Справа № 2113/4460/12 (2-а/2113/202/2012)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2014 р.
м.Київ
К/800/59249/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Виконавчого комітету Каховської
міської ради Херсонської області про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Виконавчого комітету Каховської
міської ради Херсонської області про
визнання протиправним рішення
відповідача про відмову у розгляді
звернення позивача щодо надання
дозволу на відключення квартири
АДРЕСА_1 від мереж централізованого
опалення і гарячого водопостачання для
встановлення автономної системи
опалення, зобов'язання міськради
надати такий дозвіл.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що є власником квартири, має
право на отримання дозволу на
відключення окремого приміщення від
житлового будинку з мережею
централізованого опалення та
влаштування індивідуального опалення

Постановою Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 25 вересня
2012 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено.

При винесенні рішення суд першої
інстанції виходив із неправомірності
відмови відповідача у наданні дозволу
на відключення квартири позивача від
системи централізованого опалення та
гарячого водопостачання, а також
порушення конституційного права
позивача щодо вільного користування
своїм майном.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року задоволено апеляційну скаргу
Виконавчого комітету Каховської
міської ради Херсонської області,
скасовано постанову Каховського
міськрайонного суду Херсонської
області від 25 вересня 2012 року; прийнято
нову постанову, якою позов залишено без
задоволення.

Рішення суду апеляційної інстанції
мотивоване правомірними діями
відповідача щодо відмови у здійсненні
відключення окремої квартири ОСОБА_2
від мереж центрального опалення та
гарячого водопостачання.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, позивач звернувся
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2013 року та залишити в силі
постанову Каховського міськрайонного
суду Херсонської області від 25 вересня
2012 року.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правову оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 та членам його
сім'ї (ОСОБА_3) на праві спільної
сумісної власності належить квартира
АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право
власності на житло, виданого
виконавчим комітетом Каховської
міської ради від 18 липня 2002 року.

Позивач звернувся до відповідача із
заявою, у якій просив надати дозвіл на
відключення від мереж
централізованого опалення і гарячого
водопостачання належної йому квартири
і влаштування індивідуальної
(автономної) системи теплопостачання.

Виконавчий комітет Каховської міської
ради Херсонської області листом від 09
липня 2012 року №02-16/3031 повідомив
позивача про відмову у задоволенні
заяви, оскільки відключення від мереж
центрального опалення та гарячого
водопостачання можливе лише за умови
відключення окремого житлового
будинку (будинків). При цьому,
відповідач посилався на вимоги наказу
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 06 листопада 2007 року №169
«Про затвердження Змін до наказу
Мінбуду України від 22 листопада 2005 року
№4».

Вважаючи вказані дії відповідача
протиправними, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про теплопостачання» державна
політика у сфері теплопостачання
базується на принципах, зокрема,
забезпечення енергетичної безпеки
держави; державного управління і
регулювання відносин у сфері
теплопостачання; оптимального
поєднання систем централізованого та
автономного теплопостачання
відповідно до затверджених місцевими
органами виконавчої влади схем
теплопостачання з періодом перегляду
п'ять років.

До повноважень Кабінету Міністрів
України у сфері теплопостачання,
відповідно до ст.10 Закону України «Про
теплопостачання», віднесено розробка
та реалізація державної політики у
сфері теплопостачання та вирішення
інших питань у сфері теплопостачання
відповідно до законів України.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про
теплопостачання» до основних
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
теплопостачання належать регулювання
діяльності суб'єктів відносин у сфері
теплопостачання в межах, віднесених до
відання відповідних рад.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року № 630 затверджені
Правила надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення.

Відповідно до п.п.24 - 26 Правил, у
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, споживачі
можуть відмовитися від отримання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води. Відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

Відповідно до п.2.1 Порядку розгляду та
прийняття рішення про відключення
окремого житлового будинку (будинків)
від мереж централізованого опалення і
гарячого водопостачання,
затвердженого наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства від
22 листопада 2005 року № 4, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 09
грудня 2005 року за № 1478/11758, для
вирішення питання відключення
житлового будинку (будинків) від мереж
централізованого опалення його
власник (власники) повинен (повинні)
звернутися до Комісії з письмовою
заявою про відключення від мереж ЦО і
ГВП. У заяві про відключення від мереж
ЦО і ГВП власник (власники) будинку
зазначає причини відключення. До заяви
додається копія протоколу загальних
зборів мешканців будинку щодо
створення ініціативної групи з
вирішення питання відключення від
мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про
влаштування у будинку системи
індивідуального або автономного
опалення. Рішення про відключення
будинку від системи централізованого
опалення з улаштуванням
індивідуального опалення повинно бути
підтримане всіма власниками
(уповноваженими особами власників)
приміщень у житловому будинку.

Відповідно до 2.2 Порядку комісія
розглядає надані документи лише за
наявності затвердженої органом
місцевого самоврядування в
установленому порядку оптимізованої
схеми перспективного розвитку систем
теплопостачання населеного пункту та у
відповідності до неї. Комісія, після
вивчення наданих власником
(власниками) документів, у місячний
строк приймає рішення щодо відключення
від мереж ЦО і ГВП, улаштування
індивідуальної (автономної) системи
теплопостачання та збір вихідних даних
і технічних умов для виготовлення
проектної документації. При цьому
обов'язково враховуються технічні
можливості існуючих мереж
газопостачання, водопостачання та
електропостачання даного населеного
пункту або окремого мікрорайону щодо
забезпечення живлення запропонованої
власником (власниками) системи
теплопостачання. Комісією, у разі
необхідності, можуть розглядатися
питання збільшення потужностей та
можуть розроблятися пропозиції щодо їх
фінансування, а також заміни систем
внутрішньоквартальних, а в деяких
випадках і магістральних мереж газо-,
водо-, теплопостачання. Засідання
Комісії відбувається за участю
заявника або його уповноваженого
представника. Рішення Комісії
оформляється протоколом, витяг з якого
у десятиденний строк надається
заявникові.

Згідно п.2.2.2 Порядку підставою для
відмови у наданні дозволу на
відключення від мереж ЦО і ГВП є
невиконання умов, визначених у пунктах
2.1 та 2.2 цього Порядку.

Як встановлено п.2.2.3 Порядку, якщо
заявником є власник, наймач (орендар)
окремого приміщення, Комісія має право
не розглядати його заяву до прийняття
рішення про відключення від мереж
централізованого теплопостачання
всього будинку.

Чинним на момент виникнення спірних
правовідносин та на час розгляду
справи законодавством не передбачено
відключення індивідуальних споживачів
теплової енергії, що мешкають у
багатоповерхових будинках, від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води. Таке
відключення можливо виключно щодо
окремих житлових будинків, за
наявності згоди всіх власників
квартир, розташованих в будинку та з
урахуванням технічних можливостей
газопостачання, електропостачання,
водопостачання даного населеного
пункту щодо забезпечення живлення
запропонованої власником системи
теплопостачання.

Верховний Суд України у постанові від 26
вересня 2012 року у справі №6-95цс12
роз'яснив, що питання відключення від
мереж централізованого опалення
регулюється Правилами №630, які з метою
захисту прав усіх мешканців
багатоквартирних будинків
передбачають відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води не окремих
квартир багатоквартирного будинку з
ініціативи їхніх власників або
наймачів, а відключення цілих
багатоквартирних будинків з
ініціативи споживачів.

При цьому, Верховним Судом України
сформульовано наступну правову
позицію: з часу набрання чинності
постанови Кабінету Міністрів України
від 21 липня 2005 року №630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення» у редакції зі змінами,
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 31 жовтня 2007 року
№1268, та наказу Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 22 листопада 2005 року №4 «Про
затвердження Порядку відключення
окремих житлових будинків від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води при відмові
споживачів від централізованого
теплопостачання» у редакції зі
змінами, внесеними наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 06 листопада 2007 року №169,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 28 листопада 2007 року за №1320/14587
передбачається надання дозволу на
відключення від мереж
централізованого опалення з
ініціативи споживачів на будинок у
цілому, а не на окремі квартири.

З урахуванням вищезазначених обставин
та положень закону колегія суддів
вважає вірним висновок суду
апеляційної інстанції про доведеність
відповідачем правомірності своїх дій
та відсутність підстав для задоволення
позовних вимог щодо зобов'язання
відповідача надати дозвіл на
відключення квартири від системи
централізованого опалення та
встановлення індивідуального
опалення.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді