Справа № 569/23767/13-а
Суддя: Хаюк С.М.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Хаюк С.М.
УХВАЛА

іменем України

"13" серпня 2014 р.
Справа № 569/23767/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Хаюка С.М.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області на постанову
Рівненського міського суду
Рівненської області від "26" березня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області про
визнання бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду
від 26 березня 2014 року поновлено
позивачу строк звернення до
Рівненського міського суду
Рівненської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
місті Рівне про перерахунок розміру
пенсії за віком відповідно до Закону
України "Про державну службу".
Адміністративний позов ОСОБА_4
задоволено. Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне, щодо відмови ОСОБА_4, в
перерахунку його пенсії із включенням
до розрахунку сум індексації,
отриманої матеріальної допомоги на
оздоровлення та допомоги для вирішення
соціально-побутових потреб, з яких
сплачений єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідно до
Закону України "Про державну службу".
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у місті Рівне провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_4 з
урахуванням сум індексації отриманої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги для вирішення
соціально-побутових потреб, з яких
сплачений єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідно до
Закону України "Про державну службу",
починаючи з дати призначення пенсії
31.01.2012 року.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач звернувся до суду
з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив постанову суду скасувати та
прийняти нову про відмову в позові, так
як при обчисленні пенсії державного
службовця не враховуються матеріальна
допомога на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальна допомога на оздоровлення,
оскільки вони не є складовими
заробітної плати.

З врахуванням приписів статей 196,197 КАС
України, розгляд апеляційної скарги
здійснюється судовою колегією в
порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст. 195 КАС України, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши доводи
апеляційної скарги, матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2013 року ОСОБА_4
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне з заявою
про перерахунок та виплату йому пенсії
з урахуванням матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових проблем,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та суми виплат, пов'язаних із
індексацією заробітної плати
працівників, на які нараховані
страхові внески, відповідно до Закону
України "Про державну службу". До заяви
позивачем було додано довідку за
№05-25/220 від 25.12.2013 року, відповідно до
якої заробітна плата, крім іншого,
включала також матеріальну допомогу на
вирішення соціально-побутових проблем
та матеріальну допомогу на
оздоровлення, а також виплати,
пов'язані із індексацією заробітної
плати працівників. На всі виплати,
включені у довідку, нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.
Управлінням Пенсійного фонду України в
місті Рівне у перерахунку пенсії
ОСОБА_4 було відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
висновки управління Пенсійного фонду в
місті Рівне про те, що матеріальна
допомога та допомога на оздоровлення,
що має систематичний характер, суми
виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, надана
всім або більшості працівників, на які
нараховувався збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, однак,
які не включається до складу
заробітної плати державного службовця,
не враховується при обчисленні розміру
його пенсії, є наслідком порушення
правил застосування норм права
відповідачем, надання переваги
положенням Законів України "Про
державну службу" та "Про оплату праці",
які щодо спірних відносин є загальними.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Статтею 37 Закону України "Про державну
службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ
(далі - Закон № 3723-ХІІ) передбачено, що
на одержання пенсії державних
службовців мають право особи, які
досягли встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20 років
стажу роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. За
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Відповідно до ст.33 Закону №3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" від 24
березня 1995 року № 108/95 ВР (далі - Закон №
108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

У відповідності до ч.2 ст.33 Закону №
3723-XII заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
а також виплати, пов'язані із
індексацією заробітної плати
працівників входили до системи оплати
праці державного службовця.

Статтею 66 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Згідно з ч.1 ст.66 Закону № 1788-XII до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до п.2.3.3 ст.2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від
13.01.2004р. №5, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27.01.2004
року за №114/8713, матеріальна допомога, що
має систематичний характер, надана
всім або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Згідно Закону України "Про індексацію
грошових доходів населення" №1282-ХІІ
від 03.07.1991 року передбачено, що об'єктом
індексації грошових доходів населення
є в тому числі заробітна плата,
підстави для індексації грошових
доходів населення наявні у разі, коли
величина індексу споживчих цін
перевищила поріг індексації, який
установлюється в розмірі 101 відсотка,
те що індексація грошових доходів
працюючого населення проводиться за
основним місцем роботи.

Судом першої інстанції вірно
зазначено, що надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належать до
додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Колегія суддів вважає обґрунтованим
висновок суду першої інстанції, що
матеріальна допомога на оздоровлення
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Відповідно до статті 45 Закону № 1058-IV
перерахунок призначеної пенсії, крім
випадків, передбачених частиною першою
статті 35, частиною другою статті 38,
частиною третьою статті 42 і частиною
п'ятою статті 48 цього Закону,
провадиться в такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним до
15 числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15 числа; у разі настання обставин,
які тягнуть за собою зменшення пенсії, -
з першого числа місяця, в якому настали
ці обставини, якщо вони мали місце до 15
числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо вони мали місце
після 15 числа.

Колегія суддів прийшла до висновку, що
суд першої інстанції, дослідивши в
судовому засіданні надані сторонами
по справі докази, обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги.

Із наданої довідки вбачається , що на
зазначені в ній виплати нараховувались
страхові внески, а тому матеріальна
допомога на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
а також виплати, пов'язані із
індексацією заробітної плати
працівників входили до системи оплати
праці державного службовця і повинні
бути враховані при призначені пенсії.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову судом першої
інстанції винесено відповідно до
позовних вимог з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
рішення суду першої інстанції у даній
справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому її
потрібно залишити без задоволення, а
постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"26" березня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М.Хаюк

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ С.М.Хаюк

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_4 АДРЕСА_1,33024

3- відповідачу Управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне Рівненської
області вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

- ,