Справа № 815/4481/14
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4481/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
м.
Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Стефанова С.О.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 8987,42
грн., -

В С Т А Н О В И В :

Білгород-Дністровський міськрайонний
центр зайнятості (надалі по тексту -
позивач) звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 (надалі по тексту - відповідач)
про стягнення коштів у сумі 8987,42 грн. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Білгород-Дністровським
міськрайонним центром зайнятості при
наступному зверненні відповідача до
центру зайнятості з метою пошуку
роботи, був виявлений факт того, що
відповідач зареєстрована як фізична
особа-підприємець з 17.05.2007 року, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців. Проте, під
час перебування у статусі безробітної,
відповідач у своїх заявах від 19.05.2008
року, від 13.07.2010 року власним підписом
засвідчила факт, що вона не
зареєстрована як фізична особа -
підприємець. За період перебування на
обліку в службі зайнятості,
відповідачем незаконно отримано
допомогу по безробіттю в загальній
сумі 8987,42 грн. Добровільно відповідач
незаконно отримані кошти в сумі 8987,42
грн. не повернула.

Представник позивача у судове
засідання з'явилася, підтримала
позовні вимоги та просила позов
задовольнити, надала заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Відповідач у судове засідання не
з'явилася, про дату, час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України, якщо
не має перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вище зазначені підстави,
суд вирішив розглянути справу у
письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

ОСОБА_1 неодноразово зверталася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості з
заявами щодо надання статусу
безробітного з виплатою допомоги по
безробіттю, а саме: від 19.05.2008 року, від
13.07.2010 року. У вказаних заявах
відповідач власним підписом
засвідчувала, що не зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності,
трудовою діяльністю не займається,
пенсію не отримує (а.с. 8, 15-16).

На підставі вказаних заяв, наказами
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості
ОСОБА_1 надавався статус безробітної
відповідно Закону України «Про
зайнятість населення», що
підтверджується витягами із наказів та
призначалися виплата допомоги по
безробіттю відповідно до пп. 2,4 ст.22, п.2
ст.23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», пп. 2.7, 2.9 «Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності» (а.с. 9-10, 17-18).

Судом встановлено, що при наступному
зверненні ОСОБА_1 до центру зайнятості
10.06.2014 року з метою пошуки роботи,
Білгород-Дністровським міськрайонним
центром зайнятості було виявлено факт
подання недостовірних даних, що мали
місце під час попередніх звернень та
одержання громадянкою ОСОБА_1 допомоги
по безробіттю, а саме: ОСОБА_1
зареєстрована як фізична
особа-підприємець з 17.05.2007 року.

Зазначена обставини підтверджуються
витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АД № 114268 (а.с. 20).

За результатами проведеного позивачем
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», яке оформлено
актом № 216 від 12.06.2014 року, встановлено
що ОСОБА_1 згідно даних Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
зареєстрована як фізична особа -
підприємець з 17.05.2007 року (а.с. 19).

Судом встановлено, що відповідачем
була отримана допомога по безробіттю
за періоди: з 17.08.2008 року по 13.05.2009 року у
сумі 3126,46 грн., з 13.07.2010 року по 09.07.2011
року у сумі 5860,96 грн., що
підтверджується довідками (а.с. 27-28).

Загальна сума отриманої відповідачем
допомоги по безробіттю складає 8987,42
грн.

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що відповідач в період
звернення до центру зайнятості з
заявами про надання статусу
безробітної, а також в період отримання
нею допомоги по безробіттю, а саме
починаючи з 17.05.2007 року відносилася до
категорії зайнятого населення та
одночасно перебував на обліку у центрі
зайнятості та отримувала допомогу по
безробіттю, проте не повідомила про
вказані обставини
Білгород-Дністровський міськрайонний
центр зайнятості.

У зв'язку з чим Білгород-Дністровським
міськрайонним центром зайнятості
17.06.2014 року був виданий наказ № 115 «Про
повернення коштів безробітним та
відшкодування вартості наданих
соціальних послуг» (а.с. 21).

На адресу відповідача було надіслано
повідомлення про повернення коштів у
сумі 8987,42 грн. від 17.06.2014 року № 2294/15/06,
проте відповідач вказану суму коштів
на рахунок позивача не сплатив.

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позовні
вимоги та заперечення, оцінивши
відповідно до ст. 86 КАС України, докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору в
межах заявлених вимог, суд дійшов до
наступних висновків.

Законами України «Про зайнятість
населення» від 05.07.2012 року № 5067-УІ (далі
по тексту - Закон № 5067-УІ) та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 02.03.2000 № 1533-ІІІ (далі по
тексту - Закон № 1533-ІІІ) встановлено
правовий статус центрів зайнятості,
безробітних, умови надання статусу
безробітного та їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 1533-ІІІ
право на матеріальне забезпечення на
випадок безробіття (далі -
забезпечення) та соціальні послуги
мають застраховані особи. Право на
забезпечення та соціальні послуги за
цим Законом мають також незастраховані
особи, які вперше шукають роботу, інші
незастраховані особи у разі їх
реєстрації в установленому порядку як
безробітних.

