Справа № 638/7087/13-а
Суддя: Руднєва О. О.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

№ 2-а6387914,
№638708713-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року Дзержинський
районний суд міста Харкова у складі:

головуючого, судді:
Руднєвої О.О.

При секретарі:
Каліновій А.М.( ОСОБА_1М.)

Розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до виконавчого комітету ОСОБА_4
міської ради, ОСОБА_4 міської ради
,третя особа: державне підприємство
«Південна залізниця» про визнання
протиправним(незаконним) рішення
виконавчого комітету ОСОБА_4 міської
ради від 25.11.1998 року № 1322 та часткове
скасування рішення , визнання
частково недійсним Державного ОСОБА_1
про право постійного користування № ХР
39-01— 001837 в частині виділення
Державному підприємству «Південна
залізниця» в постійне користування
земельної ділянки по
вул..Південнопроектній №2б (
вул..Старовугільний склад№16) в м.
Харкові,-

У С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з
позовною заявою 20.05.2013 року, 21 травня 2013
року ухвалою судді Дзержинського
районного суду м. Харкова
адміністративний позов було залишено
без розгляду. Ухвалою ОСОБА_4
Апеляційного Адміністративного Суду
від 15.07.2013 року, ухвалу судді
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 21.05.2013 року було скасовано і
справу направлено на новий розгляд з
стадії відкриття провадження .

Ухвалою судді від 08
жовтня 2013 року провадження у
зазначеній справі відкрито.

У попередньому судовому засіданні
представник виконавчого комітету
ОСОБА_4 міської ради звернулась до суду
з клопотанням в порядку ст. 52 КАС
України у якому просить: замінити
первинного відповідача виконавчий
комітет ОСОБА_4 міської ради належним
відповідачем ОСОБА_4 міської ради,
посилаючись при цьому на наступне,
відповідно до ст. ст. 51, 52 ЗУ «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет ОСОБА_4 міської ради
є підзвітним і підконтрольним ОСОБА_4
міській раді, а з питань здійснення ним
повноважень органів виконавчої влади.
У зв*язку з чим вважає, що належним
відповідачем по даній справі є ОСОБА_4
міська рада. ОСОБА_4 міська рада
залучена у справі в якості відповідача.

Ухвалою ОСОБА_4 Апеляційного
Адміністративного Суду від 15.07.2013 року
суду першої інстанції було вказано, що
суд зобов»язаний дослідити докази тим
обставинам, що позивачам за
адміністративним позовом про
наявність рішення виконавчого
комітету ОСОБА_4 міської ради від 25.11.1998
року № 1322 стало відомо тільки в строк,
встановлений ст.99 КАС України і позов
пред»явлено без пропуску цього строку.

Судом ретельно досліджені вимоги
ОСОБА_4 Апеляційного Адміністративного
суду від 15.07.2013 року та встановлено, що
позивачам про наявність оспорюваного
рішення виконавчого комітету ОСОБА_4
міської ради від 25.11.1998 року № 1322 та
наявність Державного ОСОБА_1 про право
постійного користування № ХР 39-01—001837
від 23.12.1998 року стало відомо тільки в
Апеляційному суді Харківської області
28.02.2013 року (том 1 арк.180-183) при розгляді
апеляційної скарги Державного
підприємства «Південна залізниця» на
рішення Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 03.12.2012 року №
2-3552/11(том 2 арк.43-46).

Судом встановлено, що при розгляді
цивільної справи №2-3552/11
Червонозаводським районним судом м.
Харкова не було досліджено наявності
освоюваного позивачами Державного
акту № ХР 39-01— 001837 від 23.12.1998 року й про
нього стало відомо тільки при розгляді
апеляційної скарги.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачі з позовом звернулися з
дотриманням вимог, передбачених ст.99,100
КАС України, у зв»язку з чим, суд
приходить до висновку , що
адміністративний позов підлягає
розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2Б, його представник за
дорученням ОСОБА_5 адміністративний
позов підтримали в повному обсязі
наполягаючи на його задоволенні,
пояснивши суду, що наявність
оспорюваного рішення суб»єкту владних
повноважень та наявність Державного
акту на користування земельною
ділянкою порушують права позивачів.

Позивач ОСОБА_3О.в попередньому
судовому засіданні свій
адміністративний позов підтримав в
повному обсязі, після чого справа
розглядалася за його відсутності з
поважних причин , бо він з березня 2014
року мобілізований для участі в анти
терористичній операції і не може бути
присутнім з поважних причин.

Відповідач ОСОБА_6 комітет ОСОБА_4
міської ради та ОСОБА_4 міська рада в
особі різних представників за
дорученням ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 позовні вимоги не визнали проти
позову заперечували, після чого ніяких
доказів у відповідності з ч 2 ст.71 КАС
України не надали, в судове засідання
викликалися своєчасно та належним
чином, не з»являлися, причини неявки
суду не сповістили.

Третя особа - Державне підприємство
«Південна залізниця» в особі
представника за дорученням ОСОБА_11 ,а
потім ОСОБА_12 адміністративний позов
не визнали ,проти позову заперечували.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності ,суд приходить до
наступного:

У відповідності зі ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин ,що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч 1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно до ч 2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

У відповідності до ч 1 ст.72 КАС України
обставини ,встановлені судовим
рішенням в адміністративній ,цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, в яких беруть
участь ті самі особи або особа, що до
якої встановлено ці обставини.

Суб»єкт владних повноважень в особі
ОСОБА_4 міської ради ніяких доказів
обґрунтованості винесення рішення
виконавчого комітету ОСОБА_4 міської
ради від 25.11.1998 року № 1322 « Про надання
Південній залізниці» у користування
земельних ділянок» суду не надав,
представник за дорученням ОСОБА_10 в
судовому засіданні пояснив, що всі
документи, які стали підставою для
виділення земельної ділянки під
будівлю літер «А-1» для відокремленого
підрозділу «Основ»янське
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» Державного підприємства
«Південна залізниця» , яке розташоване
за адресою вул..Південнопроектна №2-б в
м. Харкові( вул..Старовугільний склад
№16 в м. Харкові) в ОСОБА_6 комітеті
ОСОБА_4 міської ради та в ОСОБА_4 міській
раді відсутні.

На вимоги суду, третя особа – Державне
підприємство «Південна залізниця» в
особі представника за дорученням
ОСОБА_11 також ніяких документів не
надала, посилалась на відсутність всіх
документів в архіві підприємства. Ці ж
доводи підтримав і представник за
дорученням ОСОБА_12

Рішенням Апеляційного Суду
Харківської області від 28.02.2013 року
достеменно встановлено, що позивач
ОСОБА_2 вселився в квартиру №з по
вул..Старовугільний склад №16 в м.
Харкові на законних підставах за
ордером № 1176, який був виданий його
матері ОСОБА_13 в 1958 році на підставі
трудових відносин з Третьою дистанцією
будівель та споруд Південної
залізниці, у відповідності до
протоколу МК НГЧ-3 від 21.05.1958 року(том
справи 2 арк.справи 166, том справи 1
арк.справи 180-183). Його син позивач
ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою
проживання свого батька у
відповідності до вимог діючого
законодавства.

Рішенням Апеляційного Суду
Харківської області від 28.02.2013 року
достеменно встановлено, що на час
отримання ордеру квартира була
розташована в житловому будинку, після
чого жильці були розселені ,окрім
позивачів, а балансоутримувач - Третя
дистанція будівель та споруд Південної
залізниці розташувала в звільнених
приміщеннях свої майстерні.

В 1997році ОСОБА_4 дистанція
водопостачання , до складу якої входило
Управління будинками Третьої
дистанції будівель та споруд
Управління Південної залізниці була
ліквідована наказом 101/н від 28.07.1997 року
, житлова будівля з частиною
переобладнаних в майстерні приміщень
повинна бути передана
балансоутримувачем у комунальну
власність м. Харкова , але цього
зроблено не було. Житловий будинок
було передано на баланс відокремленого
підрозділу «Основ»янське
будівельно-монтажне експлуатаційне
управління» Державного підприємства
«Південна залізниця». В 2007 році ДП
«Південна залізниця» звернулося до
Червонозаводської районної в м.
Харкові ради з заявою про надання нової
поштової адреси майстерні, а саме
вул..Південнопроектна №2-б в м. Харкові.
При цьому зверненні ДП «Південна
залізниця» не повідомило
Червонозаводську районну в м. Харкові
раду про те, що в цьому приміщенні є не
тільки майстерня ,а й житлове
приміщення ,в якому з 1958 року мешкають
та зареєстровані люди(т.д.2 арк.102-105).

02.02.2010 року виконавчий комітет
Червонозаводської районної в м.
Харкові ради скасував своє рішення про
присвоєння нової адреси, таким чином ,
залишивши адресу Старовугільний склад
№16.

Також Апеляційним судом Харківської
області встановлено, що житлова
кімната, площею 18кв.м. на теперішній час
розмір кімнати став 24,9 кв.м.
розташована в спірному нежитловому
приміщенні літер «А-1».

Ті обставини, що будинок№16 по вул..
Старовугільний склад в м. Харкові
протягом багатьох років мав статус
житлового знайшли своє підтвердження
в мотивувальній частині рішення по
цивільній справі№2-3552/11, яке
постановлено Червонозаводським
районним судом м. Харкова і в якій
Апеляційним судом Харківської області
28.02.2013 року виправлень та скасувань
доводів не було.

Також Червонозаводський районний
суд м. Харкова встановив, що помешкання
,яке займає ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не
перебуває на балансі ні в комунальній
власності міста Харкова ні на балансі
відокремленого підрозділу
«Основ»янське будівельно-монтажне
експлуатаційне управління»
Державного підприємства «Південна
залізниця».

Суд приходить до висновку, що у
відповідності з ч.1 ст.72 КАС України
обставини ,які встановлені
Червонозаводським районним судом м.
Харкова 03.12.12 року і Апеляційним судом
Харківської області 28.02.2013 року
доказуванню більш не підлягають.

Суд вважає ,що сторона позивачів
довела ті обставини, що порушено їх
право користування житлом. Іншого
житла вони не мають, а з відповіді
ОСОБА_4 загону воєнізованої охорони
Південної залізниці (том справи 2
арк.справи12) вбачається, що будинок №16
по вул.. Старовугільний склад в м.
Харкові « знаходиться в смузі
відведення ДП «Південна залізниця» та
огороджений з усіх боків парканами
підприємств ДТП «Південна залізниця»,
під»їзд до будинку проходить через
територію ДП «Південна залізниця» ,
ключі від воріт знаходяться у сторожів,
охорона здійснюється цілодобово, в»їзд
пожежної техніки та швидкої допомоги є
можливим.

Згідно ст. 47 Конституції України,
громадяни мають право на житло ,
відповідно ст. 1 ЖК України громадяни
мають право на житло.

У відповідності до ст.55
Конституції України права і свободи
людини і громадянина захищаються
судом. Кожному гарантується право на
оскарження в суді дій чи бездіяльності
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

У відповідності зі ст.8
Конвенції про захист прав людини в
основоположних свобод захищено чотири
сфери інтересів людини - приватне
життя, сімейне життя, кореспонденція та
житло.

Сам факт проживання сім»ї
позивачів в одному приміщенні з
майстернею, в якій весь час проводяться
роботи, на огородженій території, з
відсутністю чистого довкілля, коли на
людей чиниться відповідний шум, мають
місце викиди та гуркіт, свідчать про
порушення вимог ст.8 Конвенції та
оговорені практикою Європейського
Суду з захисту прав людини по справам
«Гуерра проти Італії», «Дубецька та
інші проти України». По справі
«Дубецька та інші проти України» від
10.02.2011 року № 30499/03 Європейський суд
встановив порушення ст.8 Конвенції в
зв»язку з тим, що держава не надала
належного пояснення невжиттю протягом
20 років заходів для переселення
заявників або вирішення ситуації іншим
чином . Крім того , Європейський Суд по
справі « Стаббінгс проти Сполученого
Королівства» від 22.10.1996 року № 22083/93
вказав, що стаття 8 Конвенції змушує
держави забезпечувати адекватний
захист від незручностей, які
створюються приватними сторонами.

. Таким чином, суд приходить до
висновку, що вирішуючи спір між
сторонами, у відповідності до вимог
ст.8Конвенції про захист прав людини в
основоположних свобод , суд повинен
вирішити питання про порушення
встановленого ст.8 Конвенції права на
житло шляхом створення прикрих
незручностей, при умові неврахування
сторонами з боку держави розбіжних
інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України,
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 11 КАС
України, суд вживає передбачені
законом заходи, необхідні для
з'ясування всіх обставин у справі, у
тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи.

