Справа № 826/11565/14
Суддя: Кротюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

в порядку письмового провадження

м. Київ

За позовом

Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

до

Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві

про

визнання протиправною та скасування постанови від 22.07.2014 ВП №25566955

Суддя: Кротюк О.В.

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство «Укргазвидобування» з позовом до Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві про визнання протиправною та скасування постанови від 22.07.2014 ВП №25566955.

В порядку частини 4 ст.122 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідач заперечив проти позовних вимог, з підстав, оголошених усно.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

встановив:

22.07.2014 державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №25566955, якою стягнуто з ПАТ «Укргазвидобування» виконавчий збір у розмірі 4463,52 гривень (далі – оскаржуване рішення).

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням з тих підстав, що примусового виконання наказу №23/431 від 07.03.2011 року не відбулося. Позивач, хоча із порушенням строку на добровільне виконання, самостійно оплатив свої грошові зобов’язання. А тому підстав для стягнення виконавчого збору немає.

Стаття 161 КАС України встановлює, що під час прийняття постанови суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

У відповідності до положень частини 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно положень статті 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Питання виконавчого провадження врегульовано відповідним законом – ЗУ «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV від 21.04.1999, далі – Закон).

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова (ч.2. ст. 25 Закону).

Згідно ч.1. ст. 27 Закону передбачено , що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи (ч.1. ст. 28 Закону).

Згідно частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (ч.3. ст.2 КАС України).

Аналіз вказаного вище дає підстави дійти суду до висновку, що жодних порушень відносно винесення оскаржуваного рішення відповідачем не допущено.

Так, судом згідно пояснень представника позивача і матеріалів виконавчого провадження встановлено, що ПАТ «Укргазвидобування» строк на добровільне виконання не був дотриманий, тобто платежі були здійснені після спливу семиденного строку, встановленого ст.25 Закону.

Враховуючи той факт, що документального підтвердження про добровільне виконання судового рішення позивачем до державної виконавчої служби в строк встановлений ст.25 Закону не було надано, то було розпочато примусове виконання, що, в силу Закон, зумовлює стягнення виконавчого збору.

Суд відмітить, що не є виключною обставиною винесення постанови про стягнення виконавчого збору вчинення фактичних дій виконавцем, оскільки, це не визначено Законом (зокрема ст. 28). Підставою для стягнення виконавчого збору є чіткі і конкретні умови, визначені у ст. 25, 27, 28 Закону, а саме: невиконання боржником рішення у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону, що обумовлюється відсутністю у державної виконавчої служби документального підтвердження повного виконання рішення.

Таким чином, оскільки наказ № 23/431 Господарського суду міста Києва не було виконано боржником у встановлений ст.25 Закону строк, то оскаржуване рішення є обґрунтованим і правомірним, а відтак, позов задоволенню не підлягає.

Зважаючи на вимоги ч. 3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачем при поданні позову сплачено 182,70 грн.

Згідно з вказаною нормою, під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

З огляду на те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, решта суми судового збору (мінімальної ставки, встановленої на момент подання позову) підлягає стягненню з позивача.

Керуючись ст. 9, 71, 159, 163 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 254 КАС України. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку і строки, встановлені ст.186 КАС України.

Суддя О.В. Кротюк