Справа № 822/3383/14
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3383/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року 11:15м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
А.М. при секретаріБачку А.М. за
участі:позивача та представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління ДМС України в
Хмельницькій області про
скасування висновку та зобов'язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2014 року позивач звернувся в
суд з позовом до Управління ДМС України
в Хмельницькій області, в якому просить
скасувати висновок щодо скасування
раніше виданої посвідки на тимчасове
проживання в Україні громадянину
Грузії ОСОБА_3 від 18 липня 2014 року;
зобов'язати відповідача видати
посвідку на тимчасове проживання в
Україні громадянину Грузії ОСОБА_3 та
проставити в його паспортному
документі відмітку встановленого
зразку про отримання посвідки на
постійне проживання в Україні.

В обґрунтування позовних вимог вказує
на те, що 15 жовтня 2013 року він в'їхав на
територію України з метою спільного
проживання сім'ї, тому на законних
підставах знаходився в країні.

08 січня 2014 року йому було оформлено
посвідку на тимчасове проживання в
Україні терміном дії до 25.12.2014 року,
однак 17.07.2014 року його було викликано до
УДМС України у Хмельницькій області та
відібрано зазначену посвідку.
Підставою для такого було притягнення
його до адміністративної
відповідальності в березні 2010 року та
прийняте 03.11.2011 року рішення про
примусове повернення в країну
походження та заборону в'їзду на
територію України терміном до 03
листопада 2016 року.

Вважає такі посилання безпідставними,
оскільки щодо нього вказаного рішення
не приймалось, жодних документів ним не
отримувалось та не підписувалось.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
з вказаних в позовній заяві підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні в задоволенні позову просив
відмовити, посилаючись на
правомірність прийнятого висновку.

Заслухавши пояснення позивача та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
громадянином Грузії, що
підтверджується копією паспорту серії
НОМЕР_1 від 07.10.2013 року. Позивачем 26.12.2013
року було подано до відповідача
необхідні документи та 08 січня 2014 року
отримано посвідку на тимчасове
проживання в Україні терміном дії до
25.12.2014 року

Однак на підставі висновку УДМС
України в Хмельницькій області щодо
скасування раніше виданої посвідки на
тимчасове проживання в Україні
громадянину Грузії ОСОБА_3 від 18 липня
2014 року скасовано раніше видану
посвідку на тимчасове проживання в
Україні НОМЕР_2 терміном дії до 25.12.2014
року громадянину Грузії ОСОБА_3 та
вилучено в нього вищезазначену
посвідку; анульовано в національному
паспорті серії НОМЕР_3 від 07.10.2013 року
штамп про дозвіл на тимчасове
проживання в Україні.

В даному висновку зазначено, що під час
перевірки 17.07.2014 року було встановлено,
що громадянин Грузії ОСОБА_3 під час
попередніх відвідувань України,
зокрема, в березні 2010 року притягувався
співробітниками ВГІРФО Хмельницького
МВ УМСУ в Хмельницькій області до
адміністративної відповідальності
відповідно д ч.1 ст.203 КУпАП. Також 03.11.2011
року співробітниками ВГІРФО
Хмельницького МВ УМВСУ в Хмельницькій
області було прийнято рішення про
примусове повернення в країну
походження вищезазначеного іноземця
та заборонено в'їзд на територію
України терміном до 03 листопада 2016
року. Не зважаючи на прийняте рішення
ОСОБА_3 в жовтні 2013 року здійснив обмін
свого національного паспорту НОМЕР_4
від 03.06.2005 року (в якому були
проставлені відповідні штампи про
заборону в'їзду в Україну) та 15.10.2013 року
через КПП "Бориспіль" здійснив перетин
державного кордону України.

Підставою для прийняття зазначеного
висновку відповідачем зазначено п.5
ст.19 Порядку оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 28 березня 2012 року
№251, відповідно до якого посвідка на
тимчасове проживання скасовується
територіальним органом або
підрозділом ДМС, який її видав, у разі
коли уповноваженим органом прийнято
рішення про примусове повернення
іноземця та особи без громадянства або
їх примусове видворення за межі
України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.1 Закону України
"Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства" №3773-VI, посвідка на
тимчасове проживання - документ, що
посвідчує особу іноземця або особу без
громадянства та підтверджує законні
підстави для тимчасового проживання в
Україні.

