві відомості, експерт несе
кримінальну відповідальність, про що
він має бути попереджений державним
виконавцем. Збитки, завдані сторонам
внаслідок видачі такого висновку,
підлягають відшкодуванню в порядку,
встановленому законом. За недостовірну
чи необ'єктивну оцінку майна суб'єкт
оціночної діяльності - суб'єкт
господарювання несе відповідальність
у порядку, встановленому законом, а
оцінювач - кримінальну
відповідальність, про що він має бути
попереджений державним виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону № 606,
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

Правові засади здійснення оцінки
майна, майнових прав та професійної
оціночної діяльності в Україні, її
державного та громадського
регулювання, забезпечення створення
системи незалежної оцінки майна з
метою захисту законних інтересів
держави та інших суб'єктів
правовідносин у питаннях оцінки майна,
майнових прав та використання її
результатів регулюються Законом
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні» від 12.07.2001 № 2658-III.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону № 2658-III, оцінка
майна проводиться на підставі договору
між суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання та замовником
оцінки або на підставі ухвали суду про
призначення відповідної експертизи
щодо оцінки майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2658-III,
звіт про оцінку майна є документом, що
містить висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
відповідно до договору. Звіт
підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

Ст. 6 Закону № 2658-III встановлено, що
оцінювачами можуть бути громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, які склали
кваліфікаційний іспит та одержали
кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
відповідно до вимог цього Закону.
Оцінювачем не може бути особа, яка має
непогашену судимість за корисливі
злочини.

Ч. 1 ст. 18 Закону № 2658-III визначено, що
сертифікат суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
(далі - сертифікат) є документом, що
засвідчує право суб'єкта оціночної
діяльності на внесення його до
Державного реєстру суб'єктів оціночної
діяльності, які здійснюють оціночну
діяльність у формі практичної
діяльності з оцінки майна та які
визнані суб'єктами оціночної
діяльності за напрямами оцінки майна,
що в ньому зазначені.

Згідно ч. 2 ст. 32 Закону № 2658-III,
оцінювачі та суб'єкти оціночної
діяльності - суб'єкти господарювання
несуть відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
умов договору, зокрема за
недостовірність чи необ'єктивність
оцінки майна, відповідно до умов
договору та закону.

Ч. 1 ст. 365-2 Кримінального кодексу
України встановлена відповідальність
за зловживання своїми повноваженнями
аудитором, нотаріусом, оцінювачем,
іншою особою, яка не є державним
службовцем, посадовою особою місцевого
самоврядування, але здійснює
професійну діяльність, пов'язану з
наданням публічних послуг, у тому числі
послуг експерта, арбітражного
керуючого, незалежного посередника,
члена трудового арбітражу,
третейського судді (під час виконання
цих функцій), з метою отримання
неправомірної вигоди для себе чи інших
осіб, якщо це завдало істотної шкоди
охоронюваним законом правам або
інтересам окремих громадян, державним
чи громадським інтересам або інтересам
юридичних осіб.

Крім цього, ч. 1 ст. 384 Кримінального
кодексу України визначено, що завідомо
неправдиве показання свідка чи
потерпілого або завідомо неправдивий
висновок експерта під час провадження
досудового розслідування, здійснення
виконавчого провадження або
проведення розслідування тимчасовою
слідчою чи спеціальною тимчасовою
слідчою комісією Верховної Ради
України або в суді, завідомо
неправдивий звіт оцінювача про оцінку
майна під час здійснення виконавчого
провадження, а також завідомо
неправильний переклад, зроблений
перекладачем у таких самих випадках
встановлюється відповідальність у
вигляді виправних робіт на строк до
двох років або арештом на строк до
шести місяців, або обмеженням волі на
строк до двох років.

Отже, оцінювач за завідомо неправдивий
висновок під час здійснення
виконавчого провадження несе
кримінальну відповідальність, а тому
доки не буде доведено в судовому
порядку протиправність висновку
оцінювача, такий висновок вважається
чинним, а тому підлягає до використання
державним виконавцем.

Ч. 3 ст. 58 Закону № 606 встановлено, що
державний виконавець повідомляє про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. У разі якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.
Сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання чи
перебування такої сторони, достовірно
встановленим державним виконавцем та у
разі заперечення однією із сторін
проти результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення,відповідно
до ч. 4 ст. 58 Закону № 606.

