Справа № 826/1404/14
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/1404/14
інстанції: Власенкова О.О.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді - Горяйнова
А.М.,

суддів - Літвіної
Н.М. та Хрімлі О.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації на постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, у якому просила визнати
відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації у наданні
статусу інваліда війни неправомірною
та зобов'язати надати статус інваліда
війни і видати відповідне посвідчення.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
березня 2014 року вказаний
адміністративний позов було
задоволено.

Відповідач, не погоджуючись із
прийнятим судовим рішенням, звернувся
до суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нове рішення про
задоволення позову. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
позивач не надав доказів його
залучення до складу формувань
Цивільної оборони.

Особи, які беруть участь у справі, з
клопотаннями про розгляд справи за їх
участю - не зверталися. В матеріалах
справи достатньо письмових доказів для
вирішення апеляційної скарги, а
особиста участь сторін у розгляді
справи не обов'язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів
визнала можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження, як це
передбачено ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обставини, на які посилається позивач,
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
березня 2014 року - без змін виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 суд першої
інстанції виходив з того, що надані
позивачем документи містять відомості
про її залучення до складу формувань
Цивільної оборони для участі
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» до
інвалідів війни належать також
інваліди з числа осіб, залучених до
складу формувань Цивільної оборони,
які стали інвалідами внаслідок
захворювань, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 05 квітня
1994 року є інвалідом ІІ групи
захворювання, пов'язаного з роботами по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Дана обставина
підтверджується довідкою Сер. МСЕ №
152380 та посвідченням учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році серії
НОМЕР_1, копії яких приєднані до
матеріалів справи.

Згідно довідки Департаменту з питань
цивільного захисту та ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи
Київської обласної державної
адміністрації від 09 січня 2014 року №
01.01-09/13/10 у період з 26 по 27 квітня 1986 року
ОСОБА_3 приймала участь у ліквідації
наслідків Чорнобильської катастрофи у
складі невоєнізованого формування
медичної служби ЦО Чорнобильського
району від імені медико-санітарної
частини № 126 МОЗ СРСР, м. Прип'ять і була
залучена у заходах ЦО по йодній
профілактиці населення та інших
заходів медичного характеру.

У зв'язку з викладеним ОСОБА_3
звернулася до Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації із заявою про
визнання за нею статусу інваліда війни.

Листом Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 24 січня 2014 року №
551/35-01/22 в задоволенні заяви позивача
було відмовлено з посиланням на те, що
надання статусу інваліда війни згідно
п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» здійснюється на
підставі довідки, яка містить
інформацію про наказ чи розпорядження
про залучення особи до формувань
Цивільної оборони, займану посаду та
документів про роботу, яку виконував
громадянин під час ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Колегія суддів вважає такий висновок
відповідача помилковим з огляду на те,
що він не відповідає вимогам Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».

Як зазначалося раніше, п. 9 ч. 2 ст. 7
вказаного Закону до інвалідів війни
віднесено інвалідів з числа осіб,
залучених до складу формувань
Цивільної оборони, які стали
інвалідами внаслідок захворювань,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
Чорнобильської катастрофи.

При цьому Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не встановлює
виключного переліку доказів, на
підставі яких може бути встановлено
факт залучення особи до складу
формувань Цивільної оборони.

Вимога щодо надання довідки, яка
містить інформацію про наказ чи
розпорядження про залучення особи до
формувань Цивільної оборони, займану
посаду та документів про роботу, яку
виконував громадянин під час
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС викладені в листах
Міністерства праці та соціальної
політики України, на які посилається
відповідач. Однак листи Міністерства
праці та соціальної політики України
не є нормативними актами, що
обов'язкові до виконання, а носять лише
інформаційний характер і не можуть
бути підставою для відмови в наданні
позивачу статусу інваліда війни. Крім
того, вказані листи встановлюють
додаткові вимоги для надання статусу
інваліда війни, окрім тих, що
перелічені в Законі України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що факт
залучення ОСОБА_3 до складу формувань
Цивільної оборони може бути
підтверджений будь-якими фактичними
даними, що містять інформацію про
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що довідка Департаменту з
питань цивільного захисту та
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи Київської обласної
державної адміністрації від 09 січня 2014
року № 01.01-09/13/10 є належним та
допустимим доказом на підтвердження
того, що позивач в період з 26 по 27 квітня
1986 року приймала участь в ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у складі невоєнізованого формування ЦО
Київської області.

У відповідності до ч. 2 ст. 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку відповідач заперечує
проти достовірності інформації,
зазначеної в довідці з 26 по 27 квітня 1986
року про те, що ОСОБА_3 у період з 26 по 27
квітня 1986 року була залучена до складу
формувань Цивільної оборони, проте
доказів на підтвердження своїх
заперечень суду не надав.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації не спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені в постанові від 04 березня 2014
року, та не можуть бути підставами для
її скасування.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
У зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 04
березня 2014 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації - відмовити.

Постанову окружного адміністративного
суду м. Києва від 04 березня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М. Горяйнов

Судді Н.М. Літвіна

О.Г. Хрімлі

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Літвіна Н. М.

Хрімлі О.Г.