Справа № 333/5823/14-а
Суддя: Дмитрієва М. М.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/5823/14-а
Провадження № 2-а/333/131/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Дмитрієва М.М., розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського
районного суду м. Запоріжжя з позовом
до Управління Пенсійного Фонду України
в Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
спонукання до вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила наступне.

З 2011 року ОСОБА_1 призначена пенсія
державного службовця. При призначенні
пенсії позивачем була надана до
управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
(далі-Відповідач) довідка за формою
затвердженою постановою Правління
Пенсійного фонду України від 01.08.2011 №
7520/10/05-054 та від 03.08.2011 № 186 та № 187 без
урахування у складі заробітної плати
«інших виплат», а саме: сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та соціально-побутові питання, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування і при
призначенні пенсії державного
службовця ці складові заробітної плати
не були враховані. В липні 2014 року
позивач звернулася до управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя з
проханням здійснити перерахунок
розміру пенсії з урахуванням довідок №
1771/14/08-26-05-054 від 04.07.2014 року та № 102 від
17.06.2014 року про складові заробітної
плати з дати призначення пенсії згідно
вимог Закону України «Про державну
службу» та з урахуванням у складі
заробітної плати «інших виплат», а
саме: сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та соціально-побутові
питання, суми індексації заробітної
плати, з яких справлялися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Листом від
21.07.2014 року № 126/Г-9 позивачу було
відмовлено в перерахунку пенсії з
посиланням на ст. 33 Закону України «Про
державну службу» та рекомендовано
звернутися за вирішенням питання до
суду. Дії Відповідача вважає
неправомірними та такими, що порушують
конституційні права позивача. Просить
суд визнати противоправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя щодо
не включення в розрахунок пенсії
середньомісячної сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові питання, сум
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок та виплату
пенсії державного службовця починаючи
з 02.08.2011 року з урахуванням у складі
заробітної плати сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та
соціально-побутові питання, сум
індексації заробітної плати, з яких
справлялися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, та керуючись частиною
другою статті 37 Закону України «Про
державну службу» (яка діяла на момент
призначення пенсії) з урахуванням 84%
відсотків від суми заробітної плати з
моменту переходу на пенсію призначену
ОСОБА_1, як державному службовцю.

Відповідач Управління Пенсійного
Фонду України в Комунарському районі
м. Запоріжжя відповідно до
ухвали суду про відкриття скороченого
провадження по справі надав через
канцелярію суду заперечення, в якому
зазначив, що заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок, згідно ст. 33
Закону України «Про державну службу».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оплату праці», заробітна плата
визначається як винагорода, обчислена,
як правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану ним роботу.
Стаття 2 цього Закону, яка визначає
структуру заробітної плати, не містить
вказівки на те, що матеріальна допомога
входить до структури заробітної плати.
Більше, того, у зазначеній нормі Закону
відсутнє таке поняття як матеріальна
допомога. Матеріальні виплати,
зазначені в цій нормі, і матеріальна
допомога це не ідентичні поняття, а
тому законних підстав для віднесення
матеріальної допомоги до складу
(структури) заробітної плати
державного службовця немає. Таким
чином, матеріальна допомога носить
разовий характер та не є складовою
частиною заробітної плати у розумінні
частини 2 статті 33 Закону України «Про
державну службу», а сам факт утримання
із суми допомоги збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування не є
підставою для включення її до складу
заробітної плати державного службовця
та врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця. Отже, такі
види виплат, як матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань, матеріальна допомога на
оздоровлення, є одноразовими виплатами
та не передбачені в ч. 2 ст. 33 Закону
України «Про державну службу» як
складові заробітної плати державного
службовця. Просить суд в позовних
вимогах ОСОБА_1 відмовити в повному
обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС України,
справа вирішується судом на підставі
наявних у справі матеріалів і доказів в
порядку скороченого провадження,
передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, згідно якої скорочене
провадження застосовується в
адміністративних справах щодо
оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільги дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ст. 128 КАС України, суд
вважає за можливе розгляд та вирішення
даної справи на підставі наявних в ній
доказів.

Дослідивши матеріали справи, повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод, та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. Відсутність хоча б однієї з
наведених вище ознак, є підставою для
задоволення адміністративного позову.

Статтями 71-72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, обставини,
які визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до довідки № 102 від 17.06.2014
року, виданою Міністерством доходів і
зборів України Державна податкова
інспекція у Комунарському районі м.
Запоріжжя, сума надбавок, премій та
інших виплат за період з березня 2008
року до грудня 2010 року становить: за
високі досягнення - 18143,86 гривень,
премії - 22665,10 гривень, премії до
професійних свят - 220 гривень,
матеріальна допомога - 2877,32 гривень,
матеріальна допомога на оздоровлення -
8348,07 гривень, індексація - 3073,74 гривень.

Згідно довідки № 1771/14 від 04.07.2014 року
заробіток виданою Міністерством
доходів і зборів України Державна
податкова інспекція у Комунарському
районі м. Запоріжжя встановлено, сума
надбавок, премій та інших виплат за
період з січня 2006 року до березня 2008
року становить: надбавки, за указом
Президента - 1397,25 гривень, надбавка за
високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи -
10422,53 гривень, премії - 23833,81 гривень,
премії до державних професійних свят
та ювілейних дат - 3750 гривень, інші
виплати - 7344,25 гривень.

Згідно відповіді Управлінні
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м.
Запоріжжя від 21.07.2014 року позивачу було
відмовлено в проведенні перерахунку
пенсії з включенням сум матеріальної
допомоги та індексації з посиланням
на ст. 33 Закону України «Про державну
службу», відповідно до якої допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога на
соціально-побутові потреби та
індексація не є складовими заробітної
плати, а тому не можуть бути враховані в
заробіток, з якого обчислюється пенсія
державному службовцю.

За змістом статті 37 Закону України №
3723-XII «Про державну службу» (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не
є державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон N 108/95-ВР)
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України № 3723-XII «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Згідно частини шостої статті 33 Закону
«Про державну службу» державним
службовцям можуть установлюватися
надбавки за високі досягнення у праці і
виконання особливо важливої роботи,
доплати за виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників та
інші надбавки і доплати, а також
надаватися матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань.

Статтею 37-1 Закону «Про державну
службу» передбачено у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та індексація входять до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року N 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII)
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закон № 1058-IV) визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постановах
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11) та від
28.05.2013 року (справа № 21-97а13).

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Згідно зі ст.ст. 71, 72 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, які
визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» перерахунок
призначеної пенсії здійснюється у разі
виникнення права на підвищення або
зменшення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 звернулася із заявою про
перерахунок пенсії 11.07.2014 року.
Відповідь про відмову в перерахунку
отримала від Управління 21 червня 2014
року.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
приходить до висновку, що відмова
відповідача врахувати при перерахунку
пенсії державного службовця ОСОБА_1
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення та на соціально-побутові
потреби, індексація заробітної плати,
та інші виплати зазначені у довідках №
102 від 17.06.2014 року, 1771/14 від 04.07.2014 року,
які враховуються при розрахунку пенсії
та із яких сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування є противоправною,
суперечить вимогам ч. 2 ст. 19
Конституції України, згідно з якою
органи державної влади зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Таким чином, суд приходить до висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_1,
якій відповідач повинен здійснити
перерахунок пенсії та виплатити
недоплачені суми пенсії з зазначеної
дати з урахуванням раніше виплачених
сум.

Частиною 2 статті 99 КАС України,
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ
«Про пенсійне забезпечення», ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ЗУ «Про державну службу»,
ЗУ «Про оплату праці», ст.ст. 6-14, 71, 99,
159-163, 167, 186 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя про
відмову у перерахуванні пенсії ОСОБА_1,
як державному службовцю на підставі
довідок про складові заробітної плати
№ 3210/06 від 29.06.2011 року, № 3211/06, № 4749/04 від
10.06.2014 року, виданих Міністерством
доходів і зборів України Державна
податкова інспекція у Комунарському
районі м. Запоріжжя.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Комунарському районі
м. Запоріжжя здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії
(враховуючи раніше виплачені суми)
державного службовця, починаючи з
01.07.2014 року, з урахуванням складових
заробітної плати, з яких були фактично
нараховані та сплачені страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування, зазначених у
довідках про складові заробітної плати
№ 3210/06 від 29.06.2011 року, № 3211/06, № 4749/04 від
10.06.2014 року, виданих Міністерством
доходів і зборів України Державна
податкова інспекція у Комунарському
районі м. Запоріжжя, з урахуванням 84 %
від сум заробітної плати.

У задоволенні інших позовних вимог -
відмовити.

Зобов'язати Державну казначейську
службу України стягнути із Державного
бюджету України шляхом їх безспірного
списання з рахунку Управління
Пенсійного фонду України в
Комунарському районі м. Запоріжжя на
користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 73
грн. 08 коп.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Комунарський районний суд м. Запоріжжя
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення постанови, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цієї постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя

М.М. Дмитрієва