Справа № 554/7560/14-а
Суддя: Микитенко В. М.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 554/7560/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем
України

Дата документу 19.08.2014

Октябрський районний суд м. Полтави:

у складі головуючого судді -
Микитенка В.М.,

при секретарі -
Різник А.В.,

за участю: позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
Солодкого О.В.,

представника третьої особи -
Чайки М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Полтава справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області, третя
особа Головне управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
неправомірної бездіяльності ГУПФУ в
Полтавській області в зволіканні з
проведенням перерахунку пенсії з 01.05.2007
року згідно постанови КМУ від 12.05.2007
року № 700, виходячи з підвищеного
грошового забезпечення, зазначеного у
довідці ДПА України в Полтавській
області від 05.09.2007 року № 930/10/05-045,
визнання незаконним та скасування
рішення ГУПФУ в Полтавській області №
561/П-14 від 11.01.2008 року про відмову в
перерахунку пенсії на підставі
довідок, виданих ДПА України в
Полтавській області від 15.08.2007 року за
№ 787/10/05-045 та від 05.09.2007 року № 930/10/05-045,
зобов'язання ГУПФУ провести йому
перерахунок пенсії відповідно до вимог
постанови КМУ від 12.05.2007 року № 700,
виходячи з підвищеного грошового
забезпечення, зазначеного у довідці
ДПА України в Полтавській області від
05.09.2007 року № 930/10/05-045, в тому числі, з
урахуванням 90% надбавки до грошового
забезпечення за безперервний стаж
служби, починаючи з 01.05.2007 року,
зобов'язання відповідача визначити під
час перерахунку пенсії суму
заборгованості по пенсії на його
користь з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів та направити
перерахункові документи в орган, який
виплачує пенсію для виплати цієї
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області, третя особа Головне
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання неправомірної
бездіяльності ГУПФУ в Полтавській
області в зволіканні з проведенням
перерахунку пенсії з 01.05.2007 року згідно
постанови КМУ від 12.05.2007 року № 700,
виходячи з підвищеного грошового
забезпечення, зазначеного у довідці
ДПА України в Полтавській області від
05.09.2007 року № 930/10/05-045, визнання
незаконним та скасування рішення ГУПФУ
в Полтавській області № 561/П-14 від 11.01.2008
року про відмову в перерахунку пенсії
на підставі довідок, виданих ДПА
України в Полтавській області від
15.08.2007 року за № 787/10/05-045 та від 05.09.2007
року № 930/10/05-045, зобов'язання ГУПФУ
провести йому перерахунок пенсії
відповідно до вимог постанови КМУ від
12.05.2007 року № 700, виходячи з підвищеного
грошового забезпечення, зазначеного у
довідці ДПА України в Полтавській
області від 05.09.2007 року № 930/10/05-045, в тому
числі, з урахуванням 90% надбавки до
грошового забезпечення за
безперервний стаж служби, починаючи з
01.05.2007 року, зобов'язання відповідача
визначити під час перерахунку пенсії
суму заборгованості по пенсії на його
користь з нарахуванням компенсації
втрати частини доходів та направити
перерахункові документи в орган, який
виплачує пенсію для виплати цієї
заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог у
позовній заяві та в судовому засіданні
послався на те, що має право на пенсію з
урахуванням 90% надбавки за
безперервний стаж служби на посаді
заступника голови державної
податкової адміністрації області, яку
він займав до виходу на пенсію - 23.02.2002
року, незважаючи на те, що указаної
надбавки під час служби не отримував, а
вона була введена Постановою КМ
України від 12.05.2007 року № 700 із 01.05.2007
року. При цьому керується положеннями
ч.3 ст.63 ЗУ «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб», що набрала чинності із
01.06.2006 року.

Представник відповідача Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області Солодкий О.В. позов
не визнав та пояснив, що оскільки
указана надбавка не виплачувалась
позивачеві під час служби, вона не може
входити до його пенсійного
забезпечення. При цьому послався на
судову практику ВСУ.

Представник третьої особи Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області Чайка М.Г. також заперечила
проти позову із викладених міркувань.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, приходить до
наступного.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером
податкової міліції ДПА у Полтавській
області із 23.02.2002 року (а.с. 63).

Як пояснив сам позивач ОСОБА_1, що
підтвердив також і представник третьої
особи ДПА у Полтавській області та
убачається із грошового атестату № 10
від 25.02.2002 року, 90% надбавка за
безперервний стаж служби не входила до
грошового забезпечення з якого
позивачу було призначено пенсію (т.2
а.с.43).

За встановлених обставин позивачем
фактично оспорюється лише
неврахування 90% надбавки за
безперервний стаж служби при
нарахуванні йому пенсії як пенсіонеру
органів державної податкової служби.

Виходячи з вимог до ч.1,2 ст.244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах є обов'язковими для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

У постановах Верховного Суду України
від 02.10.2012 року та від 28.03.2013 року,
прийнятих за аналогічних
правовідносин, найвищий судовий орган
держави виходив з такого.

Відповідно до ст.1 Указу №370/2003 Голові
СБУ та Міністрові внутрішніх справ
України надано право встановлювати
відповідно військовослужбовцям СБУ і
працівникам ОВС України щомісячні
надбавки за безперервну службу в
органах безпеки і органах внутрішніх
справ у відсотках до грошового
забезпечення, які мають високі
результаті у службовій діяльності,
залежно від стажу служб в таких
розмірах: понад 5 років- до 10%; понад 10
років - до 30%; понад 15 років- до 50%; понад 20
років - до 70%; понад 25 років - до 90%;

Виходячи з положень цієї норми, спірна
надбавка має не загальообов'язковий, а
індивідуальний характер, оскільки є
правом керівника та встановлюється за
певних умов, а саме: за наявності
необхідного стажу безперервної служби
та за високі результати у службовій
діяльності. Отже вказана надбавка
належить до додаткових видів грошового
забезпечення і має враховуватися при
нарахуванні пенсії
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу, які отримували
її під час проходження служби і були
звільнені зі служби після її
запровадження.

Таким чином, зважаючи на обов'язковість
наведеної постанови Верховного Суду
України, у даній справі за подібних
правовідносин суд не вправі
здійснювати іншого правозастосування.

Враховуючи, що 90% надбавка за
безперервний стаж служби не входила до
грошового забезпечення з якого
позивачу ОСОБА_1 було призначено
пенсію, позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. 6-14, 71, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Октябрський районний суд м.
Полтави протягом 10 днів із дня її
проголошення.

Повний текст постанови складений 22.08.2014
року.

СуддяВ.М. Микитенко