Справа № 243/2743/14
Суддя: Мінаєв І. М.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єд. Ун. номер 243/2743/14
Справа № 2-а/243/84/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 серпня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області у
складі :

головуючий суддя
Мінаєв І.М.,

за участю секретаря судового засідання
Копійко Г.С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі судового засідання №2
Слов'янського міськрайонного суду
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ
Макіївського міського управління
ГУМВС України в Донецькій області
Легостаєва Олега Юрійовича про
скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

До Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області 04.04.2014 року звернувся
ОСОБА_1 з позовом до інспектора ДПС
взводу ДПС ДАІ Макіївського міського
управління ГУМВС України в Донецькій
області Легостаєва О.Ю. про визнання
незаконною та скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення ПС1 № 144814 від 25.03.2014р.
про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн.,
посилаючись на те, що 25.03.2014р. о 09 год.49
хв. він їхав по просп. Донецьке шосе у м.
Макіївка за кермом автомобіля
«Шевролет Епіка» д.н.з. НОМЕР_1 та
проїхав перехрестя з вул. Антропова у
прямому напрямку. Через 100м від
перехрестя був зупинений відповідачем,
який склав відносно позивача протокол
АВ-2 № 915105 від 25.03.2014р. за ст. 122 ч.2 КУпАП
за те. що водій ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Шевролет Епіка» д.н.з.
НОМЕР_1, рухаючись по другорядній
дорозі, не надав переваги у русі
автомобілю «Фольксваген», який рухався
по головній дорозі, чим порушив п. 16.11
ПДР України. З цими діями відповідача
позивач не погодився, оскільки він не
мав права згідно ч. 1 ст. 255 КУпАП
складати протокол про адміністративне
правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Позивач повідомив інспектора ДАІ про
бажання при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
скористатися юридичною допомогою
адвоката, що обурило відповідача і
останній виніс відносно позивача
постанову ПС-1 № 144814 від 25.03.2014р., в якій
постановив : « застосувати до ОСОБА_1
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу 425 грн.». З протоколом та
постановою позивач не згодний,
оскільки правопорушення не вчиняв, в
описовій частині протоколу та
постанови відповідач не довів провину
у скоєнні правопорушення, не написав,
по якій вулиці чи проспекту рухався
невідомий автомобіль «Фольксваген»,
яка з вулиць чи проспекту є головною.
Відповідач не проводив відеофіксацію
спеціальним приладом з функцією
відеозапису, який би був
регламентований Наказом МВС України №
33 від 01.03.2010р. : «Беркут», «Сокіл»,
«Іскра-1», «Радіс», «Рапіра», «Візир»,
«Візир-3», «Арена», «Трукам», а також
документи, які надають право
відповідачу працювати з такими
приладами.. У протоколі та постанові не
записана адреса взводу ДПС, залишилася
невідомою назва Управління та область
України, якому підпорядковується
Макіївський МВ. У протоколі та
постанові не записано - хто керував
автомобілем «Фольксваген»,
реєстраційні номерні знаки цього
автомобілю, водій не встановлений та не
опитаний. В постанові не зазначено -
кого визнано винним та на чию користь
необхідно сплатити штраф, на копії
протоколу відсутня печатка підрозділу
ДАІ. Просить визнати постанову серії
ПС-1 № 144814 від 25 березня 2014 року у справі
про адміністративне правопорушення
незаконною та скасувати її.

В судове засідання позивач не з'явився,
позовні вимоги підтримав, надавши
відповідну заяву.

Відповідач був повідомлений про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності та
письмові заперечення, з яких
вбачається, що позовні вимоги не
визнає, вважає свої дії законними, під
час відеофіксації правопорушення
видно, що автомобіль «Фольксваген
Туарег» сірого кольору (джип) рухався
по головній дорозі, а позивач по
другорядній та не надав йому переваги у
русі. Під час складання протоколу та
розгляду справи позивачу були
роз'яснені його права, передбачені ст.
268 КУпАП, про що є його особистий підпис.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні ним правовідносини.

Відповідно до постанови серії ПС1 № 144814
від 25.03.2014р., винесеної інспектором ДПС
взводу ДПС ДАІ Макіївського міського
управління ГУМВС України в Донецькій
області Легостаєвим Олегом Юрійовичем
«ОСОБА_1, керуючи автомобілем Шевролет
Епіка д.н.з. НОМЕР_1 25.03.2014р. о 09 год.49 хв.
м. Макіївка на перехресті пр. Донецьке
шосе вул. Антропова, рухаючись по
другорядній дорозі не надав перевагу у
русі автомобілю «Фольксваген», який
рухався по головній дорозі, чим порушив
п. 16.11 ПДР України, скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, постановив
: застосувати до ОСОБА_1
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 425 грн. ".

Згідно ст. 104 КАС України до
адміністративного суду має право
звернутися з адміністративним позовом
особа, яка вважає, що порушено її права,
свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин. Отже,
необхідною умовою для звернення особи
до суду з адміністративним позовом є
обов'язкова наявність порушення прав,
свобод чи інтересів цієї особи у сфері
публічно-правових відносин.

Оскільки правовою підставою для
звернення до адміністративного суду є
захист порушених прав, свобод чи
інтересів, то право на позов у особи
виникає лише після порушення
відповідачем її права, тобто захисту
підлягає вже порушене право, а не те,
яке може бути порушено у майбутньому.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, інтересів та прав
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових та
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

З аналізу зазначеної норми Закону
вбачається, що предметом
адміністративного процесуального
права є правовідносини у сфері, що
складаються у зв'язку з реалізацією
зацікавленими особами права на судовий
захист.

Особливістю цих відносин є те, що вони
пов'язані із реалізацією прав, свобод
та інтересів суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин і
спрямовані на захист від порушень з
боку публічної влади при здійсненні
нею владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 71 ч. 2 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок доказування
правомірності свого рішення
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно вимог п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005
року « Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті», зміст постанови про
притягнення особи до адміністративної
відповідальності має відповідати
вимогам, передбаченим статтями 283,284
КУпАП. У постанові, зокрема, мають бути
наведені докази, на яких ґрунтується
висновок про вчинення особою
адміністративного правопорушення та
зазначити мотиви відхилення інших
доказів, на які послався правопорушник,
чи висловлених останнім доводів.

В оскаржуваній постанові не зазначено -
чи визнаний позивач винним та за якою
статтею КУпАП, не наведені докази
вчинення правопорушення, а також
мотиви відхилення заперечень ОСОБА_1,
висловлених останнім у поясненнях в
протоколі про адміністративне
правопорушення.

Працівники ВДАІ під час складання
протоколу та розгляду справи про
адміністративне правопорушення не
встановили та не опитали свідків, не
зазначили у протоколі та оскаржуваній
постанові про засоби фіксації
правопорушення. Таким чином, не
встановлено об'єктивну сторону складу
адміністративного правопорушення, а
також не доведено провини позивача.

Також працівниками ВДАІ були припущені
грубі порушення процесуального закону
під час складання протоколу та
розгляду справи про адміністративне
правопорушення.

Постанова від 25.03.2014р. не відповідає
вимогам ст. 283 КУпАП. В резолютивній
частині постанови зазначено :„
застосувати до ОСОБА_1 адміністративне
стягнення у вигляді штрафу 425 грн. ", але
не зазначено за нормою якого саме
закону його визнано винним, оскільки
норма цього закону в резолютивній
частині постанови не вказана.

Відповідно ст.ст. 248-252 КУпАП розгляд
справи про адміністративне
правопорушення здійснюється на
основах всебічності, повноти та
об'єктивності дослідження усіх
обставин справи.

Під час розгляду справи було порушено
вимоги ст.ст. 279-280 КУпАП, відповідно до
яких особа, яка розглядає справу про
адміністративне правопорушення
повинна була встановити - чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні, чи підлягає дана особа
адміністративній відповідальності та
чи є обставини, які обтяжують або
пом'якшують відповідальність та інші
обставини, які мають значення для
справи.

Під час же розгляду справи були суттєво
порушені права позивача, передбачені
ст. 268 КУпАП - він не був належним чином
наділений можливістю скористатися
своїми правами на ознайомлення з
матеріалами справи, не були надані
докази вчинення ним правопорушення.

В частині доводів позивача про
відхилення його клопотання з боку
відповідача про необхідність
користування правовою допомогою під
час розгляду справи про
адміністративне правопорушення - ці
доводи суд до уваги не приймає,
оскільки з копії протоколу про
адміністративне правопорушення та
копії оскаржуваної постанови не
вбачається, що позивач заявляв
письмове клопотання про бажання
користуватися правовою допомогою під
час розгляду справи про
адміністративне правопорушення.

Також під час розгляду справи не надано
оцінки запереченням про відсутність
підстав притягнення до
відповідальності, а безпідставно
притягнуто до адміністративної
відповідальності.

