Справа № 507/1417/14-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
——————————————————————
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 р.

Справа № 507/1417/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Дармакука Т.П.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на Постанову
Любашівського районного суду Одеської
області від 14 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Любашівському районі Одеської області
про визнання дій неправомірними та
зобов’язання вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Любашівському районі
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов’язання
вчинити певні дії.

Постановою Любашівського
районного суду Одеської області від 14
липня 2014 року в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_4
відмовлено.

Не погодившись з постановою
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач працювала на різних посадах,
які відносяться до посад державних
службовців і має страховий стаж
державного службовця понад 10 років.

Як вибачається з довідки до акту огляду
медико-соціальною комісією, ОСОБА_4 31
липня 2013 року встановлена друга група
інвалідності, загальне захворювання та
10 січня 2014 року вона була звільнена із
займаної посади за станом здоров’я та
виходом на пенсію по інвалідності
згідно ст.38 КЗпП України (а.с.5,16).

Після звільнення з роботи, позивач
стала на облік до Любашівського
районного центру зайнятості, отримала
статус безробітної із 18.01.2014 року по
19.03.2014 року.

06 лютого 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
УПФ України в Любашівському районі із
заявою про перерахунок пенсії з одного
виду на інший, як інваліду 2 групи
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Проте, як вбачається із рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Любашівському районі Одеської області
від 14.02.2014 року № 2, їй було відмовлено у
призначенні пенсії з тих підстав, що
безпосередньо перед зверненням за
призначенням пенсії вона не працювала
на посаді державного службовця.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» На одержання пенсії
державних службовців мають право
чоловіки, які досягли віку 62 роки, та
жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах,
передбачених частинами другою і п'ятою
цієї статті, призначається за
наявності страхового стажу,
встановленого для призначення пенсії
по інвалідності відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
особам, визнаним інвалідами I та II групи
у період перебування на державній
службі, які мають стаж державної служби
не менше 10 років, а також особам з числа
інвалідів I та II групи незалежно від
часу встановлення їм інвалідності, які
мають не менше 10 років стажу державної
служби на посадах, віднесених до
категорії посад державних службовців,
якщо безпосередньо перед зверненням за
призначенням такої пенсії вони
працювали на зазначених посадах.
Пенсія по інвалідності відповідно до
цього Закону призначається незалежно
від причини інвалідності за умови
припинення державної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України «Про
зайнятість населення» № 5067-VІ (далі
Закон № 5067-VІ), безробітний - особа віком
від 15 до 70 років, яка через відсутність
роботи не має заробітку або інших
передбачених законодавством доходів
як джерела існування, готова та здатна
приступити до роботи;

Як встановлено судом, позивачці 31 липня
2013 року було встановлено 2 групу
інвалідності та 10.01.2014 року позивач
була звільнена з посади державного
службовця, а з 18.01.2014 року її надано
статус безробітної і лише 6 лютого 2014
року вона звернулася до УПФ України із
заявою про перерахунок пенсії. Тобто,
безпосередньо перед зверненням за
призначенням пенсії як інваліду 2 групи
згідно ст.37 ЗУ «Про державну службу»,
вона не працювала на посаді
державного службовця, а мала статус
безробітної.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про
визнання дій неправомірними та
зобов’язання вчинити певні дії
належним чином не обґрунтовані, не
підтверджені наявними у справі
матеріалами та задоволенню не
підлягають.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 183-2, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Постанову Любашівського районного
суду Одеської області від 14 липня 2014
року по справі № 507/1417/14-а, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючийсуддя

ОСОБА_1

суддя

ОСОБА_2

суддя

ОСОБА_3