Справа № 644/687/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 р.Справа № 644/687/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 18.07.2014р.
по справі № 644/687/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Відділення Виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань в
Орджонікідзевському районі м.Харкова,
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові,
Відкритого акціонерного товариства
"Харківський підшипниковий завод"

про стягнення недоплаченої страхової
суми одноразової допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Відділення Виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Орджонікідзевському
районі м.Харкова, Відкритого
акціонерного товариства "Харківський
підшипниковий завод", в якому просив
стягнути з Відділення Виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Орджонікідзевському
районі м.Харкова не донараховану та
недоплачену страхову суму одноразової
допомоги у розмірі 5402 грн. 49 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що позивач з серпня 2008 року працював у
ВАТ «ХАРП». 16.05.2009 року на підприємстві
стався нещасний випадок, внаслідок
якого йому були спричинені тілесні
ушкодження. Рішенням комісії з питань
охорони праці на підприємстві було
встановлено 35 % його вини у нещасному
випадку. З урахуванням відсотку вини, а
також середнього заробітку - 1800,83 грн. і
15 % стійкої втрати професійної
працездатності, відповідач виплатив
йому одноразову допомогу в сумі 17558,09
грн. Рішенням комісії з питань охорони
праці ВАТ «ХАРП» від 16.11.2010 року ступінь
його вини у нещасному випадку було
зменшено до 15 %, однак відповідач
відмовляється в добровільному порядку
доплатити йому 5402 грн. 49 коп.
одноразової компенсації, в якості
різниці у зменшенні відсотку вини у
нещасному випадку.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м. Харкова від 02.06.2014 року,
постановленої без виходу до нарадчої
кімнати, залучено в якості
співвідповідача Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 18.07.2014
року адміністративний позов було
задоволено.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Харкові на
користь позивача недораховану та
недоплачену страхову суму одноразової
допомоги 5402 грн. 49 коп.

В позові до ВАТ «Харківський
підшипниковий завод» було відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням,
Відділенням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову
Орджонікідзевського районного суду
м.Харкова від 18.07.2014 року та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, посилається на прийняття
оскаржуваної постанови з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Вказує, що задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції дійшов до
помилкового висновку щодо
обґрунтованості заявлених позовних
вимог. Також вказує, що позивачем
пропущено встановлений законом строк
звернення до суду.

Позивач правом надання письмових
заперечень на апеляційні скарги не
скористався.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 16.05.2009 року на ВАТ
«Харківський підшипниковий завод»
стався нещасний випадок, внаслідок
якого позивачу були спричинені тілесні
ушкодження.

Рішенням комісії з питань охорони
праці на підприємстві було встановлено
35 % вини позивача у нещасному випадку. З
урахуванням встановленого відсотку
вини, а також середнього заробітку
позивача - 1800,83 грн. і 15 % стійкої втрати
професійної працездатності, йому було
виплачено відділенням виконавчої
дирекції в Орджонікідзевському районі
м. Харкова Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України одноразову
допомогу в сумі 17558,09 грн.

На підставі подання № 58, яке було
направлене 18.10.2010 року об'єднанням
профспілок Харківської області
генеральному директору ВАТ «ХАРП» та
голові профкому ВАТ «ХАРП», комісія з
питань охорони праці на підприємстві
повторно провела розслідування
обставин нещасного випадку, який
стався з позивачем, і було прийняте
рішення про зменшення ступеню вини
позивача у нещасному випадку з 35 % до 10 %.

В зв'язку з тим, що одноразова
компенсація в якості різниці у
зменшенні відсотку вини у нещасному
випадку в добровільному порядку
сплачена не була, позивач звернувся до
суду із даним позовом про стягнення
вказаних сум у примусовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки рішення комісії з питань
охорони праці ВАТ «ХАРП» від 16.11.2010 року
про зменшення ступеню вини позивача у
нещасному випадку, внаслідок якого
його було травмовано, є чинним, доплата
до раніш виплаченої одноразової
допомоги при нещасному випадку на
підприємстві позивачу в одноразовому
порядку сплачена не була, то заявлені
позивачем вимоги про стягнення
вказаної суми в примусовому порядку є
обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", страховим випадком є
нещасний випадок на виробництві або
професійне захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

За приписами п.б ч.1 ст. 21 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні одноразову допомогу в разі
стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого.

