Справа № 759/10791/14-а
Суддя: Мазур І. В.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

пр. № 2-а/759/322/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року

суддя Святошинського районного
суд м. Києва Мазур І.В., розглянувши у
скороченому провавдженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,
що він 4 лютого 201417.03.2014р. №492/8-П до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва з
законним проханням призначити йому
державну пенсію згідно статуса
учасника ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС, який працював у
зовні відчуження у 1986році. До заяви
були приєднані усі довідки, які
підтверджують його право на одержання
державної пенсії з зменшенням
пенсійного віку на 10 років.

Відповідачем було відмовлено йому у
призначені пільгової пенсії, оскільки
як вказано у відповіді від 17.03.2014р.
№492/8-П та повторної відповіді від
20.05.2014р. №867/8-П, позивачем не
підтверджено роботу в зоні відчуження
та оплату праці за таку роботу, тому для
призначення останньому пільгової
пенсії за віком на пільгових умовах
немає підстав.

З даним він погодитись не може,
оскільки він надав всі документи, які
підтверджують його роботу в м.
Чорнобилі відповідачу.

Такі, дії відповідача, позивач вважає
протиправними і просить суд, визнати
дії відповідача протиправними та
зобов'язати призначити йому пенсію за
віком як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році на підставі Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням зниження пенсійного віку..

Представник відповідача направив до
суду письмові заперечення, суд,
керуючись вимогами ст.183-2 КАС України
вважає за можливе розглянути позов
ОСОБА_3 та винести постанову у порядку
скороченого провадження.

Суддя, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення вказаного
спору, крім того, це право гарантується
Конституцією України (частина друга
статті 46 Конституції України).

Умови призначення і виплати пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
регулюються Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді а) державні
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 55 Закону України
«Про соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» учасники ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 01.07.1986 року незалежно від
кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року
по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку на 10 років, а учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року в зоні відчуження від 1
до 5 календарних днів пенсії надаються
із зменшенням пенсійного віку до 5
років.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
учасником ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС 2-ої категорії, що
підтверджується посвідченням виданим
на ім'я позивача (а.с. 6).

4.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Святошинському районі міста Києва із
заявою про призначення пенсії за віком
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Згідно
відповіді Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі міста
Києва від 17.03.2014р. №492/8-П та повторної
відповіді від 20.05.2014р. №867/8-П, позивачу
відмовлено в призначенні пенсії за
віком відповідно до ст. 55 Закону
України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
документами пенсійної справи та актами
перевірки не підтверджено роботу в
зоні відчуження та оплату праці за таку
роботу, тому для призначення
останньому пільгової пенсії за віком
на пільгових умовах немає підстав (а.с.
8,10).

Відповідно до ст. 15 Закону України
«Про соціальний захист громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи» підставами для визначення
статусу учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС є період роботи (служби)
у зоні відчуження, що підтверджується
відповідними документами. Видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
також на території радіоактивного
забруднення здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами).

В межах розгляду даної справи, той
факт, що ОСОБА_2 є ліквідатором аварії
на Чорнобильській АЕС, відповідачем не
спростований, дані обставини, також,
підтверджуються посвідченням учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорії
2), яке пройшло перереєстрацію./а.с.6/

Відповідно до вимог чинного
законодавства (Постанови Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року № 22-11 «Про затвердження Порядку
надання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» при призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку, визначеного
Законом України «Про соціальний захист
громадян, постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»), особи
повинні надати: посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію,
дату її проведення; довідку форми 122 (за
установленою формою, затвердженою
Постановою Державного Комітету СРСР по
праці та соціальних питань № 122 від
09.03.1988 року).

