Справа № 753/17437/13
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Парамонова М.Л.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Кучми А.Ю., Файдюка В.В.,

при секретарі Таран
А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_2 на Постанову Дарницького
районного суду м. Києва від 20 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Державної міграційної служби України в
місті Києві, Дарницького районного
відділу Державної міграційної служби
України в м. Києві про визнання
незаконним рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Дарницького районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Головного
управління Державної міграційної
служби України в місті Києві,
Дарницького районного відділу
Державної міграційної служби України в
м. Києві, в якому просив суд визнати
протиправним та скасувати рішення
Дарницького районного відділу
Державної міграційної служби України в
м. Києві про відмову у реєстрації місця
проживання та зобов'язати Дарницький
районний відділ Державної міграційної
служби України в м. Києві зареєструвати
місце проживання ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1.

Постановою Дарницького районного суду
м. Києва від 20 грудня 2013 року в
задоволенні зазначеною
адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати Постанову Дарницького
районного суду м. Києва від 20 грудня 2013
та прийняти нову якою задовольнити
позов в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги наявними у справі доказами,
колегія суддів приходить до
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
01.07.2013 року ОСОБА_2 звернувся із заявою
до відповідача про реєстрацію його
місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.
Зазначений будинок АДРЕСА_1 є садовим
будинком, 1/2 частина якого належить
йому на праві власності. Відповідачем
було відмовлено у реєстрації місця
проживання на підставі того, що
зазначений будинок не віднесений до
житлового фонду.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з відсутності
законодавчо визначеної можливості
реєстрації місця проживання за адресою
садових будинків (садових товариств).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

В статті 2 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання" визначено, що громадянам
України, а також іноземцям та особам
без громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
гарантуються свобода пересування та
вільний вибір місця проживання на її
території, за винятком обмежень, які
встановлені законом.

Однак, статтею 3 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання" визначено, що
реєстрація - внесення відомостей до
паспортного документа про місце
проживання або місце перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до пункту 1 статті 29
Цивільного Кодексу України місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, у
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Нормами статті 379 Цивільного кодексу
України встановлено, що житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призначені
та придатні для постійного проживання
в них.

Згідно з статтею 4 Житлового Кодексу
України, житловим фондом України є
житлові будинки та жилі приміщення в
інших будівлях, що знаходяться на
території України.

Житловий будинок - це будівля
капітального типу, споруджена з
дотриманням вимог, встановлених
законом, іншими нормативно-правовими
актами, і призначена для постійного у
ній проживання (ст. 380 ЦК України).

Інструкцією про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, затвердженою наказом
Держбуду України від 24.05.2001 №127 та
зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 10 липня 2001 р. за N 582/5773, пунктом
2.4 визначено, що садовий будинок -
будинок для літнього (сезонного)
використання.

У відповідності до п.2, п.3, п.4 ст.3 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» вільний вибір місця
проживання чи перебування - право
громадянина України, а також іноземця
та особи без громадянства, які на
законних підставах перебувають на
території України, на вибір
адміністративно-територіальної
одиниці, на території якої вони хочуть
проживати, чи перебувати; місце
перебування або місце проживання
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком понад 6 місяців на рік.

Оскільки садовий (дачний) будинок не
віднесено до житлового фонду, адреса
місця знаходження садового будинку
відповідає юридично місцезнаходженню
відповідної земельної ділянки і не є
поштовою адресою, а тому садові будинки
(ділянки) не обслуговуються
територіально поштовими відділеннями,
тобто реєстрація фізичної особи за
такою адресою не відповідатиме поняттю
та меті «реєстрації» відповідно до ст.3
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні».

З огляду на наведене, відповідачем
цілком обґрунтовано відмовлено
позивачу у реєстрації за вказаним
місцем проживання, оскільки правові
підстави для реєстрації відповідачем
ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на
Постанову Дарницького районного суду
м. Києва від 20 грудня 2013 року - залишити
без задоволення.

Постанову Дарницького районного суду
м. Києва від 20 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
А.Ю. Кучма

В.В. Файдюк

(Повний текст Ухвали виготовлений
26.08.2014 року)

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Кучма А.Ю.

Файдюк В.В.