Справа № 0306/7810/12, 2а-159/5/13
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 р.
Справа № 876/4888/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Шавеля Р.М., Савицької Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.

представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 15.01.2013р. у справі
№0306/7810/2012, провадження 2а-159/5/13 за
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії,

встановив:

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 15.01.2013р. у справі №0306/7810/2012,
провадження 2а-159/5/13 за позовом ОСОБА_2
до управління ПФУ в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області про зобов'язання вчинити дії,
позов було задоволено, постановлено
визнати протиправним та скасувати
рішення № 78 від 27.11.2012 р. комісії для
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням, перерахунком та виплатою
пенсій відповідно до чинного
законодавства України управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про припинення
виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_2;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області відновити виплату ОСОБА_2
раніше призначеної пенсії за вислугу
років з моменту припинення її виплати,
тобто з 27.11.2012 р.

В апеляційній скарзі скаржник
просить постанову суду скасувати та
відмовити у позові. Апеляційна скарга
мотивована тим, що Переліком закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженим ПКМУ №909 від 04.11.1993
р., передбачено посаду викладача лише у
загальноосвітніх навчальних закладах,
військових загальноосвітніх
навчальних закладах, музичних і
художніх школах. Однак позивач
працювала викладачем у Ковельській
школі мистецтв, що не включено до
вказаного переліку.

В судовому засіданні представник
позивача апеляційну скаргу заперечив
за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів дійшла висновку, що в
задоволенні апеляційної скарги слід
відмовити з наступних підстав.

Як правильно встановив суд першої
інстанції, 29.11.2012 р. позивач отримав
рішення № 78 від 27 листопада 2012 року
комісії для розгляду питань, пов'язаних
з призначенням, перерахунком та
виплатою пенсій відповідно до чинного
законодавства України про пенсійне
забезпечення про припинення їй виплати
пенсії за вислугу років, відповідно до
якого при розгляді її пенсійної справи
було встановлено, що при призначенні
пенсії до спеціального страхового
стажу, що дає право на призначення
пенсії за вислугу років, відповідно до
п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», був безпідставно
зарахований період роботи з 18.08.1996 року
по 03.05.2012 року на посаді викладача в
Ковельській школі мистецтв, оскільки
відповідно до наказу управління
культури Волинської
облдержадміністрації від 18.08.1996 року №
63/1-4 Ковельську музичну школу
перейменовано у Ковельську школу
мистецтв. Внаслідок цього її
спеціальний стаж роботи став
недостатнім для призначення пенсії за
вислугу років.

Суд першої інстанції підставно
констатував, що висновок комісії для
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням, перерахунком та виплатою
пенсій відповідно до чинного
законодавства України про пенсійне
забезпечення про безпідставність
зарахування періоду роботи позивача з
18.08.1996 року по 03.05.2012 року на посаді
викладача в Ковельській школі мистецтв
до спеціального стажу є протиправним і
таким, що порушує право позивача на
отримання пенсії за вислугу років.

Відповідно до наказу управління
культури Волинської
облдержадміністрації від 18.08.1996 року №
63/1-4 Ковельську музичну школу
перейменовано у Ковельську школу
мистецтв. Тим не менш, докази того, що
після перейменування навчального
закладу в роботі позивача настали
зміни в організації діяльності чи
умовах праці позивача відсутні. Сама по
собі зміна назви установи не може
призвести до втрати спеціального стажу
роботи. Пенсія призначається за
виконувану роботу і визначальне
значення має настання змін у ній, а не
зміна назви установи.

Скаржник не заперечував, що в разі
зарахування спірного стажу позивач
матиме право на пенсію за вислугою
років. Більше того, він прийняв рішення
про призначення такої пенсії і її
виплачував. Припинення виплати пенсії
стало наслідком зміни відповідачем
розширеного тлумачення закону на
обмежене буквальне тлумачення.
Досягнутий рівень соціального захисту
позивача, а забезпечення пенсією, її
розмір, є складовими цього захисту, не
може бути довільно зменшений. Виплата
вже призначеної пенсії не може бути
припинена на основі лише довільного
тлумачення закону.

Відповідно до ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.
Пунктом «е» ст.55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти за наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років незалежно від віку за переліком,
що затверджується в порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України. Згідно ст.21 Закону України
«Про позашкільну освіту» педагогічні
працівники позашкільних навчальних
закладів мають право на пенсію за
вислугу років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років. Постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 з
внесеними змінами затверджено перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років. Вказану
постанову слід застосовувати щодо
позивача з врахуванням ст.21 Закону
України «Про позашкільну освіту», а
також з врахуванням викладених вище
висновків суду (незмінність умов
роботи та недопустимість довільної
зміни тлумачення закону при вже
призначеній і виплачуваній пенсії).

Відповідно до частини 3 статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відтак, оскаржувана постанова
відповідає закону та матеріалам
справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі та
Ковельському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 15.01.2013р. у справі №0306/7810/2012,
провадження 2а-159/5/13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Шавель Р.М.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали складений 25.07.2014
року.