Справа № 500/4015/14-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
——————————————————————
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 р.

Справа № 500/4015/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Бурнусус О.О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2

судді - ОСОБА_3

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області на Постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 27 червня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про визнання дій
неправомірними та зобов’язання
вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про визнання
дій неправомірними та зобов’язання
вчинити певні дії.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 червня 2014 року позов задоволено.
Визнано неправомірним дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області щодо відмови у перерахунку
пенсії позивачу згідно довідки про
складові заробітної плати державного
службовця від 12.06.2014 року № 1-19/234.
Зобов’язано Управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
здійснити перерахунок пенсії позивачу
згідно довідки про складові заробітної
плати державного службовця від 12.06.2014
року № 1-19/234, у тому числі з урахуванням
графи „інші виплати”, нарахувати і
виплатити останній пенсію в новому
розмірі з 18.06.2014 року.

Не погодившись з постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
суд апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
загальний стаж роботи ОСОБА_4 складає 36
років 09 місяців 24 дні, у тому числі 16
років 03 місяці 29 днів - стаж на посадах
державної служби, 7 років 16 днів - стаж
на посадах органів місцевого
самоврядування.

Так, згідно матеріалів справи позивач
ОСОБА_4 з 16.02.2009 року отримує пенсію за
віком розраховану згідно Закону
України «Про службу в органах
місцевого самоврядування», що
підтверджено заявою про призначення
пенсії від 16.02.2009 року.

18.06.2014 року позивач ОСОБА_4 звернулась
до управління Пенсійного фонду України
із заявою про перерахунок раніше
призначеної пенсії за віком з
урахуванням надбавок премії та інших
виплат за період з 01.02.2007 року по 31.01.2009
року, згідно довідки про складові
заробітної плати державного службовця
від 12.06.2014 року за № 1-19/234.

Листом від 19.06.2014 року за № 82/К-01 наданим
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області позивачу ОСОБА_4 було
відмовлено у перерахунку раніше
призначеної пенсії згідно довідки про
складові заробітної плати державного
службовця від 12.06.2014 року за № 1-19/234
оскільки, матеріальна допомога на
вирішення соціально побутових питань,
оклад на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки, індексації
грошових доходів населення не
передбачені, як складові заробітної
плати, тому вони не враховуються під
час обчислення та перерахунку пенсії
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу».

Згідно з ч.3 ст.7 Закону «Про службу в
органах місцевого самоврядування» від
07.06.2001 року за №2493-111 (далі - Закон №2493-111)
на посадових осіб місцевого
самоврядування поширюється дія
законодавства України про працю з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Законом.

За змістом ст.2 Закону України «Про
оплату праці» від 24.03.1995 року за N108/95-ВР
структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Частина 6 ст.21 Закону «Про службу в
органах місцевого самоврядування
визначає, що пенсійне забезпечення
посадових осіб місцевого
самоврядування, які мають стаж служби в
органах місцевого самоврядування
та/або державної служби не менше 10
років, здійснюється у порядку,
визначеному законодавством України
про державну службу.

Відповідно до статті 5 Закону України
„Про загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування від 9 липня 2003
року відносини, що виникають між
суб’єктами системи
загальнообов’язкового державного
пенсійного страхування, регулюються
виключно цим Законом. Дія інших
нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону. Умови набуття права та порядок
визначення розмірів пенсійних виплат
визначаються виключно цим Законом.

Стаття 41 Закону України „Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування” визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії: до
заробітної плати (доходу) для
обчислення пенсії враховуються суми
виплат (доходу), отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові внески
в межах встановленої законодавством
максимальної величини заробітної
плати (доходу), з якої сплачуються
страхові внески, а після набрання
чинності Законом України „Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов’язкове державне
соціальне страхування максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску на загальнообов’язкове
державне соціальне страхування,
визначеної відповідно до закону.

Законом України «Про державну службу»
встановлені загальні засади
діяльності, статус державних
службовців, які працюють в державних
органах та їх апараті, а також
особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовця.

Статтею 33 Закону України «Про державну
службу» встановлено, що заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислуги років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов’язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про
державну службу» передбачено, що на
одержання пенсії державних
службовців мають право чоловіки, які
досягли віку 62 роки, та жінки, які
досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років,
та які на час досягнення зазначеного
віку працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі, з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу» у разі
підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу на момент виникнення
права на перерахунок пенсії.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів
України № 865 від 31.05.2000р. «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» встановлено, що виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» визначається за
вибором того, хто звернувся за пенсією,
за останні 24 календарні місяці роботи,
яка дає право на даний вид пенсії,
підряд перед зверненням за пенсією або
за будь-які 60 календарних місяців такої
роботи підряд перед зверненням за
пенсією незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цим виплат на 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або 60.

Згідно з п. 4 Постанови КМУ «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії» від 31.05.2000р. №865, у разі
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям
відповідно до рішень Кабінету
Міністрів України (для службовців
Національного банку України
відповідно до рішень його Правління)
після набрання чинності Законом
України від 16 січня 2003 р. N 432-IV "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну службу" заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України "Про державну
службу", визначається в такому порядку:

1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку;

2) іншим пенсіонерам - на підставі
документів, поданих на час перерахунку,
виходячи із сум заробітної плати, яку
одержує працюючий державний
службовець на відповідній посаді, з
якої призначено (перераховано) пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та
вислугу років враховуються в розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України (для службовців Національного
банку України у розмірах, установлених
його Правлінням) на момент виникнення
права на перерахунок за відповідною
посадою та рангом на момент
призначення (перерахунку) пенсії.

На вищезазначені виплати державним
службовцям, такі як допомога на
оздоровлення, матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань,
а також премії та надбавки
нараховуються та утримуються страхові
внески на загальнообов’язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року єдиний соціальний внесок.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб’єкта владних
повноважень обов’язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про
визнання дій неправомірними та
зобов’язання вчинити певні дії
належним чином обґрунтовані,
підтверджені наявними у справі
матеріалами та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 183-2, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області, - залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
від 27 червня 2014 року по справі №
500/4015/14-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючийсуддя

ОСОБА_1

суддя

ОСОБА_2

суддя

ОСОБА_3