Справа № 699/971/14-а
Суддя: Савранський О. А.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 699/971/14-а
Номер провадження 2-а/699/31/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.08.2014
м.Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського
районного суду Черкаської області
Савранський О.А. розглянувши у порядку
скороченого провадження
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області про визнання
бездіяльності відповідача
протиправною та про зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області і просить визнати
протиправною бездіяльність
відповідача щодо відмови йому як
«дитині війни» в проведенні
перерахунку щомісячної державної
соціальної допомоги в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком з 25 червня
2014 року відповідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок державної
пенсії за віком з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати з 01 січня 2014 року, з
урахуванням уже проведених виплат
посилаючись на те, що він являється
дитиною війни, а тому йому повинна
виплачуватися щомісячна соціальна
допомога в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком. Розмір щомісячної
державної соціальної допомоги особам,
які мають правовий статус «дітей
війни» починаючи з 01 січня 2014 року
становить 284 грн. 70 коп. (949грн. х 30%).
Незважаючи на це, за вказаний період
вона йому в повній мірі не
виплачувалась. Крім того, позивач
вказує на постанову Верховної Ради
України від 24 лютого 2014 року №775-VII «Про
реагування на факти порушення суддями
Конституційного Суду України присяги
судді» у якій зазначено, що рішенням
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012
Конституційний Суд України дозволив
Кабінету Міністрів України "вручну"
регулювати рівень соціальних виплат,
притому що раніше Конституційний Суд
України приймав з цього питання прямо
протилежні рішення.

Відповідачем згідно з ч. 3 ст. 183-2 КАС
України подані заперечення проти
позову, які мотивовані тим, що
фінансування виплат державних
соціальних гарантій особам, які мають
правовий статус «дітей війни»
здійснюється за рахунок Державного
бюджету України, а не з із бюджету
Пенсійного фонду України, а також
відповідач вказував на пропуск
позивачем строку звернення до суду,
передбаченого ч.2 ст.99 КАС України.

Позивач звертався до відповідача з
заявою щодо врегулювання даного спору
в позасудовому порядку (а.с.12).

Відповідно до листа УПФ України в
Корсунь-Шевченківському районі
Черкаської області №2978/04 від 07.07.2014
року (а.с.13) позивачу було відмовлено у
здійснені такого перерахунку з
посиланням на Постанову Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільших верств населення»
та змін до неї.

Справа розглядається в порядку
скороченого провадження на підставі
вимог ч. 4 ст. 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддею одноособово, без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі.

Суд, розглянувши адміністративну
справу, з'ясувавши всі обставини справи
та перевіривши їх доказами, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності вважає, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України.

Встановлено, що спеціальним Законом
який установлює правовий статус дітей
війни і визначає основи їх соціального
захисту та гарантує їх соціальну
захищеність шляхом надання пільг і
державної соціальної підтримки є Закон
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 р. № 2195-ІУ (надалі
«Закон № 2195-ІУ»).

Ст. 1 Закону № 2195-ІУ визначено, що дитина
війни це особа, яка є громадянином
України та якій на час закінчення (2
вересня 1945 року) Другої світової війни
було менше 18 років.

З наданої суду копії паспорта
громадянина України серії НОМЕР_1
виданого 05 лютого 2000 року
Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України
в Черкаській області вбачається, що
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1. в с.
Монастирка Жаксинського району
Целіноградської області, та пенсійним
посвідченням, з відміткою «дитина
війни».

Таким чином, позивач належить до
категорії дітей війни та, відповідно,
має право на встановлений Законом №
2195-ІУ мінімальний розмір державної
соціальної допомоги, а також пільги з
метою надання соціальної підтримки
дітям війни.

Державна соціальна підтримка
зазначеної категорії осіб передбачена
ст.6 Закону № 2195-ІУ, згідно якій дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30 %
мінімальної пенсії за віком.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не передбачено
обмежень щодо виплати щомісячної
державної соціальної допомоги особам,
які мають правовий статус «дітей
війни».

У 2012 - 2013 роках механізм реалізації
положень ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
врегульовано шляхом внесення змін до
цієї статті законами України «Про
Державний бюджет України на 2012 рік»,
«Про Державний бюджет на 2013 рік» та
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 року №1381 (п.4) «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Згідно з зазначеними законодавчими
актами з 01.01.2012 року підвищення «дітям
війни» виплачується у розмірі 7% від
прожиткового мінімуму встановленого
для осіб, які втратили працездатність.

З 01.12.2013 року Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
встановлений прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність в
розмірі 949,00 грн., виходячи з цього
розмір встановленої надбавки для
«дітей війни» визначений в сумі 66,43 грн.

Згідно ст.7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
установлено прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність в
розмірі 949,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 25.03.2014 №112 «Про внесення змін до
деяких постанов Кабінету Міністрів
України з питань пенсійного
забезпечення» внесено зміни до п.4
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.12.2011 року №1381, а саме: цифру і
слова « 7 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого законом, для
осіб, які втратили працездатність»
замінили цифрами і словом « 66,43 гривні».

Рішенням Конституційного Суду України
від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 у справі за
конституційним поданням правління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частини другої статті 124,
частини першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
вирішив, що положення частини другої
статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116
Конституції України треба розуміти
так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Згідно ст.69 Закону України «Про
Конституційний Суд України» рішення
Конституційного Суду України є
обов'язковим до виконання.

Твердження відповідача про пропуск
позивачем строку звернення до суду суд
оцінює критично, так як відповідачем
було направлено відповідь позивачу
07.07.2014 року про відмову у здійснені
перерахунку, а позивач звернувся до
суду 28.07.2014 року (дата здачі позову на
пошту), тобто в межах шестимісячного
строку, який передбачений ч.2 ст.99 КАС
України.

При відмові в позові понесені
позивачем судові витрати з відповідача
не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 158 ч.1, 159, 160, 161, 162, 163, 183-2
КАС України, ст.ст. 1, 3 ,6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
від 18.11.2004 р. № 2195-ІУ, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в позові.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги. У
разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення.

Суддя
Савранський О. А.