Справа № 821/2108/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 р.м. Херсон Справа №
821/2108/1414 год. 54 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю представників:

позивача - Реви І.Ф., Ткаченко О.С.,

відповідача - Пєріна А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Торгово-виробничого об'єднання
"Новокаховський електромеханічний
завод" до Новокаховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про скасування
податкового повідомлення - рішення,

встановив:

Торгово-виробниче об'єднання
"Новокаховський електромеханічний
завод" (далі - позивач, ТВО
"Новокаховський електромеханічний
завод") звернулось до Херсонського
окружного адміністративного суду з
позовом до Новокаховської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
Новокаховська ОДПІ), у якому просить
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 12
червня 2014 року про зменшення суми
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
за лютий, березень 2014 року у загальному
розмірі 325802,00 грн. та застосування
штрафних санкцій у сумі 81451,00 грн.

В судовому засіданні 12.08.2014 року
представник позивача уточнив позовні
вимоги та просив скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 12
червня 2014 року в частині зменшення суми
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
за лютий, березень 2014 року у сумі 325469,00
грн. та в частині застосування штрафних
санкцій у сумі 81367,75 грн.

В обґрунтування уточнених позовних
вимог представник позивача зазначив,
що контролюючий орган неправомірно
зменшив суму бюджетного відшкодування
з податку на додану вартість у зв'язку з
безтоварністю господарських операцій
з контрагентом ТОВ "Аксон-Групп",
оскільки вказаний висновок
ґрунтується на акті про неможливість
проведення зустрічної звірки
вказаного контрагента, а при
проведенні перевірки не з'ясовано усіх
фактичних обставин здійснення
позивачем господарських операцій,
односторонньо досліджено первинні
документи, що підтверджують придбання
товару, невірно застосовано до спірних
правовідносин норми чинного
законодавства. Позивач зазначає, що до
перевірки були надані усі первинні
документи, якими повністю
підтверджується реальне виконання TOB
"Аксон-Групп" правочинів з поставки
електрообладнання та запчастини до
двигунів, Крім цього, позивач вказує на
індивідуальний характер юридичної
відповідальності, а також зазначає, що
на момент укладення та виконання
спірної угоди контрагент TOB
"Аксон-Групп" був належним чином
зареєстрованим суб'єктом
господарської діяльності, а також
платником податку на додану вартість.
Вищевказане, на думку позивача,
свідчить про безпідставність
зменшення суми податкового кредиту та,
як наслідок, зменшення суми бюджетного
відшкодування.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити.

Відповідач надав письмові заперечення,
в яких зазначив, що оскаржуване
податкове повідомлення - рішення
прийнято у відповідності до норм
податкового законодавства, оскільки
перевіркою ТВО "Новокаховський
електромеханічний завод" було
встановлено безтоварність
господарських операцій з контрагентом
ТОВ "Аксон-Груп" на підставі акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки вказаного контрагента, що стало
підставою для зменшення від'ємного
значення по податку на додану вартість
та суми бюджетного відшкодування.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав письмові
заперечення та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши думку представників сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини на
яких ґрунтується позов та заперечення,
дослідивши норми законодавства, які
регулюють дані правовідносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що Торгово -
виробниче об'єднання "Новокаховський
електромеханічний завод"
зареєстроване як юридична особа та
перебуває на обліку в Новокаховській
ОДПІ та є платником податку на додану
вартість.

Згідно Довідки з ЄДРПОУ АБ№702853 від
20.3.2013 року, основними видами діяльності
ТВО "Новокаховський електромеханічний
завод" за КВЕД-2010 є 27.11 виробництво
електродвигунів, генераторів і
трансформаторів, 49.41 вантажний
автомобільний транспорт, 41.20
будівництво житлових і нежитлових
будівель, 70.22 консультування з питань
комерційної діяльності й керування, 46.69
оптова торгівля іншими машинами й
устаткуванням, 46.14 діяльність
посередників у торгівлі машинами,
промисловим устаткуванням, суднами та
літаками.

Судом встановлено, що відповідно до
пп.78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України, Новокаховською ОДПІ було
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку правомірності
нарахування ТВО "Новокаховський
електромеханічний завод" бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(подтакових) періодів за лютий-березень
2014 року, за результатами якої складено
акт від 28.05.2014 року №693/21-02-15-02/33246412 (далі
- акт перевірки).

Висновками даного акту є встановлені
порушення, а саме:

- на порушення пп. 14.1.18 п. 14.1 ст.14, п.198.1.,
п.198.3, п. 198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200
Податкового Кодексу України завищено
суму, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних звітних
(податкових) періодів по декларації з
ПДВ за лютий 2014 р. на суму 303167 грн.; за
березень 2014р. на суму 22635 грн.

На підставі вказаного висновку
податковим органом було прийнято
податкове повідомлення - рішення від
12.06.2014 року № про зменшення суми
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
за лютий, березень 2014 року у загальному
розмірі 325802,00 грн. та застосування
штрафних санкцій у сумі 81451,00 грн.

З урахуванням заяви представника
позивача від 12.08.2014 року про уточнення
позовних вимог, вказане податкове
повідомлення - рішення оскаржується
ТВО "Новокаховський електромеханічний
завод" в частині зменшення суми
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
за лютий, березень 2014 року у сумі 325469,00
грн. та в частині застосування штрафних
санкцій у сумі 81367,75 грн.

Як вбачається з акту перевірки, на
зменшення оскаржуваної суми
бюджетного відшкодування вплинув
висновок ревізора - інспектора щодо
неправомірного включення до складу
податкового кредиту за січень 2014 року
суми ПДВ 302834,00 грн. та за лютий 2014 року
суми ПДВ 22635,00 грн. внаслідок вчинення
господарської операції з контрагентом
TOB "Аксон- Групп", є безтоварною, який
обґрунтовується наступними
обставинами, зокрема :

- Новокаховською ОДПІ було отримано акт
від 01.04.2014 року №1812/15-53-22-3/38295684 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки TOB «Аксон- Групп» щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами за період січень 2014
року - лютий 2014 року», в якому
встановлено ознаки, які свідчать про
відсутність факту реального
здійснення фінансово-господарської
діяльності вказаного контрагента у
зв'язку з незнаходженням посадових
осіб та будь яких ознак ведення
фінансово-господарських відносин за
податковою адресою, підприємство не
має основних засобів, трудових
ресурсів тощо;

- 02.04.2014 року до Єдиного реєстру
досудових розслідувань під №0000076
внесені відомості про кримінальне
правопорушення та розпочато
розслідування за фактом організації
невстановленими особами діяльності
підприємств з ознаками "фіктивності",
зокрема, TOB "Аксон-Групп", внаслідок
діяльності яких можливі втрати бюджету
складають суму в розмірі понад 1,3 млрд.
грн., за ознаками складу злочину
передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.205 КК
України та під №0000077 внесені
відомості про кримінальне
правопорушення, та розпочато
розслідування за фактом пособництва
невстановленими особами, в ухиленні
від сплати податків, з використанням TOB
"Аксон-Групп" та ін.,
підприємствам-покупцям реального
сектору економіки, внаслідок чого
можливі втрати бюджету складають суму
в розмірі понад 1,3 млрд.грн., за ознаками
складу злочину передбаченого ч.5 ст.27,
ч.3 ст.212 КК України;

- до перевірки не надано документи (крім
ТТН), які повинні свідчити про
транспортування ТМЦ від TOB "Аксон-Групп"
на адресу ТВО "Новокаховський
електромеханічний завод".

На підставі вказаних висновків та
враховуючи, що ТВО "Новокаховський
електромеханічний завод" включило до
податкового кредиту податкові
накладні по господарським операціям з
TOB "Аксон-Групп", тому податковим
органом зроблено висновок про
завищення позивачем суми податкового
кредиту у січні 2014 р. на суму 302834,17 грн.,
у лютому 2014 року на 22635,00 грн., що
призвело до завищення від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання і сумою податкового
кредиту у січні 2014 року на 302834 грн., у
лютому 2014 року на 22635,00 грн. та завищення
суми бюджетного відшкодування ПДВ у
лютому 2014 року на 302834 грн., а у березні
2014 року на 22635,00 грн.

Оцінюючи правомірність вказаного
висновку відповідача та, як наслідок,
прийняття оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення, суд виходить з
встановлених в ході розгляду справи
фактичних обставин та їх узгодженості
з діючими положеннями податкового
законодавства.

Спірні правовідносини у перевіряємому
періоді були врегульовані Податковим
кодексом України від 02.12.2010 р. за № 2755-VІ
( далі - ПК України).

Відповідно до п. 200.1. ст. 200 цього Кодексу
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При цьому, при від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду) (п. 200.3 ст. 200
Податкового кодексу України).

Згідно до п. 200.4. ст. 200 Податкового
кодексу України якщо в наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має
від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України.

Отже, на думку суду, наведеними нормами
матеріального права визначено
підстави для формування бюджетного
відшкодування, до яких зокрема
віднесено правомірність формування
платником податкового кредиту,
від'ємного значення та фактична сплата
платником податків вартості
товарів/послуг.

Суд зазначає, що податковим органом на
стор. 15, 25 акту перевірки встановлено
неправомірне формування ТВО
"Новокаховський електромеханічний
завод" податкового кредиту у загальній
сумі 325469,00 грн.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1. ст. 14 ПК
України встановлено, що податковий
кредит - сума, на яку платник податку на
додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Для визначення права підприємства на
податковий кредит по проведеним
господарським операціям з
постачальником необхідно встановити
наявність в сукупності таких
обов'язкових підстав: здійснення
операції з придбання товарів та їх
оплата (п. 198.1, 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.201.1 ст. 201
ПК України); наявність належним чином
оформленої податкової накладної,
виданої платником податку на додану
вартість (п. 198.6 ст. 198 ПК України);
придбання товарів (робіт, послуг) для
використання в господарській
діяльності платника податку - покупця,
шляхом відображення їх в обліку та
підтвердження відповідними
документами (п. 44.1. ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п.
201.11 статті 201 ПК України).

Із системного аналізу вказаних вище
норм, вбачається, що для отримання
права на податковий кредит із сум
податку на додану вартість, які
включені до ціни придбаного товару
(робіт, послуг), платник ПДВ повинен
мати податкові накладні, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначений для використання
в господарській діяльності.

Суд звертає увагу на те, що доводи
податкового органу про отримання
платником необґрунтованої податкової
вигоди мають ґрунтуватись на
сукупності доказів, що безспірно
підтверджують існування обставин, які
виключають право платника, зокрема, на
формування податкового кредиту.

Як зазначається в акті перевірки (стор.
16, 26) та підтверджується матеріалами
справи, між TOB "Аксон-Групп" (за
договором - постачальник) та ТВО
"Новокаховський електромеханічний
завод" (за договором - покупець) було
укладено договір поставки від 24.12.12
року №2412/12, згідно умов якого
постачальник зобов'язується поставити
та передати покупцеві
електрообладнання та запчастини до
двигунів, найменування, одиниця виміру,
кількість, ціна за одиницю товару
визначається у видаткових накладних,
які є невід'ємною частиною договору,
оплата вартості товару здійснюється
покупцем у безготівковій формі шляхом
попередньої та подальшої оплати,
постачальник зобов'язується передати
товар з усіма приналежностями та
документами, що стосуються товару тощо.

На виконання умов вищевказаного
договору, ТОВ "Аксона-Групп" було
поставлено у січні 2014 року пакет
статора АИМ 180, бочка ротора АИМ 180,
емальпровід ПЕТ, лак ЕП200, круг,
підшипник, крильчатка, станіна чавунна,
катушка, серцевина тощо, всього на
загальну суму 1817004,99 грн., в т.ч. ПДВ 302834,16
грн., у лютому 2014 року пакет статора
АМРУ, сегмент ротора АМРУ, підігрівач
антиконденсатний, серцевина ТМ, всього
на загальну суму 135809,00 грн., в т.ч. ПДВ
22634,83 грн. згідно податкових та
видаткових накладних, копії яких
залучено до матеріалів справи та які
описані на стор. 16-17, 26 акту перевірки.

Перевезення (транспортування)
електрообладнання та запчастини до
двигунів з пункту навантаження
(м.Одеса, вул. 21км Старокиївської
дороги, 42) до пункту розвантаження та
зберігання (Херсонська область, місто
Нова Каховка, вул. Фабрична, 5-А),
здійснювалося за рахунок ТВО
"Новокаховський електромеханічний
завод" орендованим транспортом, що
підтверджується наданими до
матеріалів справи копіями товарно -
транспортних накладних, які описані в
акті перевірки, а також копією
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, посвідчення
водія, наказами про відрядження,
посвідченнями про відрядження,
договором оренди транспортного засобу,
подорожніми листами.

Як зазначається в акті перевірки,
розрахунки за товар проведені у
повному обсязі, оплата товару
підтверджується відповідними
платіжними дорученнями.

Позивачем до матеріалів справи надані
відповідні документи та письмові
пояснення з метою підтвердження
товарності вищеописаної господарської
операції, а саме: оборотно - сальдові
відомості по рахунку 20, 281 щодо
зберігання комплектуючих, договір
оренди виробничої площі від 03.01.2013 року
№02/13, акт інвентаризації ТМЦ від 31.03.2014
року, накладні на внутрішнє
переміщення комплектуючих, попередня
калькуляція вартості виробництва
продукції тощо.

З наданих пояснень та документів
позивача судом встановлено, що
вищеописаний товар був придбаний для
здійснення основного виду
господарської діяльності, а саме -
виробництва електродвигунів,
генераторів і трансформаторів. До
використання у виробництві товар
зберігається на складі, що
підтверджується вищеописаними
первинними документами.

Таким чином, вище перелічені первинні
документи, у розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підтверджують
факт здійснення між сторонами
господарської операції, а також її
пов'язаність з господарською
діяльністю ТВО "Новокаховський
електромеханічний завод".

Щодо доводу податкового органу про не
надання до перевірки документів по
транспортуванню товару, то суд
відхиляє його за необґрунтованістю,
оскільки фактична поставка спірним
контрагентом позивача товару
підтверджена матеріалами справи.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в
матеріалах справи відсутні належні
докази на підтвердження факту відмови
посадових осіб позивача надати копії
документів посадовій (службовій) особі
органу державної податкової служби, як
це передбачено пунктом 5.2. Розділу II
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
Наказом Державної податкової
адміністрації України від 22 грудня 2010
року № 984 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 року за № 34/18772, відповідно до
положень якого у разі відмови
посадових осіб платника податків або
його законних представників надати
копії документів посадовій (службовій)
особі органу державної податкової
служби така особа складає акт у
довільній формі, що засвідчує факт
відмови, із зазначенням посади,
прізвища, імені, по батькові платника
податків (його законного представника)
та переліку документів, які йому
запропоновано подати, факт про
складання такого акта відображається в
акті документальної перевірки.

Суд зазначає, що самого по собі факту
відсутності транспортних документів
про перевезення товару при факті
оприбуткування покупцем товару та його
використання у власній господарській
діяльності та при наявності інших
первинних бухгалтерських документів
щодо господарської операції, які
підтверджують рух товарів, недостатньо
для висновку про безтоварність такої
операцій.

Єдиною підставою для нарахування сум
податку, що відносяться до податкового
кредиту є податкова накладна, яка
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця (абз.1
п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу
України).

Зі змісту акту перевірки позивача
вбачається, що відповідач не заперечує
факт наявності у позивача належним
чином оформлених податкових накладних,
які відображені позивачем у реєстрі
отриманих накладних того періоду, в
якому була отримана спірна накладна.
Крім цього, відповідач не заперечує
факт наявності у контрагента позивача
права на складання податкових
накладних, тобто його реєстрацію у
встановленому законодавцем порядку у
якості платника податку на додану
вартість та присвоєння йому
індивідуального податкового номеру.

Таким чином, податкові накладні,
виписані ТОВ "Аксона-Групп" щодо
поставки товару, відповідають вимогам
Податкового Кодексу України, і тому
податковий кредит по податку на додану
вартість був правомірно
задекларований позивачем на підставі
податкових накладних, отриманих від
вищевказаного контрагента.

Надаючи правову оцінку доводам ДПІ
щодо нереальності вищеописаної
господарської операції, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Судом встановлено, що однією з підстав
для прийняття оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення
слугували висновки про порушення
позивачем вимог податкового та іншого
законодавства, зроблені на підстави
виключно даних податкових перевірок, а
саме, акту від 01.04.2014 року
№1812/15-53-22-3/38295684 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки TOB
«Аксон-Групп» щодо підтвердження
господарських відносин із
контрагентами за період січень 2014 року
- лютий 2014 року», згідно якого не
підтверджено реальність господарської
операції з ТОВ "Аксон-Групп".

Суд вказує, що акт про неможливість
проведення зустрічної звірки не є
належним доказом в підтвердження
доводів податкового органу про
нереальність виконання господарських
операцій між контрагентом та
позивачем, оскільки за умови складення
актів про неможливість проведення
зустрічної звірки фіксується факт
наявності перешкод для здійснення
податкового контролю органом ДПС щодо
платника, і реальність господарських
операції такого платника не є
предметом звірки.

Суд зазначає, що чинне податкове
законодавство не пов'язує право
платника на податковий кредит з
фактичним знаходженням
підприємства-постачальника за
юридичною адресою.

Щодо твердження податкової інспекції
про відсутність у спірного
постачальника об'єктивної можливості
поставити товар в силу відсутності
трудових ресурсів, виробничого
обладнання, транспорту, так і самого
об'єкту поставки, на думку суду, не
спростовують реальності зазначених
операцій. Адже укладення трудового
договору та наявність прав власності
на нерухоме майно (складські
приміщення) та основні засоби,
(обладнання, механізми, транспортні
засоби) не є єдиним способом їх
залучення до вчинення необхідних дій в
процесі виконання господарських
операцій з поставки; податкове
законодавство не ставить право
платника на податковий кредит в
залежності від того, за рахунок яких
ресурсів (власних або залучених)
здійснюється поставка товару
постачальником.

Відповідачем не досліджено в межах
перевірки можливість залучення
контрагентом позивача
матеріально-технічних, майнових,
трудових та виробничих ресурсів у
період виконання спірних правочинів
шляхом укладення цивільно-правових
угод або іншій не забороненій законом
формі.

До податкової перевірки відповідача та
до суду позивачем надано документальне
підтвердження поставок, доказів
фіктивності вказаних первинних
документів, як то висновків
судово-бухгалтерських,
судово-економічних експертиз
матеріали справи не містять.

Щодо посилання ревізора - інспектора в
акті перевірки на наявність в Єдиному
реєстрі досудових розслідувань під
№0000076 та під №0000077
відомостей про кримінальне
правопорушення за фактом організації
невстановленими особами діяльності
підприємств з ознаками "фіктивності",
зокрема, TOB "Аксон-Групп" тощо, то суд
також відхиляє його за
необґрунтованістю та зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Проте, в матеріалах справи відсутні
докази існування будь-яких
обвинувальних вироків стосовно
посадових осіб позивача чи його
контрагента.

Натомість до матеріалів справи
позивачем надано висновок
Новокаховського МВ УМВС України в
Херсонській області від 23.07.2014 року про
розгляд матеріалів (зокрема, акту
перевірки від 29.05.2014 року
№693/21-02-15-02/33246412), в якому зазначається
про відсутність в діях посадових осіб
ТВО "Новокаховський електромеханічний
завод" ознак складу злочинів,
передбачених ст. 366 та ст. 191 КК України,
оскільки господарські операції з ТОВ
"Асон-Груп" мають товарний характер.

Враховуючи індивідуальний характер
юридичної відповідальності особи,
встановлений статтею 61 Конституції
України, позивач не може нести
відповідальність за невиконання його
контрагентом своїх зобов'язань, адже,
поняття "добросовісний платник", яке
вживається у сфері податкових
правовідносин, не передбачає
виникнення у платника додаткового
обов'язку з контролю за дотриманням
його постачальниками правил
оподаткування, а саме, платник не
наділений повноваженнями податкового
контролю для виконання функцій,
покладених на податкові органи, а тому
не може володіти інформацією відносно
виконання контрагентом податкових
зобов'язань. А відтак, за умови не
встановлення податковим органом
наявності замкнутої схеми руху коштів,
яка б могла свідчити про узгодженість
дій позивача та його постачальників
для одержання товариством незаконної
податкової вигоди, останнє не може
зазнавати негативних наслідків
внаслідок діянь інших осіб, що
перебувають поза межами його впливу.
Такий підхід узгоджується з судовою
практикою Європейського Суду з прав
людини.

За таких обставин висновок податкового
органу про безтоварний характер
спірних операцій з поставки товару
позивачеві ґрунтується на
неправильній юридичній оцінці
обставин справи.

В ході розгляду справи судом
встановлено, та не спростовано
відповідачем, що надані позивачем
первинні документи як до перевірки, так
і до суду не містять недоліків форми
або змісту, що зумовлюють для них
втрату доказової сили в розумінні ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» або виключають можливість їх
використання платником при
відображенні при декларуванні та (або)
підтвердженні показників податкової
звітності згідно ст. 44 Податкового
кодексу України, будь-яких зауважень до
наданих документів в акті перевірки не
міститься.

Подання платником до контролюючого
органу усіх належним чином оформлених
первинних документів, передбачених
податковим законодавством, з ціллю
отримання податкової вигоди є
підставою для її отримання.

Отже, доводи податкового органу про
отримання платником необґрунтованої
податкової вигоди не ґрунтуються на
доказах, що підтверджують існування
обставин, які виключають право
платника на формування податкового
кредиту з ПДВ, а тому суд приходить до
висновку про правомірність віднесення
позивачем сум ПДВ до складу
податкового кредиту по господарським
операціям з ТОВ "Аксон-Груп", та, як
наслідок, правомірне формування
від'ємного значення та включення до
бюджетного відшкодування у січні -
лютому 2014 року загальної суми ПДВ 325469,00
грн.

Оскільки у податкового органу не було
законних підстав для зменшення
бюджетного відшкодування в
оскаржуваному податковому
повідомленні - рішенні, а тому не має
підстав і для застосування до позивача
відповідно до ст. 123 Податкового
кодексу України штрафних санкції у
розмірі 25% від суми завищення
бюджетного відшкодування згідно
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
прийнятого податкового повідомлення -
рішення від 12.06.2014 року № частині
зменшення суми бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість за лютий,
березень 2014 року у сумі 325469,00 грн. та в
частині застосування штрафних санкцій
у сумі 81367,75 грн., а тому суд приходить до
висновку про задоволення позовних
вимог ТВО "Новокаховський
електромеханічний завод".

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2-14, 71, 94, 159-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 12
червня 2014 року в частині зменшення суми
бюджетного відшкодування (у тому числі
заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) з податку на додану вартість
за лютий, березень 2014 року у загальному
розмірі 325469,00 грн. та застосування
штрафних санкцій у сумі 81367,75 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Торгово-виробничого
об'єднання "Новокаховський
електромеханічний завод"
(ідентифікаційний код 33246412) судові
витрати зі сплати судового збору в сумі
487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім
гривень 20 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 19 серпня 2014 р.

Суддя
Дубровна
В.А.

кат. 8.3.3