Судом встановлено, що 15.03.2010 року
Хмельницьким МВ УМВС України в
Хмельницькій області було прийнято
рішення про видворення за межі України
в добровільному порядку громадянина
Грузії ОСОБА_3 та заборонено в'їзд в
Україну до 15.03.2015 року.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_3 добровільно
територію України не покинув,
Хмельницький МВ УМВС України в
Хмельницькій області звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом про
його видворення за межі України в
примусовому порядку. Хмельницьким
окружним адміністративним судом 18
червня 2010 року по справі №2-а-4071/10/2270/13
прийнято постанову, згідно якої
постановлено примусово видворити з
території України громадянина Грузії
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після прийняття рішення про видворення
ОСОБА_3 ухилявся від виїзду з території
України, в зв'язку з чим Хмельницький МВ
УМВС України в Хмельницькій області
звернувся до Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом про
затримання, поміщення та утримання
громадянина Грузії ОСОБА_3.
Хмельницьким окружним
адміністративним судом 06 квітня 2011
року по справі №2270/4362/11 прийнято
постанову, згідно якої постановлено
затримати громадянина Грузії ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на період, необхідний для
підготовки його адміністративного
видворення за межі України, не більше
ніж на 6 місяців.

Фактично рішення про примусове
видворення з України ОСОБА_3 було
виконане 03.11.2011 року, про що свідчить
відмітка на копії постанови від 18.06.2010
року по справі 2-а-4071/10/270/13.

Таким чином, уповноваженим органом
було прийнято рішення про примусове
видворення позивача за межі України,
при цьому відповідною постановою йому
заборонено в'їзд в Україну до 03
листопада 2016 року. Дія вказаної
постанови перешкоджає йому прибути на
територію України.

Тому, як на час розгляду справи, так і на
час звернення до відповідача з
документами для отримання посвідки на
тимчасове проживання ОСОБА_3 не мав
законних підстав перебувати на
території України.

При цьому суд вважає безпідставними
посилання позивача на те, що відносно
нього не приймалось рішення про
примусове повернення в країну
походження та заборону в'їзду на
територію України, оскільки це
спростовується вищевказаними
постановами по справах №2-а-4071/10/2270/13 та
№2270/4362/11 (при розгляді яких позивач
особисто був присутній); відмітками в
паспорті ОСОБА_3 НОМЕР_4 від 03.06.2005 року
про прийняте 15.03.2010 року рішення про
видворення та про заборону в'їзду в
Україну до 15.03.2015 року.

Таким чином, позовні вимоги позивача в
частині скасування висновку щодо
скасування раніше виданої посвідки на
тимчасове проживання в Україні
громадянину Грузії ОСОБА_3 не
підлягають задоволенню.

Щодо інших позовних вимог позивача -
зобов'язати відповідача видати
посвідку на тимчасове проживання в
Україні громадянину Грузії ОСОБА_3 та
проставити в його паспортному
документі відмітку встановленого
зразку про отримання посвідки на
постійне проживання в Україні - суд
відмічає, що такі вимоги також не
підлягають задоволенню, оскільки є
похідними від первинної позовної
вимоги, обґрунтованість якої судом не
встановлена.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Водночас, відповідно до ч.2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З врахуванням зазначених обставин,
норм чинного законодавства, суд
приходить до висновку, що відповідач
діяв в межах своїх повноважень та у
спосіб передбачений Конституцією та
законами України, обґрунтування
позовних вимог на які посилається
позивач є безпідставними та не
ґрунтуються на нормі закону, що є
підставою для відмови в задоволенні
позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
11, 71, 158-163, 254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління ДМС України в Хмельницькій
області про скасування висновку та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 27
серпня 2014 року

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя А.М. Ковальчук