Справа № 812/5927/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/59389/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Стародуба
.О.П.,розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Новоайдарському районі
Луганської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Станично-Луганському та
Новоайдарському районах Луганської
області про стягнення витрат,

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 15
серпня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2013 року,

встановив:

В липні 2013 року Управління Пенсійного
фонду України в Новоайдарському районі
Луганської області (далі - управління
ПФУ) пред'явило позов до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Станично-Луганському та
Новоайдарському районах Луганської
області (далі - відділення Фонду) про
стягнення витрат на виплату пенсії по
втраті годувальника та цільової
грошової допомоги на прожиття за
період з січня по травень 2013 року
включно в розмірі 459 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 15 серпня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 листопада
2013 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі управління ПФУ,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
судові рішення та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

В запереченні на касаційну скаргу
відділення Фонду просить залишити без
змін судові рішення, вказуючи на їх
законність і обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що за період з
січня по травень 2013 року включно
відділенням Фонду не прийнято до
заліку витрати управління ПФУ на
виплату пенсії по втраті годувальника
та щомісячної цільової грошової
допомоги на прожиття ОСОБА_4 в сумі 459
грн. Відмова мотивована тим, що
нещасний випадок з годувальником
ОСОБА_5, внаслідок якого він помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, стався на виробництві на
території Узбекистану.

Згідно з пунктом 4 статті 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Основи)
пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, є одним із
видів матеріального забезпечення, що
надається за загальнообов'язковим
державним страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

В силу статті 6 Основ, статті 58 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" і
статті 6 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" страховиками є цільові
страхові фонди, зокрема з пенсійного
страхування та страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, а саме -
Пенсійний фонд України та Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Аналогічне правило закріплено пунктом
5 частини першої статті 24 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності".

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, встановлений
статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та пунктом 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 р. № 5-4/4 (далі - Порядок).

До вказаного переліку входять: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття; допомога
на поховання; сума витрат Пенсійного
фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

13 березня 1992 року між
державами-учасницями Співдружності
Незалежних Держав (в тому числі між
Республікою Узбекистан і Україною)
підписано Угоду про гарантії прав
громадян у сфері пенсійного
забезпечення, в преамбулі якої
визначено, що держави-учасниці
Співдружності мають зобов'язання щодо
непрацездатних осіб, які отримали
право на пенсійне забезпечення на
їхній території або на території інших
республік за період їх входження до
складу СРСР і реалізують це право на
території держав-учасниць Угоди.

Відповідно до умов Угоди пенсійне
забезпечення громадян держав-учасниць
даної Угоди та членів їх сімей
здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають (стаття 1); всі витрати,
пов'язані із здійсненням пенсійного
забезпечення за цією Угодою, несе
держава, що надає забезпечення (стаття
3); призначення пенсій громадянам
держав-учасниць Угоди проводиться за
місцем проживання; для встановлення
права на пенсію, в тому числі пенсію на
пільгових умовах і за вислугу років,
громадянам держав-учасниць Угоди
враховується трудовий стаж, набутий на
території будь-якої з цих держав, а
також на території колишнього СРСР за
час до набуття чинності цією Угодою
(стаття 6); при переселенні пенсіонера в
межах держав-учасниць Угоди виплата
пенсії за попереднім місцем проживання
припиняється, якщо пенсія того ж виду
передбачена законодавством держави за
новим місцем проживання пенсіонера
(стаття 7).

Таким чином, пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві, що
стався на території будь-якої з
держав-учасниць СНД або на території
інших республік за період їх входження
до складу СРСР, виплачується особі за
законодавством тієї держави-учасниці
Співдружності, на території якої вона
проживає.

Помилковими є посилання судів на Угоду
від 09.09.1994 р. про взаємне визнання прав
на відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам каліцтвом, професійним
захворюванням або іншим ушкодженням
здоров'я, які пов'язані з виконанням
ними трудових обов'язків, оскільки ця
угода не регулює питання пенсійного
забезпечення, а стосується порядку
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, складові якої наведені в
статті 1195 Цивільного кодексу України,
статтях 28 і 34 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (втрачений внаслідок
втрати чи зменшення професійної
працездатності заробіток, одноразова
допомога, відшкодування моральної
шкоди, додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо).

З огляду на викладене витрати
управління ПФУ на виплату ОСОБА_4
пенсії по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві, що стався з ним на
території Узбекистану, який входив як
до складу СРСР, так і до складу СНД, та
щомісячної цільової грошової допомоги
на прожиття підлягають відшкодуванню
за рахунок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків як
належного страховика від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Отже, рішення судів попередніх
інстанцій про відмову в задоволенні
позову не ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права,
тому за правилами статті 229 КАС України
вони підлягають скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись статтями 222, 223, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області задовольнити.

Скасувати постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 15
серпня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 15 листопада 2013 року.

Ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити: стягнути з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Станично-Луганському та
Новоайдарському районах Луганської
області на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Новоайдарському районі Луганської
області витрати на виплату ОСОБА_4
пенсії по втраті годувальника та
цільової грошової допомоги на прожиття
за період з січня по травень 2013 року
включно в сумі 459 грн.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Стародуб
О.П.