Справа № 2а-6040/11
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Справа № 58081/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Багрія В.М., Старунського Д.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Чортківському районі
Тернопільської області на постанову
Чортківського районного суду
Тернопільської області від 31 березня
2011р. у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду в Чортківському
районі Тернопільської області про
перерахунок виплат, -

В С Т А
Н О В И Л А:

04.03.2011р. позивач поштовими засобами
зв»язку звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату
державної та додаткової пенсії і
доплату до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення,
відповідно до ст.ст.39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
як інваліду 2 групи з 03.01.2001р.

Постановою Чортківського районного
суду Тернопільської області від
31.03.2011р. позов задоволено. Зобов'язано
пенсійний орган провести перерахунок
та виплату позивачу державної пенсії в
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком, додаткову пенсії, за шкоду
заподіяну здоров»ю в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком як
інваліду 2 групи захворювання,
пов»язаного з наслідками
Чорнобильської катастрофи, та доплату
до пенсії як непрацюючому пенсіонеру,
який проживає на території
радіоактивного забруднення, у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
починаючи з 11.09.2010р. до виникнення
обставин, з якими закон пов»язує
виникнення, зміну або припинення
спірних правовідносин, з врахуванням
виплачених сум. В решті вимог
відмовлено. Допущено постанову до
негайного виконання.

Не погодившись із постановою суду, її в
апеляційному порядку оскаржив
відповідач, який покликаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову,
якою у задоволенні заявленого позову
відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
тим, що фінансування витрат, пов'язаних
з реалізацією Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
здійснюється за рахунок державного
бюджету, а не ПФ України.

Окрім цього, відповідно до ст.50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» порядок обчислення пенсій
по інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
визначається КМ України; питання
обчислення розміру пенсій по
інвалідності учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, у
відповідності до закону, регулюються
постановами уряду.

Постановою КабМіну України №530 від
28.05.2008р. «Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян»
встановлено обчислення пенсій та
підвищень, передбачених Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст.39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», позивачу,
як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає на території посиленого
радіологічного контролю, було
призначено підвищення. Розмір даного
підвищення передбачений Постановою
КабМіну України №836 від 26.07.1996р. «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в сумі 5,20грн. і дійсне по
даний час.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст.183-2 цього
Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач віднесена до 1
категорії осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
являється інвалідом ІІ групи з 03.01.2001р.
та отримує пенсію відповідно до ч.4 ст.54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Проживає на території
радіоактивного забруднення.

Статтею 49 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» пенсії особам, віднесеним
до категорій 1, 2, 3, 4 встановлюються у
вигляді: а) державної пенсії; б)
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), яка визначає
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів ІІ групи, щодо
яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими восьми мінімальних пенсій
за віком.

Згідно зі ст.50 цього Закону особам,
віднесеним до категорії 1, зокрема
інвалідам ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст.53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком.

Мінімальний розмір пенсії за віком
згідно до ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Будучи інвалідом ІІ групи, віднесеним
до 1 категорії осіб, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи;
позивач одержує пенсію по інвалідності
на підставі ч.4 ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
додаткову пенсію за шкоду, заподіяну
здоров'ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Колегія суддів вважає, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою КМ України №523
від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають положенням ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ
України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету», а
також постановами КМ України № 530 від
28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч
положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» КМ України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах: у
зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного
контролю - одна мінімальна заробітна
плата. Пенсії непрацюючим пенсіонерам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення, і
стипендії студентам, які там
навчаються, підвищуються у розмірах,
встановлених частиною першою цієї
статті. Пенсіонерам, які працюють у
зонах радіоактивного забруднення,
оплата праці додатково підвищується
на 25 процентів від розміру мінімальної
заробітної плати - ст.39 згаданого вище
Закону.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, вирішуючи даний
спір колегія суддів, враховуючи вимоги
Законів України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», прийшла до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

На переконання колегії суддів, новий
мінімальний розмір пенсії за віком
залежить від нового розміру
прожиткового мінімуму; оскільки
позивачеві слід визначати пенсію,
виходячи з мінімальної пенсії за віком,
яка встановлюється в розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, то в разі
збільшення розміру цього прожиткового
мінімуму перерахунок пенсії
позивачеві повинен проводитися,
виходячи з нового розміру мінімальної
пенсії за віком.