З висновками інспектора ВДАІ
погодитися не можна, оскільки з
протоколу АВ2 № 915105 від 25.03.2014р. та з
оскаржуваної постанови не вбачається
будь-яких дій позивача, спрямованих на
порушення норм ПДР, підтверджених
належними та допустимими доказами.
Працівниками ВДАІ не були опитані
свідки, не задокументований факт
порушення норм ПДР відповідно до
встановленої законом процедури, а тому
провина позивача не є доведеною.

Відповідно до п.12.4 Інструкції з
оформлення працівниками ДАІ МВС
матеріалів про адміністративні
порушення у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху, затвердженої Наказом
МВС України №77 від 26.02.2009р. та
зареєстрованого в МЮ України 24.04.2009р. за
№37416390 „оформлення матеріалів
адміністративного правопорушення,
зафіксованого за допомогою працюючих в
автоматичному режимі спеціальних
технічних засобів здійснюється особою,
яка відповідальна за роботу цього
технічного засобу. Інспектори з
адміністративної практики ДАІ МВС або
особи, які виконують їх обов'язки,
складають картку обліку про
адміністративне правопорушення,
розглядають матеріали
адміністративної справи та виносять
постанову в справі про адміністративне
правопорушення".

Додатком №2 вказаної Інструкції
передбачено обов'язковий реквізит
постанови по справі про
адміністративне правопорушення -
печатки державного органу, який
уповноважив дану особу на розгляд
справи про адміністративне
правопорушення.

Такий реквізит в оскаржуваній
постанові відсутній.

Пунктом 4.2 та 12.2 вказаної вище
Інструкції передбачено, що до
протоколу та постанови про
адміністративне правопорушення
долучаються письмові пояснення
свідків, а про використання технічного
засобу, що має функції фото- і
кінозйомки, відеозапису, робляться
відповідні записи про їх використання
в Журналі обліку матеріалів фіксації
порушень ПДР.

Таких доказів на підтвердження
правомірності своїх дій відповідач
суду не надав.

Доказом вчинення позивачем
правопорушення не є матеріали фото-,
відео-, оскільки про фіксацію
правопорушення технічними засобами в
протоколі та постанові по справі про
адміністративне правопорушення не
зазначено з посиланням на серійний
номер, запис у відповідному журналі
ВДАІ, ці докази не були надані суду та
були зібрані з порушенням вимог
вказаної вище Інструкції ВДАІ та КУпАП
і не є допустимими доказами по справі.

Відповідно до Розпорядження №466 від
21.05.2009р. МВС України „Про організацію
роботи підрозділів ДАІ з профілактики
правопорушень із застосуванням
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису" :

п.1.1 Під час здійснення контролю за
дотриманням водіями ПДР, несення
служби працівниками ДАІ здійснюється
виключно у форменому одязі, з нагрудним
знаком та на службовому
автомототранспорті;

п.1.2 Не допускати випадків здійснення
контролю за дотриманням водіями ПДР із
місць, закритих для візуального огляду
учасникам дорожнього руху (об'єкти
дорожнього сервісу, зелені насадження
тощо);

п.1.6 Виключити випадки складання
відносно водіїв транспортних засобів
адміністративних протоколів без
доведення їхньої вини чи достатніх
доказів допущення ними порушень ПДР (
фото-, відео матеріалів, показів
свідків тощо);

п.1.11 Зобов'язати працівників ДАІ під
час винесення постанови про накладення
стягнення за адміністративне
правопорушення неухильно
дотримуватися вимог ст.ст.33,34 КУпАП".

В порушення вимог даного Розпорядження
відповідач здійснював нагляд за
дорожнім рухом та склав протокол на
позивача без достатніх доказів
допущення ним порушень ПДР України, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

Строк звернення до суду позивачем не
пропущений.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.6,9,100,104,159,160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С
Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ
Макіївського міського управління
ГУМВС України в Донецькій області
Легостаєва Олега Юрійовича про
скасування постанови,- задовольнити
частково.

Визнати протиправною та
скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 144814 від 25.03.2014р., винесеної
інспектором ДПС взводу ДПС ДАІ
Макіївського міського управління
ГУМВС України в Донецькій області
Легостаєвим Олегом Юрійовичем про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу 425 грн. В
решті вимог відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню
не підлягає.

Суддя

Слов'янського міськрайонного суду
І.М.
Мінаєв