Справа № 250/1381/14-а
Суддя: Жаботинська С.В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Заріцька О.О.
Суддя-доповідач - Жаботинська С.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2014 року
справа №250/1381/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Приміщення суду за адресою: м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

судді - доповідача: Жаботинської С.В.,
суддів: Ханової Р.Ф., Лях О.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради на постанову
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 27 червня 2014 року
у справі № 250/1318/14-а за позовом ОСОБА_2
до Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
нарахувати та виплатити допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради, в якому просить:

- визнати неправомірними дії
Управління праці та соціального
захисту населення Ясинуватської
міської ради по нарахуванню та виплаті
щомісячної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку;

- стягнути з відповідача на її користь
недоплачену щомісячну допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 3869, 96 грн.

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 червня 2014 року позов частково
задоволено.

Визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради щодо
нарахування, призначення та виплати
державної допомоги з 26 листопада 2013
року по 26 травня 2014 року по догляду за
дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до
досягнення дитиною трирічного віку -
неправомірними.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради здійснити
нарахування та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 26 листопада 2013 року по 26 травня
2014 року включно (арк. справи 41-42).

Не погодившись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову суду
першої інстанції, як прийняту з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог. Апелянт
доводить відсутність підстав для
нарахування позивачу державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років. Вважає, що судом
першої інстанції не з'ясовані
обставини щодо наявності або
відсутності у позивача статусу
застрахованої особи в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Зазначає, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку повинна
надаватись у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн. (арк. справи 44-51).

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами пункту другого
частини першої статті 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглядає
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи позивач є матір'ю дитини -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1, виданим 31.10.2013
року, перебуває на обліку управління,
щомісячно отримує допомогу по догляду
за дитиною згідно Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" у
розмірі 130 грн. як застрахована особа,
що підтверджується довідкою
відповідача від 20.05.2014 року (арк. справи
12).

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" № 2811-ХІІ, дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням
або похованням " № 2240-III, який поширював
свою дію на застрахованих у зазначеній
системі осіб.

Розмір допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240 передбачено, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
внесені відповідні зміни до Закону №
2811-ХІІ та Закону № 2240-III. Зокрема,
змінами до статті 13 Закону № 2811-ХІІ
його дію поширено на застрахованих
осіб, а із Закону № 2240-III виключено
статті 40-44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40-44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення № 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону № 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону №
2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 року № 835-VI "Про Державний бюджет
України на 2009 рік" та статтею 45 Закону
України від 27 квітня 2010 року № 2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону № 2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону № 2811-ХІІ
(пункт 1). Як правильно зазначив суд
першої інстанції новий акт уряду на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Пунктом першим частини першої статті 92
Конституції України передбачено, що
виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод.

За положеннями частини третьої статті
46 Конституції України, пенсії, інші
види соціальних виплат та допомоги, що
є основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій
визначені Законом України "Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії" від 5
жовтня 2000 року № 2017-3.

Оскільки у даній справі, спір виник
щодо виплати допомоги з грудня 2013 року
особі, яка застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування, то
за таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна правова позиція наведена у
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року, яка є обов'язковою для
суду відповідно до вимог статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів не приймає посилання
скаржника на невизначеність статусу
позивача, оскільки матеріалами справи
підтверджено, що позивач є
застрахованою особою.

Відповідно до вимог ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
допущено неправильне застосування
норм матеріального чи процесуального
права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

Керуючись статтями 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ясинуватської міської ради - залишити
без задоволення.

Постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 27 червня 2014 року у справі №
250/1318/14-а - залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції за
наслідками розгляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів
С.В. Жаботинська

Р.Ф. Ханова

О.П. Лях