Справа № 2а-7230/11/1470
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

(вступна та резолютивна частини)

14.08.2014 р.
Справа № 2а-7230/11/1470

м. Миколаїв

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Малих О.В., за участю секретаря судового
засідання Ополинського О.В.,

позивача: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1
від 03.02.98р.,

представника позивача: ОСОБА_2, ордер
НОМЕР_2 від 14.08.14р.;

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засідання справу за

за адміністративним позовом ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

до відповідача Обласного центру
медико-соціальних експертиз (вул.
Корабелів, 1, м. Миколаїв,54020)

про оскарження відмови у встановлені
зв'язку причин настання інвалідності з
травмами, що були отримані підчас
перебування у Німеччині на примусових
роботах у роки Великої Вітчизняної
Війни, встановити факт та визнати
інвалідом,

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 157, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання відповідача задовольнити.

2. Провадження у справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка
подала позовну заяву.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.В. Малих

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

14 серпня 2014 року
Справа № 2а-7230/11/1470

м. Миколаїв

Миколаївський окружний
адміністративний суд у складі судді
Малих О.В., за участю секретаря судового
засідання Ополинського О.В.,

позивача: ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1
від 03.02.98р.,

представника позивача: ОСОБА_2, ордер
003882 від 14.08.14р.;

представника відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засідання справу за

за адміністративним позовом ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

до відповідача Обласного центру
медико-соціальних експертиз (вул.
Корабелів, 1, м. Миколаїв,54020)

про оскарження відмови у встановлені
зв'язку причин настання інвалідності з
травмами, що були отримані підчас
перебування у Німеччині на примусових
роботах у роки Великої Вітчизняної
Війни, встановити факт та визнати
інвалідом,

в с т а н
о в и в:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до
адміністративного суду з позовом до
Обласного центру медико-соціальних
експертиз про визнання відмови
відповідача у встановлені зв'язку
причин настання інвалідності з
травмами, що були отримані підчас
перебування у Німеччині на примусових
роботах у роки Великої вітчизняної
війни, встановити факт причинного
зв'язку інвалідності з травмами,
отриманими під час виконання
примусових робіт у Німеччині в роки
Великої Вітчизняної війни та Другої
Світової війни. Визнати позивача
інвалідом війни відповідно до п. 5 ст. 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

В обґрунтування позову ОСОБА_1
зазначила, що вона є дитиною війни та
інвалідом II-гої групи. Як зазначає
позивач, відповідно до усіх наявних у
ній документів, її захворювання
настало внаслідок травм, отриманих під
час перебування на примусових роботах
у Німеччині в роки Великої Вітчизняної
війни та Другої Світової війни. Факт
інвалідності позивача, на її думку,
повинен бути встановлений причинним
зв'язком з травмами, що були отримані
під час війни. Неодноразове звернення з
1995 року до відповідача залишені
незадоволеними. В зв'язку з
вищевказаним, ОСОБА_1 звернулась до
суду з адміністративним позовом.

Відповідач позовні вимоги не визнав та
зазначив, що у комісії відсутні
підстави для зміни причини
інвалідності позивачу ОСОБА_1.

14.08.2014 року відповідач надав клопотання
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

07.08.2014 року від відповідача надійшло
клопотання про закриття провадження у
справі.

В обґрунтування свого клопотання
відповідач зазначив, що відповідно до
п. 10 Пленуму Верховного Суду України № 3
від 01.03.2013 року «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», справи про оскарження рішень
медико-соціальної експертної комісії,
повідомлень медичних установ і актів
розслідування нещасних випадків й
хронічних професійних захворювань
підлягають розгляду в порядку
цивільного судочинства, оскільки спір
стосується здоров'я фізичної особи, що
є її особистим немайновим правом,
захист якого здійснюється, зокрема, за
нормами цивільного законодавства
(стаття 275 ЦК), або виникають із трудових
правовідносин, а вказана комісія, хоча
згідно з пунктом 4 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2009 року
№ 1317, перебуває у віданні Міністерства
охорони здоров'я України, проте
відповідно до встановленого переліку
прав і обов'язків (пункти 11 - 14
Положення) не здійснює владних
управлінських функцій.

Позивач проти заявленого клопотання
про закриття провадження у справі
заперечує.

Заслухавши думку позивача, дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

За змістом частини 1 статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, що
порушені певними суб'єктами (органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи, інші суб'єкти) при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 3 КАС
України адміністративний позов - це
звернення до адміністративного суду
про захист прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України
справа адміністративної юрисдикції
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Як встановлено судом та підтверджено
матеріалами справи, із позовних вимог
позивача вбачається, що ОСОБА_1, просить
визнати відмову відповідача у
встановлені зв'язку причин настання
інвалідності з травмами, що були
отримані підчас перебування у
Німеччині на примусових роботах у роки
Великої вітчизняної війни, встановити
факт причинного зв'язку інвалідності з
травмами, отриманими під час виконання
примусових робіт у Німеччині в роки
Великої Вітчизняної війни та Другої
Світової війни. Визнати позивача
інвалідом війни відповідно до п. 5 ст. 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту».

Відповідно до статті 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Разом з тим, акт державного чи іншого
органу - це юридична форма рішень цих
органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові
наслідки, спрямований на регулювання
тих чи інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин, й залежно від компетенції
органу, який прийняв такий документ, і
характеру та обсягу відносин, що
врегульовано ним, акти поділяються на
нормативні і такі, що не мають
нормативного характеру, тобто
індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово.

Що ж до актів ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані.

Позивач просить визнати відмову
відповідача у встановлені зв'язку
причин настання інвалідності з
травмами, що були отримані підчас
перебування у Німеччині на примусових
роботах у роки Великої вітчизняної
війни, однак в даному випадку,
відсутній публічно-правовий спір між
сторонами, тому, що позивач звернувся
за захистом своїх порушених прав, що
виникають з цивільних правовідносин,
що виключає вирішення даного спору в
поряду адміністративного судочинства.

З тих самих підстав, не підлягає
розгляду в адміністративному суді
вимоги позивача про встановити факт
причинного зв'язку інвалідності з
травмами, отриманими під час виконання
примусових робіт у Німеччині в роки
Великої Вітчизняної війни та Другої
Світової війни. Визнати позивача
інвалідом війни відповідно до п. 5 ст. 7
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», оскільки така вимога, як
передбачено ст. 275 ЦК України, також
стосується захисту порушеного
особистого немайнового права особи, а
тому підлягає розгляду в порядку,
визначеному цивільним процесуальним
законодавством.

Як вже зазначалось відповідачем,
відповідно до п. 10 Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 01.03.2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ», справи про
оскарження рішень медико-соціальної
експертної комісії, повідомлень
медичних установ і актів розслідування
нещасних випадків й хронічних
професійних захворювань підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства, оскільки спір стосується
здоров'я фізичної особи, що є її
особистим немайновим правом, захист
якого здійснюється, зокрема, за нормами
цивільного законодавства (стаття 275 ЦК),
або виникають із трудових
правовідносин, а вказана комісія, хоча
згідно з пунктом 4 Положення про
медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 грудня 2009 року
№ 1317, перебуває у віданні Міністерства
охорони здоров'я України, проте
відповідно до встановленого переліку
прав і обов'язків (пункти 11 - 14
Положення) не здійснює владних
управлінських функцій.

Також, стаття 19 Конституції України,
норми якої кореспондуються з
положеннями частини 1 статті 9 КАС
України, визначає, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи те, у позовній заяві не
ставиться питання про оскарження
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності органу владних
повноважень, які б породжували будь-які
певні правові наслідки, які спрямовані
на регулювання тих чи інших суспільних
відносин і які можуть бути визнаним
актом індивідуальної дії чи рішенням
суб'єкта владних повноважень, суд
вважає що такий спір не можливо
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 2 ст. 157 КАС України, якщо
провадження у справі закривається з
підстави, встановленої пунктом 1
частини першої цієї статті, суд повинен
роз'яснити позивачеві, до юрисдикції
якого суду віднесено розгляд таких
справ.

Позивачу для захисту своїх прав слід
звернутися до суду загальної
юрисдикції.

Приймаючи до уваги вище викладене, суд
вважає за необхідне клопотання
Обласного центру медико-соціальної
експертизи задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 157, 165 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання відповідача задовольнити.

2. Провадження у справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена особою, яка
подала позовну заяву.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя
О.В. Малих

Ухвала оформлена у відповідності до ст.
165 КАС України

та підписана суддею 18 серпня 2014 року.