Суд приходить до висновку, що рішення
виконавчого комітету ОСОБА_4 міської
ради від 25.11.1998 року № 1322 « Про надання
Південній залізниці» у користування
земельних ділянок» в частині виділення
земельної ділянки під будівлю літер
«А-1» для відокремленого підрозділу
«Основ»янське будівельно-монтажне
експлуатаційне управління»
Державного підприємства «Південна
залізниця» , яке розташоване за адресою
вул..Південнопроектна №2-б в м. Харкові(
вул..Старовугільний склад №16 в м.
Харкові) позбавляє позивачів права на
користування житлом, бо іншого житла в
них не має, між тим, суд приходить до
висновку, що рішенням надано дозвіл на
виділення земельної ділянки за цією
адресою тільки у зв»язку з тим, що
Державне підприємство «Південна
залізниця» при поданні заяви на
виділення земельної ділянки в
користування укрила від органів
місцевого самоврядування наявність за
цією адресою житлового помешкання, що й
стало підставою для подальшого
отримання Державного акту на
користування земельною ділянкою.
Доводи третьої особи та відповідача в
тій частині, що позивачі не мають права
користуватися при будинковою
територією , бо не має житлового
будинку, спростовані рішенням
Апеляційного суду Харківської області
28.02.2013 року, яке набуло чинності і
стверджує, що «житлова кімната, площею
18кв.м. на теперішній час розмір кімнати
став 24,9 кв.м. розташована в спірному
нежитловому приміщенні літер «А-1»,
тобто якщо є житло, згідно з вимогами
Житлового Кодексу Української РСР для
його обслуговування повинна бути при
будинкова територія.

Дослідивши докази по справі в їх
сукупності ,суд приходить до висновку,
що адміністративний позов є частково
обґрунтованим та підлягає задоволенню
частково.

В частині визначення розміру площі
земельної ділянки 181,0260 га в
задоволенні позову слід відмовити, бо
сторонами не надано жодного доказу
саме з питання розміру площі земельної
ділянки.

Керуючись ст.ст. 99,100,160,167, 195,196,
п. З ст. 198, п.1. п.З, п. 4 ч.І ст. 202, ч.2 ст. 205,
ст. ст. 207,209,254 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

СУД ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги за
адміністративним позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до виконавчого комітету ОСОБА_4
міської ради, ОСОБА_4 міської ради
,третя особа: державне підприємство
«Південна залізниця» про визнання
протиправними рішення виконавчого
комітету ОСОБА_4 міської ради від 25.11.1998
року № 1322 та часткове скасування
рішення , визнання частково недійсним
Державного ОСОБА_1 про право постійного
користування № ХР 39-01— 001837 в частині
виділення Державному підприємству
«Південна залізниця» в постійне
користування земельної ділянки по
вул..Південнопроектній №2б (
вул..Старовугільний склад№16) в м.
Харкові – визнати частково
обґрунтованими та задовольнити
частково .

Визнати протиправним рішення
виконавчого комітету ОСОБА_4 міської
ради від 25.11.1998 року № 1322 « Про надання
Південній залізниці» у користування
земельних ділянок» в частині виділення
земельної ділянки під будівлю літер
«А-1» для відокремленого підрозділу
«Основ»янське будівельно-монтажне
експлуатаційне управління»
Державного підприємства «Південна
залізниця» , яке розташоване за адресою
вул..Південнопроектна №2-б в м. Харкові(
вул..Старовугільний склад №16 в м.
Харкові).

Визнати частково
недійсним та частково скасувати
Державний акт про право постійного
користування № ХР 39-01— 001837 від 23.12.1998
року в частині виділення Державному
підприємству «Південна залізниця» в
постійне користування земельної
ділянки під будівлю літер «А-1» для
відокремленого підрозділу
«Основ»янське будівельно-монтажне
експлуатаційне управління»
Державного підприємства «Південна
залізниця» , яке розташоване за адресою
вул..Південнопроектна №2-б в м. Харкові(
вул..Старовугільний склад №16 в м.
Харкові)

В частині визнання недійсним
Державного ОСОБА_1 про право постійного
користування № ХР 39-01— 001837 про надання
права користування земельною ділянкою
Державному підприємству «Південна
залізниця» з конкретно вказаним
розміром площі земельної ділянки 181,0260
га - в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 -відмовити.

Постанову можливо оскаржити до
ОСОБА_4 Апеляційного
Адміністративного Суду через
Дзержинський районний суд м. Харкова
протягом 10-ти днів з дня проголошення, а
особою, яка не брала участі в судовому
розгляді в той же строк після отримання
копії зазначеної постанови.

Постанову з мотивувальною
частиною виготовлено судом у
п»ятиденний термін після проголошення
вступної та резолютивної частини
постанови, 22.08.2014 року.

Головуючий ,суддя
О.О.РУДНЄВА

Постанову виготовлено головуючим
власноруч в нарадчій кімнаті

Суддя
О.О.РУДНЄВА