Проте, у разі неможливості подання
довідки за формою №122 для призначення
пенсії надаються інші первинні
документи, що підтверджують період
роботи в зоні відчуження: довідки про
період роботи в зоні, табелі обліку
робочого часу тощо. Вказана позиція
узгоджується із змістом п.7 п.п. «ґ»
постанови Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005р. N22-1 (в редакції
станом на 15.10.2009р.), згідно з якою
замість довідки про період участі в
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС за формою,
затвердженою постановою Державного
Комітету СРСР по праці та соціальних
питаннях від 09.03.88 N122, можуть надаватись
довідки архівної установи, або інші
первинні документи, в яких зазначено
період роботи, населений пункт чи
об'єкт, де особою проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
тощо.

З аналізу викладених норм вбачається,
що первинні документи, що
підтверджують період роботи в зоні
відчуження при призначенні пенсій на
пільгових умовах, надаються за
відсутності посвідчення учасника
ліквідації аварії на ЧАЕС, яке повинно
мати штамп про його перереєстрацію,
дату її проведення та довідки форми 122
(за установленою формою, затвердженою
Постановою Державного Комітету СРСР по
праці та соціальних питань № 122 від
09.03.1988 року).

Крім того, позивачем на підтвердження
законності вимог було надано довідку
про заробітну плату за травень, жовтень
1986р., в який міститься підтверджуюча
інформація про те, що позивач у травні
1986року перебував на ліквідації аварії
на ЧАЕС з 23 по 26 число включно в
Поліському районі Київської області
(с.Діброво) та отримав за цезаробітну
плату, що підтверджується також і
відомістю про отримання заробітної
плати. Надано і накази №32 від 23.05.1986р. та
№95 від 26.10.1992р. начальника Будівельного
управління №12 тресту
«Київміськбуд№12», що свідчить про
роботу позивача в 30-ти кілометровій
зоні відчуження./а.с.11-20/

Отже, з урахуванням наявності у
позивача вказаних документів:
посвідчення учасника ліквідації
аварії на ЧАЕС та відповідних довідок,
за установленою формою, затвердженою
Постановою Державного Комітету СРСР по
праці та соціальних питань № 122 від
09.03.1988 року для призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку, визначеного
Законом України «Про соціальний захист
громадян, постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які
підтверджують час його відрядження в
зону відчуження ЧАЕС, що підтверджують,
що він був зайнятий на роботах,
пов'язаних з ліквідацією наслідків
аварії, є достатніми для призначення
пенсії на пільгових умовах, оскільки
первинні документи необхідно у разі
відсутності довідки форми № 122, та
посвідчення учасника ліквідації
аварії на ЧАЕС, а тому суд приходить до
висновку щодо безпідставності відмови
Управлінні Пенсійного фонду України в
Святошинському районі міста Києва у
призначенні позивачу пенсії
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позивач має право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до
положень ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а право
позивача на призначення пенсії
підлягає відновленню з дати звернення
до Управління Пенсійного фонду України
у Святошинському районі міста Києва
із заявою про призначення пенсії, тобто
з 4.02.2014року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку, що позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва про
зобов'язання здійснити призначення,
нарахування та виплату пенсії за віком
відповідно до вимог ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» підлягає
задоволенню..

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про
державне мито» від 21.01.1993 року позивач
звільнений від сплати судового збору.

Згідно п. 18 ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» від сплати судового
збору звільняються: Пенсійний фонд
України та його органи; органи
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття, Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Фонду
соціального захисту інвалідів і його
відділення.

Таким чином, оскільки обидві сторони
звільнені від оплати судових витрат
згідно Закону України «Про судовий
збір» та відповідно до ст. 94 КАС
України, судові витрати компенсуються
за рахунок Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
46 Конституції України, ст. ст. 15, 46, 49, 55
Закону України «Про статус і
соціальних захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», ст. ст Керуючись ст.ст. 7-12,
69-71, 89, 99, 128, 159-163, 256, 183-2 КАС України,
суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Святошинському районі
м. Києва щодо відмови в призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах
неправомірними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Святошинському районі
м. Києва призначити ОСОБА_2,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, пенсію
зі зниженням пенсійного віку
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
4.02.2014року. року, тобто з моменту
звернення за призначенням пенсії.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили відповідно до
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції в порядку та строки,
встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя