Справа № 813/4344/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

813/4344/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року м. Львів № 813/4344/14

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу за позовом Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області до приватного підприємства «Світлана-плюс» про стягнення коштів з банківських рахунків платника податків, який має податковий борг,

в с т а н о в и в :

Державна податкова інспекція у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області (далі – ДПІ у Сихівському районі м. Львова) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до приватного підприємства «Світлана-плюс» (далі – ПП «Світлана-плюс») про стягнення коштів з банківських рахунків платника податків, який має податковий борг в сумі 749,11 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що у відповідача існує податковий борг по платежах з податку на прибуток та податку на додану вартість. Оскільки заборгованість відповідачем добровільно не погашається, просить стягнути таку у судовому порядку.

Ухвалою суду від 23.06.2014 року відкрито скорочене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачу у десятиденний строк з дня одержання ухвали та копій документів подати заперечення проти позову та необхідні документи або заяву про визнання позову.

На адресу суду повернувся направлений відповідачу за адресою вказаною у позовній заяві поштовий конверт по причині закінчення терміну зберігання. Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183-2 КАС України, суддя розглядає справу в порядку скороченого провадження одноособово, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Безпосередньо, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази, давши їм оцінку, суд встановив.

ПП «Світлана-плюс» зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується копією Витягу з Єдиного державного реєстру станом на 29.05.2014 року.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 ПК України ПП «Світлана-плюс» є платником податків та згідно пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України зобов’язане сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Податковий борг відповідача відповідно до довідки про заборгованість від 05.06.2014 року № 6749/8/13-50-20-0041/420 та облікової картки платника податку становить 749,11 грн.

Зазначена сума боргу виникла згідно самостійно поданої відповідачем податкової декларації з податку на додану вартість від 08.04.2014 року на суму 150 грн, та податку на прибуток від 06.02.2014 року на суму 600 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, ДПІ у Сихівському районі м. Львова виставило відповідачу податкову вимогу від 03.04.2014 року № 880-25, на загальну суму 600 грн.

Зазначена податкова вимога ні в адміністративному, ні в судовому порядку у встановлений чинним законодавством спосіб не оскаржена, узгоджена сума податкового зобов’язання до бюджету на сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу, а відтак підлягає стягненню з відповідача.

В добровільному порядку заборгованість відповідачем не сплачена.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг – сума грошового зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов’язання.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього ж Кодексу, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим же Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пп. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 цього ж Кодексу, органи державної податкової служби мають право, крім іншого, застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим же Кодексом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до ст. 54 ПК України, податкове зобов’язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення-рішення.

У разі виникнення грошового зобов’язання платник податків повинен самостійно сплатити нараховану суму грошового зобов’язання протягом 10 днів, що настають за днем отримання такого податкового повідомлення рішення, крім випадків, коли протягом такого строку розпочато процедуру оскарження рішення контролюючого органу, згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 цього ж Кодексу, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Пунктом 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 749,11 грн є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою, тому відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 ст. 14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів зворотного матеріали справи не містять.

З врахування вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова про стягнення коштів з банківських рахунків приватного підприємства «Світлана-плюс» для погашення податкового боргу в розмірі 749,11 грн, є обґрунтованими, підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами і підлягають до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України, судові витрати у формі судового збору не належить стягувати з відповідача.

Керуючись ст. ст. 7-14, 35, 69-71, 86, 94, 159-163, 167, 183-2 КАС України, суд –

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Постанову суду звернути до негайного виконання.

Постанова за результатами скороченого провадження може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку також іншими особами у зв'язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги стороною або іншою особою, яка брала участь у справі, обчислюється з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

У разі оскарження в апеляційному порядку постанови, прийнятої у скороченому провадженні, ухвала суду апеляційної інстанції по такій справі є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції може бути оскаржена до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього ж Кодексу апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова суду першої інстанції, набирає законної сили у порядку та строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя Кедик М.В.