Згідно ч.2 ст. 40 зазначеного Закону,
одноразова допомога виплачується
потерпілому в місячний строк з дня
визначення МСЕК стійкої втрати
професійної працездатності, а в разі
смерті потерпілого - у місячний строк з
дня смерті застрахованого особам, які
мають на це право.

У відповідності до ст. 34 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», керівним критерієм
при визначенні Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
розміру одноразової допомоги
потерпілому від нещасного випадку є
рішення комісії з питань охорони праці
підприємства.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні дані, які б свідчили про
отримання позивачем такої допомоги.

З урахуванням викладеного, враховуючи
що, рішення комісії з питань охорони
праці ВАТ «ХАРП» від 16.11.2010 року про
зменшення ступеню вини позивача у
нещасному випадку, внаслідок якого
його було травмовано, є чинним, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо обґрунтованості
заявлених позовних вимог про стягнення
5402 грн. 49 коп., в якості доплати до раніш
виплаченої одноразової допомоги при
нещасному випадку на підприємстві, в
зв'язку зі зменшенням ступеню його вини
з 35% до 10%.

При цьому, колегія суддів вважає
обґрунтованими висновки суду першої
інстанції про необхідність стягнення
вказаних коштів саме з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Харкові,
оскільки воно хоч і не є
правонаступником ліквідованого
відділення виконавчої дирекції Фонду в
Орджонікідзевському районі м. Харкова,
однак саме знову створена організація
взяла на облік справу позивача та
продовжує проводити йому відповідні
виплати.

Щодо доводів відповідача про пропуск
позивачем строку звернення до суду,
колегія суддів зазначає наступне.

Правовідносини з приводу строків
звернення до адміністративного суду
унормовані ст. 99 КАС України.

Так, відповідно до вимог ч. 1
вищенаведеної статті Кодексу
встановлено, що адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Згідно ч.4 ст. 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якщо потерпілому або
особам, які мають право на одержання
страхової виплати, з вини Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків своєчасно не визначено або
не виплачено суми страхової виплати,
ця сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого строку та підлягає
коригуванню у зв'язку із зростанням
цін на споживчі товари та послуги в
порядку, встановленому статтею 34
Закону України "Про оплату праці".

Враховуючи наведене, положеннями
діючого законодавства визначено, що
вказані виплати проводяться без
обмеження будь-яким строком. Крім того,
матеріалами справи підтверджено той
факт, що позивач вже звертався до суду
за захистом порушених прав в порядку
цивільного судочинства, про те
провадження по справі було закрито.

На підставі наведеного, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції щодо відсутності пропуску
строку звернення до суду.

Виходячи в вищевикладеного, та беручі
до уваги встановлені за наслідком
розгляду справи обставини, колегія
суддів дійшла висновку про
обґрунтованість заявлених позовних
вимог.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок (тягар)
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій, законність
прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач,
в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України,
не довів правомірність своїх
заперечень проти адміністративного
позову.

Натомість позивач, на виконання вимог
ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на
яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів вважає, що дії
відповідача, щодо відмови у
призначенні позивачу пенсії не
кореспондуються з приписами ч.2 ст. 19
Конституції України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Орджонікідзевського районного суду м.
Харкова від 18.07.2014 року по справі
№644/687/14-а відповідає вимогам ст. 159 КАС
України, а тому відсутні підстави для
її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта,
відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду-без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Харкові
залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 18.07.2014р. по
справі №644/687/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Філатов Ю.М.