Справа № 2270/5973/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/70914/11

№ К/9991/70914/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Рибченка А.О., Сіроша М.В., розглянувши
у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому

на постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21.06.2011

та постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05.10.2011

у справі № 2270/5973/11 Хмельницького
окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи-підприємця
(СПД) ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у м.
Хмельницькому

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 21.06.2011 позов
задоволено: визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 27.04.2011 №
/1190.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05.10.2011
постанову суду першої інстанції
скасовано, позов задоволено: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 27.04.2011 №
/1190; присуджено з Державного
бюджету України на користь СПД ОСОБА_4
3,40 грн. у відшкодування понесених нею
судових витрат по сплаті судового
збору.

У касаційній скарзі ДПІ у м.
Хмельницькому просить скасувати
ухвалені у справі судові рішення,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Позивач не скористався своїм
процесуальним правом надання
заперечення проти касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для визначення
позивачу податкових зобов'язань з
податку з доходів фізичних осіб у сумі
6750,00 грн. (основний платіж) згідно з
податковим повідомленням-рішенням від
27.04.2011 № /1190, з приводу
правомірності якого виник спір, став
висновок контролюючого органу,
викладений в акті перевірки від 20.04.2011
№ 2907/17-1/НОМЕР_1, про порушення позивачем
норм підпункту 9.12.2 ст. 9.12 ст.9 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» (Закон № 889-IV) внаслідок
не оподаткування доходів, отриманих
від ЗАТ «Хмельницьке обласне
підприємство «Сільгосптехніка»
впродовж 2007 - 2009 років у загальній сумі
45000,00 грн. за
інформаційно-консультативні послуги,
за ставкою 15 %. В обґрунтування такого
висновку ДПІ послалась на те, що при
перевірці позивач не надала будь-яких
документів, які б підтверджували факт
надання нею
інформаційно-консультативних послуг, в
тому числі й договору, вказаного як
підстава для перерахування цих коштів
ЗАТ «Хмельницьке обласне підприємство
«Сільгосптехніка» (договір від 07.05.2008),
що кваліфіковано як свідчення про
нікчемність правочину, метою якого є
переведення безготівкових коштів у
готівку, та є підставою для
оподаткування доходу за нормами Закону
№ 889-IV.

У судовому процесі встановлено, що
позивач отримала свідоцтво про сплату
єдиного податку в 2007, 2008 та 2009 роках за
такими видами діяльності, як
консультування з питань комерційної
діяльності та управління (КВЕД - 74.14.0);
нотаріальна та інша юридична
діяльність (КВЕД 74.11.2); допоміжна
діяльність у сфері страхування та
пенсійного забезпечення (КВЕД 67.20.0).

Відповідно до підпункту 9.12.1 ст. 9.12 ст.9
Закону № 889-IV оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою від продажу
нею товарів (надання послуг, виконання
робіт) у межах її підприємницької
діяльності без створення юридичної
особи, а також фізичною особою, яка
сплачує ринковий збір, здійснюється за
правилами, встановленими спеціальним
законодавством з цих питань, з
урахуванням норм цього пункту.

Якщо фізична особа - суб'єкт
підприємницької діяльності або
фізична особа, яка сплачує ринковий
збір, отримує інші доходи, ніж
визначені у підпункті 9.12.1 цього пункту,
то такі доходи оподатковуються за
загальними правилами, встановленими
цим Законом для платників податку, що
не є такими суб'єктами підприємницької
діяльності (підпункт 9.12.2 пункту 9.12 цієї
статті).

Відповідно до частини 3 ст. 2 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» у разі, коли фізична
особа - суб'єкт малого підприємництва
здійснює кілька видів підприємницької
діяльності для яких установлено різні
ставки єдиного податку, нею
придбавається одне свідоцтво і
сплачується єдиний податок, що не
перевищує встановленої максимальної
ставки.

Згідно із частиною 8 цієї статті доходи,
отримані від здійснення
підприємницької діяльності, що
обкладається єдиним податком, не
включаються до складу сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року такого платника та осіб,
що перебувають з ним у трудових
відносинах, а сплачена сума єдиного
податку є остаточною і не включається
до перерахунку загальних податкових
зобов'язань як самого платника податку,
так і осіб, які перебувають з ним у
трудових відносинах, включаючи членів
його сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

Застосувавши ці правові норми, суди
попередніх інстанцій зробили
правильний висновок, що платник
єдиного податку має право здійснювати
декілька видів діяльності без
обмеження їх кількості, за виключенням
тих видів діяльності, заборона на
здійснення яких, при перебування на
єдиному податку, визначена нормами
Указу № 727/98 або законів України. При
цьому, за умови дотримання норм Указу №
727/98 щодо обмежень на застосування
спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності, суб'єкт
підприємницької діяльності сплачує
єдиний податок за вищою із ставок,
встановлених для тих видів діяльності,
які він здійснює, виходячи із всієї
виручки, незалежно від того, що не всі
види діяльності вказані у виданому
йому свідоцтві про сплату єдиного
податку.

В судовому процесі встановлено, що СПД
ОСОБА_4 сплачувала єдиний податок в
податкові звітні періоди, на які
припадають дати отримання нею грошових
коштів у сумі 45000,00 грн., за найвищою
ставкою єдиного податку.

Разом з тим, як свідчить акт перевірки
від 20.04.2011 № 2907/17-1/НОМЕР_1 документальна
позапланова виїзна перевірка позивача
здійснена ДПІ на підставі постанови
старшого слідчого прокуратури
Хмельницької області від 21.03.2011,
винесеної у кримінальному провадженні
у справі № 29/2563, про що зазначено як в
акті перевірки, так і в наказі ДПІ у м.
Хмельницькому від 08.04.2011 № 2089 про
проведення позапланової виїзної
документальної перевірки (а.с. 43).

Відповідно до підпункту 78.1.11 пункту 78.1
ст. 78 ПК України (у редакції, чинній до
внесення змін Законом України від
13.04.2012 № 4652-VI) документальна
позапланова перевірка здійснюється,
якщо отримано постанову суду (ухвалу
суду) про призначення перевірки або
постанову органу дізнання, слідчого,
прокурора, винесену ними відповідно до
закону у кримінальних справах, що
перебувають у їх провадженні.

У разі якщо грошове зобов'язання
розраховується органом державної
податкової служби за результатами
перевірки, призначеної відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки не приймається до дня
набрання законної сили відповідним
рішенням суду. Матеріали перевірки
разом з висновками органу державної
податкової служби передаються
правоохоронному органу, що призначив
перевірку. Статус таких матеріалів
перевірки та висновків органу
державної податкової служби
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність (пункт 86.9 ст. 86 ПК України).

Враховуючи те, що документальна виїзна
позапланова перевірка позивача, за
наслідками якої складено акт від 20.04.2011
№2907/17-1/НОМЕР_1, висновки якого стали
підставою для прийняття податкового
повідомлення-рішення від 27.04.2011 №
/1190, була проведена на підставі
постанови слідчого від 21.03.2011,
винесеної у межах кримінального
провадження, а доказів прийняття
рішення суду у кримінальній справі, в
провадженні якої призначена перевірка
згідно із вказаною постановою, у
судовому процесі не надано, вказане
податкове повідомлення-рішення є
неправомірним з огляду на його
невідповідність нормам пункту 86.9 ст. 86
ПК України.

Відтак, висновок суду апеляційної
інстанції про неправомірність
вказаного податкового
повідомлення-рішення відповідає
нормам матеріального права, без
відносно до мотивів, яким
обґрунтований цей висновок.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
країни, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому залишити
без задоволення, а постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05.10.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
А.О. Рибченко М.В. Сірош