Справа № 524/3313/14-а
Суддя: Кривич Ж. О.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/3313/14-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2014 року. Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області в
складі:

Головуючого судді - Кривич Ж.О.,

при секретарі – Власовій М.М.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради м. Кременчука
Полтавської області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої суми одноразової
компенсації при встановленні 2-ї групи
інвалідності як особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2014 року
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
міста Кременчука Полтавської області
про визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманої суми
одноразової компенсації при
встановленні 2-ї групи інвалідності як
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Вказує, що відповідно ст. 48 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
одноразова компенсація учасникам
ліквідації аварії на ЧАЕС, які є
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виплачується в таких
розмірах: інвалідам 1 групи 60
мінімальних зарплат, 2 групи – 45
мінімальних зарплат. У разі
встановлення інвалідності вищої групи,
інвалідам виплачується різниця в
компенсаціях.

21.02.2014 року звернувся до УПСЗН
виконкому Автозаводської районної
ради м. Кременчука із заявою
нарахування одноразової компенсації
за втрату здоров’я згідно Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а саме інвалідам 2 групи – 45
мінімальних заробітних плат.

Відповідач листом від 26.02.2014 року
відмовлено ОСОБА_1 у нарахуванні
одноразової компенсації в розмірах
зазначених позивачем.

Просив визнати неправомірними дії
відповідача щодо не нарахування та не
виплати йому одноразової компенсації
за втрату здоров’я, згідно ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». А саме
інвалідам 2 групи – 45 мінімальних
заробітних плат.

Зобов’язати відповідача здійснити
йому перерахунок та виплату
одноразової компенсації за втрату
здоров’я, згідно ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як особі, що має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1986-1987 роках та є
інвалідом 2 групи, у розмірі
мінімальних заробітних плат.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача - ОСОБА_3
заперечувала проти позову, вказувала,
що позивачем пропущений шестимісячний
строк назвернення до суду,
передбачений ч. 2 статті 99 КАС України,
просила залишити без розгляду.

Суд, вислухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи
приходить до висновку, що підстави для
поновлення строку звернення до суду, як
такого, що пропущений з поважних причин
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. У разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, яка подала
адміністративний позов, може бути
поновлено.

Згідно ч. 3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав
(справа "Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Як вбачається з матеріалів справи,
порушення прав позивача відбувалося в
2011 році і позивач мав перешкод
звернутись до суду за захистом своїх
прав у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Суд звертає увагу позивача, що
одноразова компенсація при
встановленні 2-ї групи інвалідності
відповідно до ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» призначена позивачу
розпорядженням від 27.12.2011 року в
розмірі 284, 40 грн., на підставі особистої
заяви позивача, наданої 27.12.2012 року.
Згідно виписки Управління державної
казначейської служби у м. Кременчуці
від 06 березня 2012 року сума 284, 40 грн. по
відомості т. 21 «Одноразова компенсація
за шкоду заподіяну здоров’ю» за січень
2012 на ОСОБА_1 перерахована до
відділення Ощадбанку №62.

Позивачем до суду не надано доказів
поважності пропуску строку для
звернення до адміністративного суду з
позовом, клопотання про поновлення
строку не заявлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
поновлення позивачеві строку
звернення до суду за захистом своїх
прав, порушених з 27.12.2011 року та про
необхідність залишення позову без
розгляду.

Керуючись ст. 99, ч.1 ст.100 КАС України,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення виконавчого
комітету Автозаводської районної ради
м. Кременчука Полтавської області про
визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманої суми
одноразової компенсації при
встановленні 2-ї групи інвалідності
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» - залишити
без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Автозаводський районний м. Кременчука
шляхом подачі апеляційної скарги в
5-денний термін після одержання її
копії.

Суддя: