Справа № 343/1909/14-а
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1909/14-а
Провадження №: 2-а/0343/79/14
ПОСТАНОВА

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року м. Долина

Долинський районний суд
Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої
суддi - Монташевич С. М.,

секретаря -
Менделяк А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Долинського
районного суду Івано-Франківської
області справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Івано-Франківської області виплатити
грошову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
виплатити йому грошову допомогу у
розмірі 35912,60 грн. та стягнути з
відповідача судовий збір за розгляд
справи.

Свої вимоги мотивує тим, що 08 січня 2014
року він подав до Управління
Пенсійного фонду в Долинському районі
Івано-Франківської області пакет
документів для отримання пенсії. За
результатами розгляду документів йому
було призначено пенсію у розмірі 3591, 26
коп.

Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
працювали в закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е»-«ж» статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок - 30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення (надалі - грошова допомога).

Відповідно до п. е ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» право на
грошову допомогу мають працівники
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Подавши документи, він, як людина, яка
всю свою трудову діяльність
пропрацювала лікарем в закладах
охорони здоров'я, про що подав
підтверджуючі документи, розраховував
на отримання вищезазначеної грошової
допомоги у розмірі 35912, 60 грн. В березні
2014 року позивач отримав першу виплату
пенсії, однак грошову допомогу йому
нараховано не було.

Відповідно до п. 7 Порядку обчислення
страхового стажу, що дає право на
призначення грошової допомоги, та її
виплати, затвердженого постановою КМУ
від 23 листопада 2011 року №1191, виплата
грошової допомоги здійснюється
органами Пенсійного фонду України
одноразово у розмірі десяти місячних
пенсій за рахунок коштів Державного
бюджету України одночасно з першою
виплатою пенсії, яка призначена до
виплати.
01 квітня 2014 року він звернувся
до відповідача з заявою про виплату
грошової допомоги. Однак, 10 квітня 2014
року отримав відмову. Підставою
відмови слугувало те, що, на думку
відповідача, його страховий стаж
становить лише 32 роки 10 місяців та 4 дні.
З даним
рішенням відповідача щодо відмови у
виплаті грошової допомоги він не
згоден і вважає його незаконним та
необгрунтованим з наступних підстав.

Свою відмову УПФ аргументує тим, що в
період з 06.06.1995 року по 31.12.1997 року за
основним місцем роботи він працював на
посаді головного спеціаліста по
педіатрії в міській медичній управі, що
не підпадає під вимоги п.7-1 Прикінцевих
положень. Однак, в той же час в період з
02.07.1995 року до червня 2000 року,
паралельно з основним місцем роботи,
він працював лікарем-педіатром, про що
свідчить відповідна довідка за № 507 від
15.10.2013 року, видана Івано-Франківською
міською дитячою клінічною лікарнею.
Тобто, протягом всієї своєї трудової
діяльності він був працівником закладу
охорони здоров'я та працював лікарем,
про що надав підтверджуючі документи
під час оформлення пенсії.

Однак, відповідач відмовляється
враховувати його стаж за сумісництвом,
аргументуючи це тим, що «основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка і за даними якої
управління Пенсійного фонду
зарахувало весь стаж», і що «основною
умовою призначення пенсії за вислугу
років є те, що зайнятість на зазначених
у Переліку посадах має бути за основним
місцем роботи; робота на посаді, не
передбаченій Переліком, а також робота
на посадах, що ним передбачені, проте за
сумісництвом, не дають права на пенсію
за вислугу років».
Дане твердження, на думку
позивача, є помилковим, порушує його
права, гарантовані Конституцією
України, в зв»язку з чим він змушений
звернутись до суду з адміністративним
позовом.

Представник позивача ОСОБА_3
в судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, посилаючись на
вищевикладені обставини, просила позов
задовольнити. Додатково пояснила, що
відмову від отримання вихідної
допомоги ОСОБА_3 отримав 11 квітня 2014
року, саме з цього періоду
обчислюється день, коли він дізнався
або повинен був дізнатися про
порушення своїх прав, свобод чи
інтересів, тому дану позовну заяву він
подав в межах строку звернення до суду.
Будь - яких повідомлень про
призначення пенсії він не отримував.
Звертаючись до УПФ із заявою про
призначення пенсії, він подав
підтверджуючі довідки встановленого
взірця про його стаж роботи на посаді
лікаря в закладі охорони здоров"я. Тому
дії відповідача щодо відмови взяти до
уваги вказані довідки суперечать
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМ України №
637 від 12.08.19993 року. З його
заробітної плати за сумісництвом були
сплачені всі страхові платежі та
внески. Його загальний страховий стаж,
який дає право на отримання вихідної
допомоги становить 35 років 9 місяців та
2 дні. Відмова відповідача у виплаті
вихідної допомоги на підставі того, що
позивач працював у належному закладі
на належній посаді, однак за
сумісництвом, не обгрунтована жодним
нормативно-правовим актом.

Представник відповідача Троян
Володимир Станіславович в судовому
засіданні заперечив проти заявлених
вимог та додатково зазначив, що
відповідно до записів у трудовій
книжці, позивач з 06.06.1995 по 31.12.1997 р.р.
працював у міській медичній управі
міськвиконкому на посаді головного
спеціаліста з педіатрії. Міська
медична управа не передбачена
Переліком № 909, а посада головного
спеціаліста з педіатрії, згідно з
«Переліком лікарських посад у закладах
охорони здоров'я», затвердженим
наказом МОЗ України від 22.06.1995 р. за № 114,
до категорії лікарів не відноситься.
Таким чином виникає питання як згідно
Постанови КМУ, яка затверджує порядок
роботи за сумісництвом, рахувати
робочий час, так як повний робочий день
позивач працював за основним місцем
роботи. Крім того, робота за
сумісництвом враховується при
нарахуванні пенсії, проте не дає права
на отримання допомоги. Страховий стаж
позивача на посадах, які дають право на
призначення пенсії за вислугу років
відповідно до п. «е»-«ж» ст.55 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення» становить 32 р.10
м. 4 дні, що не дає права на призначення
грошової допомоги, а тому вважає, що
позовні вимоги необгрунтовані та не
підлягають задоволенню. Крім того
просив застосувати наслідки пропуску
строку звернення до суду.

Суд, вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
здобуті та перевірені в судовому
засіданні докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що даний
адміністративний позов належить до
задоволення з врахуванням наступних
підстав.
Ст. 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.
Згідно зі статтею
51 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 5 листопада 1991 р. №
1788- XII пенсія за вислугу років
встановлюється окремим категоріям
громадян, зайнятим на роботах,
виконання яких призводить до втрати
професійної працездатності, що дає
право на пенсію за віком.

Згідно зі
статтею 55 Закону № 1788 право на
призначення пенсії за вислугу років
мають лікарі та середній медичний
персонал (незалежно від найменування
посад) закладів охорони здоров'я,
перелік яких затверджено постановою
Кабінету Міністрів України «Про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років» від 4
листопада 1993 р. № 909 за наявності
спеціального стажу роботи не менш як 25
років.

Відповідно до п. З Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№ 637 за відсутності трудової книжки, а
також у тих випадках, коли в трудовій
книжці відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Представник позивача ствердила, що
загальний страховий стаж ОСОБА_2 згідно
світлокопії трудовї книжки, серії
НОМЕР_1 та довідки № 597 про заробіток
для обчислення пенсії від 15.10.2013 р.,
виданої Івано-Франківською міською
дитячою клінічною лікарнею, становить
35 років 9 місяців та 2 дні.

Як вбачається з світлокопії трудової
книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 з 01.08.1978 року
по 08.08.1979 року працював на посаді лікаря
- інтерна по спеціальності педіатрія; з
08.08.1979 року по 20.09.1989 року - дільничний
лікар - педіатр Вигодської лікарні; з
20.09.1989 року по 02.01.1990 року - лікар -
педіатр грудного відділення
Долинської дитячої лікарні; 02.01.1990 року
- переведений на посаду завідуючого
грудним відділенням; 02.04.1990 року -
переведений на посаду заступника
головного лікаря району; а з 06.06.1995 року
призначений на посаду головного
спеціаліста по педіатрії по переводу в
міську медичну управу, де працював до
31.12.1997 року; з 02.01.1998 року по 27.06.2000 року -
міський педіатр Івано-Франківської
міської дитячої лікарні; з 29.06.2000 року
по 14.11.2011 року - заступник головного
лікаря по ОХМД Долинської ЦРЛ та з
15.11.2011 року - лікар -педіатр та
підлітковий терапевт Вигодського НКРЦ
Івано-Франківської обласної ради (а.с. 6
- 9).

В період з 01.09.1998 року по 27.06.2000 року
ОСОБА_2 працював лікарем-педіатром на 0,5
ставки за сумісництвом на станції
швидкої та невідкладної медичної
допомоги м. Івано-Франківська, а з 22.06.1995
року до 31.12.1997 року позивач працював в
Івано-Франківській міській дитячій
клінічній лікарні на посаді лікаря -
ординатора соматичного відділення № 1,
що підтверджується відповідними
довідками № 140 від 09.12.2013 року та №659 від
02.12.2013 року (а.с. 25, 26).

Як свідчать світлокопії довідок №507
від 15.10.2013 року, №125 від 11.2013 року та №
16/738 від 20.11.2013 року протягом всього
періоду роботи позивача на цих посадах
з його заробітної плати до Пенсійного
фонду України сплачувалися страхові
внески ( а.с. 14, 23 - 26).

Згідно копії розпорядження про
перерахунок пенсій у зв"язку з
уточненням розрахункових показників
розмір пенсії призначеної позивачу
становить 3162,92 грн. (а.с. 28).

Звернувшись 01.04.2014 р. з заявою до
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі з проханням
виплатити грошову допомогу при
призначенні пенсії у розмірі десяти
місячних пенсій, позивачу було
відмовлено, як і відмовлено при
зверненні до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області. У своїх
відповідях за № 1884/03 від 10.04.2014 року та
№ 397/П-4 від 01.07.2014 р. ОСОБА_2 повідомлено,
що «...відповідно до записів у трудовій
книжці Ви з 06.06.1995 р. по 31.12.1997 р.
працювали у міській медичній управі
міськвиконкому на посаді головного
спеціаліста з педіатрії. Міська
медична управа не передбачена
Переліком № 909, посада головного
спеціаліста з педіатрії згідно з
«Переліком лікарських посад у закладах
охорони здоров'я», затвердженим
наказом МОЗ України від 22.06.1995 р. № 114, до
категорії лікарів не відноситься. Отже,
Ваш страховий стаж на посадах, які
дають право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до п. «е»-«ж»
ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»
становить 32 р.10 м. 4 дні, що не дає права
на призначення грошової допомоги».
«...Основною умовою призначення пенсії
за вислугу років є те, що зайнятість на
зазначених у Переліку посадах має бути
за основним місцем роботи. Робота на
посаді, не передбаченій Переліком, а
також робота на посадах, що ним
передбачені, проте за сумісництвом, не
дають права на пенсію за вислугу років»
(а.с.10-11, 12-13, 21-22).
Як встановлено в судовому засіданні,
управління Пенсійного фонду України в
Долинському районі не врахувало
наступного.
Відповідно
до п. 2 Порядку обчислення страхового
стажу, що дає право на призначення
грошової допомоги, та її виплати, до
страхового стажу, що визначає право на
виплату грошової допомоги,
зараховуються періоди роботи в
закладах і установах освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту на
посадах, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років.
Відповідно до п. 2 Переліку
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 4 листопада 1993 року № 909, до закладів
охорони здоров'я відносяться лікарняні
заклади, лікувально-профілактичні
заклади особливого типу,
лікувально-трудові профілакторії,
заклади швидкої та невідкладної
медичної допомоги тощо, до посад -
посада лікаря.

Відповідно п. 1 ст. 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страховий стаж - період (строк),
протягом якого особа підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню, за який
щомісяця сплачені страхові внески в
сумі не меншій, ніж мінімальний
страховий внесок.

Таким чином, підсумувавши
наведене, в судовому засіданні
встановлено, що відмова відповідача у
виплаті позивачу вихідної допомоги є
безпідставною та незаконною. Хоч і
позивач з 06.06.1995 року по 31.12.1997 року
працював головним спеціалістом по
педіатрії в міській медичній управі, що
не входить до спеціального трудового
стажу, проте відповідач безпідставно,
всупереч "Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній" не враховує стаж роботи
ОСОБА_2 в цей період в
Івано-Франківській міській дитячій
лікарні на посаді лікаря- ординатора
соматичного відділення. В жодному
нормативно- правовому акті не має
прямої вказівки на те, що робота за
сумісництвом передбачає відмову у
виплаті грошової допомоги при
призначенні пенсії у розмірі десяти
місячних пенсій. Твердження
відповідача про те, що працюючи за
сумісництвом, ОСОБА_2 працював неповний
робочий день та не сплачував належної
суми страхових внесків, є неприйнятним,
адже робота на посадах та в установах,
затверджених постановою КМ України №
909, дає право на пенсію за вислугу років
(а, отже і на виплату спірної допомоги)
за фактом наявності трудового стажу
саме на цих посадах та установах.

Враховуючи, що ОСОБА_2 досяг пенсійного
віку, його загальний страховий стаж,
який дає право на отримання вихідної
допомоги, становить більше 35 років, до
цього він не отримував будь-якої
пенсії, розмір призначеної йому пенсії
за віком становить - 3591,26 грн., суд
дійшов до переконання, що позов слід
задоволити та зобов»язати управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу у
розмірі 35912, 60 грн.

П.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
передбачає, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відмову в отриманні
вихідної допомоги позивач отримав
11.04.2013 року, тому дану позовну заяву він
подав в межах строку звернення до суду
за захистом своїх прав, свобод та
законних інтересів.

Питання судових витрат слід вирішити у
відповідності до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.
На
підставі викладеного, ст.19 Конституції
України, ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», п. 1 ст. 24, ст. 26,
ст. 55, п.7-1 прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" , п. З
Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою КМ України
від 12.08.19993 року № 637, п.2 Порядку
обчислення страхового стажу, що дає
право на призначення грошової
допомоги, та її виплати, затвердженого
постановою КМ України від 23.11.2011 року №
1191, п.2 Переліку закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою КМ України
від 04.11.1993 року №909, ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, керуючись ст.ст. 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Зобов"язати управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Івано-Франківської області
виплатити ОСОБА_2 грошову допомогу у
розмірі 35912,60 грн. (тридцять п"ять
тисяч дев"ятсот дванадцять гривень 60
копійок).

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 судовий збір
у розмірі 71, 85 грн. (сімдесят одна гривня
85 копійок).

Апеляційну скаргу на постанову
суду може бути подано до Львівського
апеляційного адміністративного суду
протягом 10 (десяти) днів з дня отримання
копії постанови через Долинський
районний суд.

Суддя: