Справа № 820/6105/14
Суддя: Філатов Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 р.Справа № 820/6105/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Філатова Ю.М.

Суддів: Водолажської Н.С. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014р.
по справі № 820/6105/14

за позовом Дочірнього підприємства
"СПРИНТЕР"

до Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Дочірнє підприємство
"СПРИНТЕР", звернувся до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, та
просив скасувати податкове
повідомлення-рішення Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 08.10.2013 року № .

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014р. по
справі №820/6105/14 вимоги позивача були
задоволені. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 08.10.2013 року № .

Не погоджуючись з постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014р. по
справі №820/6105/14 відповідач подав
апеляційну скаргу, просить її
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позову відмовити,
вважає, що судом першої інстанції
порушені норми права.

Справа розглядається в порядку
письмового провадження у
відповідності до ч.4 ст. 196, п.2 ч.1 ст. 197
КАС України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю - доповідача колегія
суддів встановила, що підставою
прийняття оскаржуваного повідомлення -
рішення був акт перевірки позивача
працівниками відповідача
№138/20-33-01-07/30534106 від 23.08.2013р., в якому
зроблені висновки про порушення вимог
податкового законодавства, а саме
безпідставне формування валових
витрат з податку на прибуток та
податкового кредиту з ПДВ по операціям
з придбання товарів у ТОВ "Паритет-Агро"
за період листопад - грудень 2012 р. по
ланцюгу постачання з ПВКП "Сіолл" та їх
використання у господарській
діяльності "

Колегія суддів вважає, що підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні виходячи з наступного.

ДП "СПРИНТЕР" мало взаємовідносини з
ТОВ "Паритет-агро".

На час виникнення спірних
правовідносин Товариство з обмеженою
відповідальністю "Паритет-агро" було
зареєстровано як юридична особа, про що
свідчить свідоцтво про державну
реєстрацію серії А01 № 070255 від 31.10.2001р.,
запис в ЄДРПОУ № 1 023316, також
витяг з ЄДРПОУ від 23.04.2014р. ТОВ
"Паритет-агро" перебуває на обліку в
Основ'янській ОДПІ м.Харкова згідно
довідки про взяття на облік платника
податків від 23.02.2006р. № 327, також було
платником податку на додану вартість
на підставі свідоцтва платника ПДВ №
29026632 від 13.03.2006р. Тобто, ТОВ
"Паритет-агро" мало необхідний обсяг
цивільної правосуб'єктності .

Між позивачем (Покупець) та ТОВ
"Паритет-агро" (Продавець) 28.09.2012 р. було
укладено договір поставки № 2809МСП, за
яким Продавець зобов'язується
поставляти товар, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
його на умовах договору.

Відповідно до п. 1.2. договору № 2809МСП
від 28.09.2012р. найменування Товару,
кількість, якість, ціна одиниці Товару,
вартість партії Товару, строки
поставки та умови оплати узгоджуються
Сторонами додатково та фіксуються в
додатках. На виконання вказаного
положення договору між позивачем та
ТОВ "Паритет-агро" укладено додатки №1
від 28.09.12р., №2 від 13.11.12р., №3 від 19.11.12р.,
№4 від 20.11.12р., №5 від 26.11.12р. до договору
№ 2809МСП від 28.09.2012 р. Договором № 2809МСП
від 28.09.2012 р. та вказаними додатками до
нього передбачено поставку олії
соняшникової нерафінованої
невимороженої 1 сорту в загальній
кількості 1480тонн +/-5%. Визнано такими, що
не відносяться до господарської
діяльності позивача, частину поставок
за додатками №№ 3,4,5 до договору,
предметом яких був товар виробництва
ПВКП "Сіолл" в загальній кількості
260,98тонн.

Належне виконання позивачем та ТОВ
"Паритет-агро" Договору № 2809МСП від
28.09.2012 р. в іншій частині не
заперечується сторонами.

За умовами додатку №3 від 19.11.12р. до
договору № 2809МСП від 28.09.2012 р. продавець
зобов'язується поставити покупцю, а
покупець прийняти та оплатити олію
соняшникову нерафіновану невиморожену
1 сорту (товар) у кількості 260 т (+/- 5%) за
ціною 9800,00грн./тонна на умовах СРТ НП
"Терминал - Укрхарчозбутсиовина",
Дніпро-Бугський морський порт (ДБМП), м.
Миколаїв (далі Термінал).

За умовами додатку №4 від 20.11.12р. до
договору № 2809МСП від 28.09.2012 р.
продавець зобов'язується поставити
покупцю, а покупець прийняти та
оплатити олію соняшникову
нерафіновану невиморожену 1 сорту
(товар) у кількості 60 т (+/- 5%) за ціною
9900,00грн./тонна на умовах СРТ НП
"Терминал - Укрхарчозбутсиовина",
Дніпро-Бугський морський порт (ДБМП), м.
Миколаїв.

За умовами додатку №5 від 26.11.12р. до
договору № 2809МСП від 28.09.2012 р. продавець
зобов'язується поставити покупцю, а
покупець прийняти та оплатити олію
соняшникову нерафіновану невиморожену
1 сорту (товар) у кількості 300 т (+/- 5%) за
ціною 10130,00грн./тонна на умовах СРТ НП
"Терминал - Укрхарчозбутсиовина",
Дніпро-Бугський морський порт (ДБМП), м.
Миколаїв.

Копія договору про надання послуг між
позивачем та СРТ НП "Терминал -
Укрхарчозбутсиовина" №04/12/12-ДПС/147 від
04.12.2012 року приєднана до матеріалів
справи (Т.1, а.с.140).

Товар був переданий у власність
Покупця згідно з актами про виконання
зобов'язань по поставці товару № 601 від
28.11.2012р., № 622 від 01.12.2012р., № 625 від 05.12.2012
р., № 630 від 07.12.2012 р., № 631 від 08.12.2012р., та
прийнято уповноваженим працівником
позивача ОСОБА_1, який перебував у
трудових відносинах з позивачем
(накази по особовому складу про прийом
на роботу №395-к від 12.10.2012 року та
звільнення з роботи №95-к від 15.04.2013 року
- Т.1, а.с.36-40, Т.2, а.с.37-38).

Оплата за вказаний товар здійснювалась
в безготівковій формі на підставі
рахунків фактур № 520 від 28.11.2012р., № 534
від 01.12.2012р., № 541 від 05.12.2012 р., № 546 від
07.12.2012р., № 548 від 08.12.2012р., про що
свідчать платіжні доручення з
відмітками уповноваженого банку про
виконання (Т.1, а.с.187-199, Т.2, а.с.32-36).

За результатами поставки товару ТОВ
"Паритет-агро" склало та надало
позивачу податкові накладні № 54 від
28.11.2012р., № 1 від 01.12.2012р., № 8 від 05.12.2012р.,
№ 12 від 07.12.2012р., № 14 від 08.12.2012р.,
зареєстровані в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних згідно
вимог Податкового кодексу України (Т.1,
а.с.41-45).

Транспортування товару
підтверджується товарно-транспортними
накладними. За фактом доставки партії
товару та прийняття його за якістю
Терміналом продавець направляв
позивачеві повідомлення з долученням
товарно-транспортних накладних з
відміткою Терміналу. В матеріалах
справи містяться сертифікати якості на
поставлений товар, видані заводом
виробником (Т.1, а.с.142-163).

Зберігання товару в ході здійснення
спірних правочинів не здійснювалось.
Товар вивозився автотранспортом з
заводу виробника та спрямовувався до
Терміналу, де розвантажувався того ж
дня або наступного.

Суми ПДВ в розмірі 433 55,90 грн., сплачені у
зв'язку з придбанням товарів у ТОВ
"Паритет-агро", включені позивачем до
складу податкового кредиту в
декларації з ПДВ за листопад та грудень
2012 року. Податкові накладні, видані
позивачеві ТОВ "Паритет-агро", включені
останнім до складу податкових
зобов'язань за листопад та грудень 2012
року. Належне відображення спірних сум
ПДВ в податковій звітності позивача та
контрагента не заперечується
сторонами по справі.

ДП "СПРИНТЕР" використало товар,
отриманий за зазначеним договором, у
подальшій господарській діяльності, що
підтверджується документами, які
містяться в матеріалах справи, а саме:
договором поставки №1311/01 від 13.11.2012
року з компанією Oleos Trading Limited,
контрактом (купівля-продаж) №2266 від
23.11.2012 року з Allseeds Switzerland S.A., Швейцарія
(Т.2, а.с.15-31).

Від спірних операцій Позивач отримав
прибуток, що підтверджується довідкою
стосовно фінансових результатів по
операціях з ТОВ "ПАРИТЕТ-АГРО" (Т.1, а.с.44).
Отже за результатами спірних поставок
досягнута ділова мета, їх здійснення
було економічно та ринково обумовлене.

Таким чином, ТОВ "Паритет-агро" виконало
свої зобов'язання за договором, а ДП
"СПРИНТЕР" прийняло товар, оплатило
його та використало у своїй
господарській діяльності, що
підтверджується даними податкового та
бухгалтерського обліку та первинними
документами.

Відповідачем у акті перевірки
зазначено, що внаслідок порушень норм
податкового законодавства
контрагентом позивача, вказані
документи не спричиняють змін в
бухгалтерському та податковому обліку
позивача, внаслідок чого останній
позбавлений законного права на
віднесення сум по документам до
податкового кредиту та витрат.

Такий висновок відповідача не може
вважатись обґрунтованим з наступних
підстав.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№2755-VI Податковий кодекс України
регулює відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
визначено статтею 200 Податкового
кодексу України.

Так, відповідно до пунктом 200.1 статті 200
вказаного Кодексу сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (пункт 200.2
статті 200 Кодексу).

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
податковий кредит визначено як суму, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового
Кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з: а)
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг; б)
придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше; дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною (п.
198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України).

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
Кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг з
метою їх використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

За відсутності факту придбання товарів
чи послуг або в разі якщо придбані
товари чи послуги не призначені для
використання у господарській
діяльності платника податку
відповідні суми не можуть включатися
до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.8 статті 201
Податкового кодексу України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Таким чином для отримання права на
податковий кредит із сум податку на
додану вартість, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг),
платник ПДВ повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
ним товар (роботи, послуги), призначений
для використання у власній
господарській діяльності.

Згідно зі статтею 1 Закону України від
16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Отже визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

З положень ч. 1, 3 ст. 9 вказаного Закону
вбачається, що бухгалтерський облік
полягає, зокрема, у складанні та
прийнятті до обліку первинних
документів, які фіксують факти
здійснення господарських операцій,
складенні на їх підставі зведених
облікових документів, систематизації
інформації первинних документів на
рахунках бухгалтерського обліку в
регістрах синтетичного та
аналітичного обліку шляхом подвійного
запису їх на взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку.

Первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форму); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції.

Тобто, витрати та податковий кредит для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
підтверджений належним чином
складеними первинними документами, що
відображають реальність господарської
операції, яка є підставою для
формування податкового обліку
платника податків. При цьому,
оцінюватись при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, усі
суми податкового кредиту у спірних
правовідносинах підтверджені
відповідними податковими накладними, а
також належним чином складеними
первинними документами.

У ході перевірки відповідачем не
встановлено та не відображено у акті
перевірки наміру позивача отримати за
вказаними вище договорами іншого
результату, ніж придбання товару та
отримання послуг. Досліджуючи надані
позивачем та приєднані до справи
документи, суд відзначає, що матеріали
справи не містять жодних доказів
наявності між позивачем та його
контрагентом при укладанні і виконанні
договору взаємоузгоджених зловмисних
дій, спрямованих на порушення
існуючого в державі суспільного ладу
або моральних засад. Таких доказів суду
відповідачем не надано, а судом на
виконання вимог ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
не виявлено.

Доказів, які б вказували на відсутність
реальності господарської операції за
вказаними договорами поставки та
надання послуг, за правилами ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідач не надав.

Суд першої інстанції правомірно
зазначив, що висновки відповідача про
нереальність господарських операцій
позивача з його контрагентом базуються
на висновках довідки Основ'янської
ОДПІ м. Харкова від 29.07.2013 р. №
324/20-38-22-02-06/31642413 "Про результати
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Паритет-Агро" щодо підтвердження
відомостей від особи, яка мала правові
відносини з платником податків ПВКП
"Сіол" за період з 01.10.2012 р. по 31.03.2013 р.",
якою не підтверджено реальність
здійснення господарських відносин між
ТОВ "Паритет-Агро" та його контрагентом.

Дана обставина була покладена
відповідачем в обґрунтування порушень
вимог податкового законодавства з боку
позивача.

Проте дані щодо проведених відносно
контрагента позивача звірок
податковими органами не можуть бути
підставою для висновку про
неправомірність віднесення сум ПДВ до
податкового кредиту. Доказами
порушення правил формування
податкового кредиту можуть слугувати
лише досліджені первинні
бухгалтерські документи підприємства
позивача.

Слід зазначити, що неправомірність дії
Основ'янської ОДПІ м. Харкова при
складанні довідки від 29.07.2013 р. №
324/20-38-22-02-06/31642413 "Про результати
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Паритет-Агро" щодо підтвердження
відомостей від особи, яка мала правові
відносини з платником податків ПВКП
"Сіол" за період з 01.10.2012 р. по 31.03.2013 р."
встановлена судом. Ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013р. по
справі №820/7051/13-а залишено без змін
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 23.09.2013р. у
даній справі, відповідно до ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України вказана ухвала набрала
законної сили. Судовими рішеннями у
справі №820/7051/13-а суд зобов'язав
Основ'янську ОДПІ м. Харкова поновити в
Інформаційних базах даних показники
податкової звітності ТОВ "ПАРИТЕТ-АГРО"
за період з 01.10.2012 по 31.03.2013 шляхом
виключення даних, внесених на підставі
Довідки №324/20-38-2202-06/31642413 від 29.07.13 року.
До справи долучено копію Звіту про
виконання судового рішення по справі
№820/7051/13-а Начальнику Основ'янської
ОДПІ м. Харкова, з якого вбачається
вилучення з інформаційних баз даних
довідки №324/20-38-2202-06/31642413 від 29.07.13 року
та її висновків (Т.1, а.с.114-127).

Вказані обставини унеможливлюють
врахування довідки №324/20-38-2202-06/31642413 від
29.07.13 року Основ'янської ОДПІ м. Харкова
в якості доказу.

Матеріалами справи підтверджено факт
реального придбання товарів та
безпосередній зв'язок оплати цих
товарів з господарською діяльністю
позивача. Договірні відносини між
позивачем та ТОВ "Паритет-Агро" мали
реальний характер. Формування
позивачем податкового кредиту та
податкових зобов'язань платника ПДВ
здійснено у відповідності до вимог ст.
ст. 187, 198 Податкового кодексу України.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Західної об'єднаної
державної податкової інспекції
м.Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 16.07.2014р.
по справі № 820/6105/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Філатов
Ю.М.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Бенедик А.П.