Справа № 227/1165/14-а
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Притуляк С.А.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
справа №227/1165/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Гаврищук Т.Г., Сухарька М.Г.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Добропільської міської ради
на постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 березня 2014 р. у справі № 227/1165/14-а
(головуючий І інстанції Притуляк С.А.)
за позовом ОСОБА_2 до Управління праці
та соціального захисту населення
Добропільської міської ради про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов'язання здійснити нарахування
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
Добропільського міськрайонного суду
Донецької області з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Добропільської
міської ради, в якому просила визнати
неправомірними дії УПСЗН
Добропільської міської ради щодо
нарахування та виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення ним
трирічного віку у розмірі меншому, ніж
розмір прожиткового мінімуму для дітей
віком до 6 років; зобов'язати
відповідача провести перерахунок та
виплату вказаної допомоги, за період з
17 жовтня 2013 року по 17 вересня 2014 року та
по день розгляду справи у суді,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років;
зобов'язати відповідача, з 01 квітня 2014
року і до закінчення строку виплат
допомоги, призначити допомогу
відповідно до ст. 15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років, з наступним
підвищенням щомісяця.

Постановою Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 березня 2014 року позовні вимоги
були задоволенні частково. Суд першої
інстанції визнав неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Добропільської
міської ради щодо нарахування та
виплати ОСОБА_2 в період з 17.09.2013 року по
17.03.2014 року включно, допомоги по догляду
за дитиною до досягнення ним
трирічного віку в розмірі меншому ніж
розмір прожиткового мінімуму для дітей
до 6 років, зобов'язав Управління праці
та соціального захисту населення
Добропільської міської Ради здійснити,
з врахуванням виплачених сум,
перерахунок та виплату ОСОБА_2,
щомісячної грошової допомоги по
догляду за дитиною (ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1) до досягнення ним
трирічного віку, за період з 17.09.2013 року
по 17.03.2014 року включно, але не менше
розміру прожиткового мінімуму для
дітей відповідного віку. В решті
позовних вимог відмовив.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою і просив
апеляційний суд скасувати рішення та
прийняти нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши доводи
апеляційної скарги матеріалами справи
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої та
апеляційної інстанції, ОСОБА_2 є матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Добропільської
міської ради, як застрахована особа,
одержувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 29.08.2011 по 29.08.2015 року.

Як вбачається з довідки про отримання
(неотримання) допомоги від 11.03.2014 року №
454, державна соціальна допомога
позивачу була надана відповіднодо
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» у розмірі 130
гривень.(а.с.8-9)

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» №
2811-ХІІ (далі - Закон № 2811-ХІІ), в редакції
яка діяла на час призначення позивачу
допомоги, при народженні дитини,
повинна виплачуватись допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму.

Також, колегія суддів зазначає, що до 1
січня 2008 року - дати набрання чинності
Законом України від 28 грудня 2007 № 107-VI
"Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
№ 2811-ХІІ, дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб.

Статтею 43 Закону № 2240-III було
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Згідно пунктів 23, 25 розділу ІІ
Закону № 107-VI були внесені відповідні
зміни до Закону № 2811-ХІІ та Закону №
2240-III. Зокрема, змінами до статті 13
Закону № 2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40-44.

Рішенням від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 Конституційний Суд України
визнав неконституційними низку
положень Закону № 107-VI, в тому числі й
пункт 25 розділу II Закону № 107-VI щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону №
107-VI було передбачено, що розділ II цього
Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Тому, колегія судів вважає, що з
часу проголошення вищевказаного
рішення Конституційного суду від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008, відновили свою
дію вищезазначені положення Закону №
2240-III, а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15
Закону № 2811-ХІІ.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Новий акт уряду на виконання
статті 45 Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати
допомоги відповідно до Закону № 2240-III
на виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Законами України Про державний
бюджет України на 2013, 2014 рік не
встановлювалось на 2013, 2014 рік іншого,
ніж визначено законами України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» та Закону «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» розміру
допомоги.

Аналізуючи вищенаведене, колегія судів
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати ОСОБА_2 допомоги за період з
17.09.2013 року по 17.03.2014 року, яка особі
застрахованій у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, поширюються
норми спеціального Закону (яким є Закон
№ 2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція наведена у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою для
суду відповідно до статті 244-2 КАС
України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції були правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду не
вбачається.

З огляду на вищезазначене та керуючись
ст.ст. 195, 197, п.1, ч.1 ст.198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Добропільської міської ради на
постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 березня 2014 р. у справі № 227/1165/14-а
залишити без задоволення.

Постанову Добропільського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 березня 2014 р. у справі № 227/1165/14-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
І.А.Васильєва

М.Г.Сухарьок