З аналізу вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
безпідставність тверджень позивача
щодо протиправності дій ДВС України,
які полягали у прийняті до
використання складений Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Консалтинговий цент «Маркон» за
результатами рецензування Звіт від
27.03.2014 року про оцінку вартості
нерухомого майна, оскільки, по-перше,
жодною нормою чинного законодавства
державному виконавцю не надано право
приймати або відмовити у прийнятті
висновку про оцінку вартості
нерухомого майна та звертає увагу
позивача, що на державного виконавця
лише покладено обов'язок залучити
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" для оцінки за
регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден, по-друге, суд звертає
увагу позивача, що його права жодним
чином не були порушені державним
виконавцем, оскільки майно позивача на
яке накладено арешт та проведено
вартісну оцінку на момент звернення до
суду не реалізовано шляхом його
продажу на прилюдних торгах, аукціонах
або на комісійних умовах за ціною,
вказаною у Звіті від 27.03.2014 року про
оцінку вартості нерухомого майна.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
відповідача провести повторну оцінку
житлового будинку під НОМЕР_1 житловою
площею 424,7 кв. м, загальною площею 1398,3
кв. м, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0600
га, що розташована в АДРЕСА_1,
кадастровий номер :01:041:0052, яке
належить боржнику ОСОБА_1 за ринковими
цінами, що будуть діяти на день
проведення перевірки, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону № 606
встановлено, що звіт про оцінку майна у
виконавчому провадженні вважається
чинним протягом шести місяців з дня
його підписання суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання.
Після закінчення цього строку оцінка
майна проводиться повторно.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» від 05.06.2003 № 898-IV, реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду або за
виконавчим написом нотаріуса,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України "Про виконавче
провадження", з дотриманням вимог цього
Закону.

Ч. 1 ст. 43 41 Закону України «Про іпотеку»
встановлено, що прилюдні торги
проводяться в двомісячний строк з дня
одержання організатором прилюдних
торгів заявки державного виконавця на
їх проведення.

Враховуючи, що дія прийнятого до
використання складеного Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Консалтинговий цент «Маркон» за
результатами рецензування Звіту від
27.03.2014 року про оцінку вартості
нерухомого майна - житлового будинку
під НОМЕР_1 житловою площею 424,7 кв. м,
загальною площею 1398,3 кв. м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0600 га, що
розташована в АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:041:0052, яке належить
боржнику ОСОБА_1, при виконанні
виконавчого напису нотаріуса № 4352,
виданий 01.07.2010 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3,
закінчується 27 вересня 2014 року, а
державний виконавець, як вбачається з
наданих матеріалів справи, ще не
подавав заявку на проведення прилюдних
торгів, колегія суддів дійшла висновку,
що дане нерухоме майно позивача буде
реалізоване за ціною, вказаною у
спірному звіті від 27.03.2014 року про
оцінку вартості нерухомого майна,
оскільки його дія скінчиться протягом
півтора місяця, а за цей час прилюдні
торги проведені не будуть.

Оскільки, ч. 5 ст. 58 Закону № 606
встановлено, що після закінчення
строку дії звіту про оцінку майна, така
оцінка майна проводиться повторно, а
тому право позивача не порушено так, як
чинним законодавством передбачено
проведення повторної оцінки майна
через 6 місяців, у зв'язку з чим позовна
вимога про зобов'язання відповідача
провести повторну оцінку майна
позивача не підлягає задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
не надано належних обґрунтувань
наявності порушення його прав чи
інтересів у сфері публічно-правових
відносин шляхом прийняття до
використання складеного Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Консалтинговий цент «Маркон» за
результатами рецензування Звіту від
27.03.2014 року про оцінку вартості
нерухомого майна - житлового будинку
під НОМЕР_1 житловою площею 424,7 кв. м,
загальною площею 1398,3 кв. м, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1 та
земельну ділянку площею 0,0600 га, що
розташована в АДРЕСА_1, кадастровий
номер :01:041:0052, яке належить
боржнику ОСОБА_1, при виконанні
виконавчого напису нотаріуса № 4352,
виданий 01.07.2010 року приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зобов'язання відповідача провести
повторну оцінку майна, оскільки на
момент звернення до суду майно
позивача не реалізовано за ціною
вказаною у звіті від 27.03.2014 та чинним
законодавством передбачено проведення
повторної оцінки через 6 місяців, які
закінчуються 27.09.2014.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 6 Закону № 606 визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їх посадові і службові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч. 3 ст. 2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Відповідно до частиною 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Беручи до уваги вищенаведене в
сукупності, проаналізувавши матеріали
справи та надані сторонами докази,
колегія суддів дійшла висновку, що
позовні вимоги є необґрунтованими, а,
відтак, такими, що не підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 128, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_1 повністю.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Головуючий суддя
Н.В. Клочкова

Судді
К.Ю. Гарник

С.К. Каракашьян