Закон України «Про зайнятість
населення» від 05.07.2012 року № 5067-УІ
визначає правові, економічні та
організаційні засади реалізації
державної політики у сфері зайнятості
населення, гарантії держави щодо
захисту прав громадян на працю та
реалізації їхніх прав на соціальний
захист від безробіття.

Згідно із ст. 12 Закону № 1533-ІІІ
виконавча дирекція Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття контролює
правильність витрат за страхуванням на
випадок безробіття, проводить
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення в порядку, встановленому
центральними органами виконавчої
влади у сфері праці та соціальної
політики, державної податкової
політики, Пенсійним фондом України за
погодженням з правлінням Фонду.
Пунктом 3 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України та Державної
податкової адміністрації України від 13
лютого 2009 року № 60/62 (далі по тексту -
Порядок № 60/62), обов'язок розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
виконують районні, міськрайонні,
міські та районні у містах центри
зайнятості, на які покладено виконання
функцій робочих органів виконавчої
дирекції Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття, за
місцем реєстрації роботодавця як
платника внесків на
загальнообов'язкове соціальне
страхування на випадок безробіття.

Таким чином, з вищевикладеного слідує,
що Одеський міський центр зайнятості
має право проводити перевірки
достовірності страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення, приймати відповідні
рішення за результатами перевірок та
звертатись до адміністративного суду з
позовом про повернення коштів
матеріального забезпечення.

Частиною першою статті 1 Закону № 5067-УІ
встановлено, що безробітними
визнаються особи віком від 15 до 70 років,
які через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів як джерела
існування, готові та здатні приступити
до роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про зайнятість населення» до
зайнятого населення належать особи,
які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Згідно з абзацом 1 пункту 37 Порядку
реєстрації, перереєстрації
безробітних та ведення обліку осіб,
які шукають роботу, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.03.2013 року № 198 (далі - Порядок № 198),
територіальний орган припиняє
реєстрацію, зокрема, з дня: початку
зайнятості особи (крім участі у
громадських та інших роботах
тимчасового характеру, зайнятості
працею, пов'язаною з організацією
підготовки та проведенням виборів
Президента України, народних депутатів
України, депутатів Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, місцевих
рад та сільських, селищних, міських
голів): працевлаштування за наймом на
умовах трудового договору (контракту);
укладення цивільно-правового договору
щодо виконання робіт (надання послуг);
забезпечення роботою самостійно.

Підпунктом 1 пункту 5.5 Порядку надання
допомога по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 № 307,
виплата допомога по безробіттю
припиняється у разі працевлаштування
безробітного, зайняття
підприємницькою або іншою діяльністю,
пов'язаною з одержанням доходу
безпосередньо від цієї діяльності
виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Відповідно до статті 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Сума виплаченого забезпечення та
вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.
Незастраховані особи, яким
виплачується забезпечення та
надаються соціальні послуги за цим
Законом, виконують обов'язки та несуть
відповідальність, так як і
застраховані особи.

Підпунктом 6.14 Порядку надання допомоги
по безробіттю, у тому числі одноразової
її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20.11.2000 року № 307,
передбачено, якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, у тому числі встановлені під
час розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин.

Якщо безробітний відмовився
добровільно повернути зазначені кошти,
то питання щодо їх повернення
вирішується у судовому порядку.

З огляду на вищевикладене та беручи до
уваги те, що приховування ОСОБА_1 факту
реєстрації її у якості фізичної особи -
підприємця, призвело до незаконної
виплати допомоги по безробіттю
останній, суму виплаченої допомоги
відповідачем не повернуто, обов'язок
повернення виплаченої допомоги
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, при цьому наказ щодо
повернення виплачених коштів
відповідачем не оскаржувався, суд
дійшов висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості у
повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 94 КАС
України, судові витрати у формі
судового збору з відповідача не
належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення коштів у сумі 8987,42
грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь
Білгород-Дністровського
міськрайонного центру зайнятості до
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття (р/р 0011 в УДКС у
Білгород-Дністровському районі, , МФО 828011, одержувач:
Білгород-Дністровський міськрайонний
центр зайнятості) кошти, витрачені на
виплату допомоги по безробіттю в сумі
8987,42 грн. (вісім тисяч дев'ятсот
вісімдесят сім гривень сорок дві
копійки).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги. Якщо апеляційну
скаргу не буде подано в строк,
встановлений ст. 186 КАС України,
постанова суду набирає законної сили
після закінчення цього строку. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Суддя
С.О. Cтефанов