Наведені висновки відповідають
вимогам ч.3 ст.67 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст.54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій та розмір щомісячної
компенсації сім'ям за втрату
годувальника внаслідок Чорнобильської
катастрофи. Перерахунок пенсії
здійснюється з дня встановлення нового
розміру прожиткового мінімуму.

Таким чином, визначення періоду
здійснення перерахунку пенсій
позивачу не відповідає вимогам чинного
законодавства.

Разом з тим, при зверненні до суду
позивачем пропущено шестимісячний
строк звернення до суду, передбачений
ч.2 ст.99 КАС України.

Відповідно до ст.100 КАС України (в
попередній редакції) -
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги дату звернення позивача до суду
із розглядуваним позовом, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
в частині позовних вимог позивача про
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок та виплату державної та
додаткової пенсії, доплати до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру за проживання
на території радіоактивного
забруднення, відповідно до ст.ст.39, 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 03.01.2001р. по 03.09.2010р.
включно, позов слід залишити без
розгляду.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що
заявлений позов підлягає до часткового
задоволення, при цьому належить
визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
обл. щодо нездійснення нарахування та
виплати позивачу основної та
додаткової пенсії, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та виплату доплати до
пенсії, як непрацюючому пенсіонеру за
проживання на території
радіоактивного забруднення у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати за
період з 04.09.2010р.; зобов'язати
відповідача провести нарахування і
виплату позивачу як особі 1 категорії,
інваліду 2 групи захворювання якого
пов»язане з Чорнобильською
катастрофою, державної пенсії в
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров»ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком виплату і
доплати до пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру за проживання на території
радіоактивного забруднення у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати за
період з 04.09.2010 року, відповідно до
положень ст.39, 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
врахуванням ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
присудження виплат пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, через що постанова суду
підлягає скасуванню з прийняттям
нового рішення про часткове
задоволення заявленого позову з
вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст.100, 160, 195, 197, п.3 ч.1 ст.198,
п.4 ст.202, ч.2 ст.205, ст.ст.207, 254 КАС України,
колегія суддів, -

П О С Т
А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
обл. задоволити частково.

Постанову Чортківського районного
суду Тернопільської області від 31
березня 2011р. скасувати та прийняти
постанову, якою позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Адміністративний позов в частині
позовних вимог про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату державної та додаткової пенсії
та виплату доплати до пенсії, як
непрацюючому пенсіонеру за проживання
на території радіоактивного
забруднення у розмірі однієї
мінімальної заробітної плати,
відповідно до ст.ст.39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з 03.01.2001р. по 03.09.2010р. включно - залишити
без розгляду.

Визнати неправомірною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Чортківському районі Тернопільської
обл. щодо нездійснення нарахування та
виплати ОСОБА_1 основної та додаткової
пенсії, та виплату доплати до пенсії, як
непрацюючому пенсіонеру за проживання
на території радіоактивного
забруднення, відповідно до ст.39, 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чортківському районі
Тернопільської обл. провести
нарахування та виплату ОСОБА_1 як особі
1 категорії, інваліду 2 групи
захворювання якого пов»язане з
Чорнобильською катастрофою, державної
пенсії в розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, в розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком і виплату
доплати до пенсії, як непрацюючому
пенсіонеру за проживання на території
радіоактивного забруднення у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати з
04 вересня 2010р. до виникнення обставин, з
якими закон пов»язує виникнення, зміну
або припинення спірних правовідносин,
відповідно до положень ст.39, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з врахуванням виплачених сум.

Постанову суду допустити до негайного
виконання в межах суми стягнення за
один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, є остаточна та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
В.М.Багрій

Д.М.Старунський