Справа № 2а/0270/5288/11
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/52041/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Смоковича М.І., Стрелець
Т.Г., розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну
скаргу Вінницького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 23 січня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 липня 2012 року у справі за позовом
виконавчого комітету Вінницької
міської ради до Вінницького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання протиправним та скасування
рішення, - в с т а н о в и л а:Виконавчий
комітет Вінницької міської ради
звернувся до суду з позовом до
Вінницького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про визнання протиправним та
скасування рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 23 січня 2012
року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Вінницького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
22 грудня 2010 року в частині

пунктів 2, 3, 4, 5 та 6 частини 1
резолютивної частини рішення.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 25 липня 2012
року постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 23 січня 2012
року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, Вінницьке
обласне територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів
попередніх інстанцій скасувати та
постановити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що рішенням від 22
грудня 2010 року №84-рш адміністративної
колегії Вінницького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
визнано, що виконавчий комітет
Вінницької міської ради вчинив дії та
бездіяльність, що полягають у схилені
суб'єктів господарювання до порушень
законодавства про захист економічної
конкуренції та створенні умов для
вчинення таких порушень (стаття 17
Закону України «Про захист економічної
конкуренції»), зокрема, бездіяльність у
вигляді: не погодження вартості
окремих складових тарифу на утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, не погодження переліку та
вартості додаткових платних послуг, що
створює умови для легітимації
порушень, безконтрольності за
утриманням плати за видачу технічних
умов суб'єктам господарювання,
затвердження тарифів шляхом
корегування без перевірки
економічного обґрунтування та дій по
встановленню плати за опломбування
приладів обліку.

Вважаючи таке рішення відповідача
протиправним, позивач звернувся до
суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позов, суди
виходили з того, що пункти 2, 3, 4, 5 та 6
частини 1 резолютивної частини рішення
Вінницького обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 22 грудня 2010 року є
протиправним та суперечить вимогам
чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судів з огляду на таке.

Положеннями статті 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
визначено, що порушенням законодавства
про захист економічної конкуренції є
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем.

Згідно зі статтею 59 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
підставами для зміни, скасування чи
визнання недійсними рішень органів
Антимонопольного комітету України є:
неповне з'ясування обставин, які мають
значення для справи; недоведення
обставин, які мають значення для справи
і які визнано встановленими;
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи; порушення
або неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

Скасовуючи пункт 2 оскаржуваного
рішення, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що непогодження
позивачем вартості окремих складових
тарифу на утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій, є
правомірним, оскільки виконавцям
надано право під час виконання робіт у
разі потреби здійснювати перерозподіл
витрат у структурі тарифів на послуги
без зміни загального обсягу таких
витрат та з урахуванням фактичної
вартості наданих послуг у межах
встановлених тарифів.

Так, відповідно до статті 19 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» відносини між учасниками
договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Учасниками відносин у сфері
житлово-комунальних послуг є: власник,
споживач, виконавець, виробник.
Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

При цьому виконавцями послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій є відповідні
житлово-експлуатаційні підприємства
різних форм власності.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги» № 869 від 01
червня 2011 року затверджено Порядок
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій.

Відповідно до пункту 34 розділу
«Розрахунок планованого прибутку»
наведеного Порядку виконавці під час
виконання робіт можуть у разі потреби
здійснювати перерозподіл витрат у
структурі тарифів на послуги без зміни
загального обсягу таких витрат та з
урахуванням фактичної вартості
наданих послуг у межах встановлених
тарифів.

З огляду на викладене, не погоджуючи
вартість окремих складових тарифу на
утримання будинків і споруд та при
будинкових територій позивач діяв
правомірно та відповідно до вимог
чинного законодавства.

Крім того, Вінницьке обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України,
зазначаючи в пункті 3 оскаржуваного
рішення про бездіяльність позивача
щодо непогодження переліку та вартості
додаткових платних послуг, послалось
на ті обставини, що керуючись рішенням
виконкому від 14 серпня 2008 року №1874
частина підприємств, які обслуговують
житловий фонд, до переліку додаткових
робіт і послуг на платній основі
включають послуги і роботи, які
передбачені примірним переліком.

Так, рішенням виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 14 серпня 2008
року №1874 передбачено встановлення
переліку додаткових робіт та послуг,
які надаються комунальними
житлово-комунальними підприємствами
та не входять до тарифу на утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій.

Відповідно до Порядку формування
тарифів на послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №529

від 20 травня 2009 року послуги,
передбачені рішенням виконавчого
комітету Вінницької міської ради від 14
серпня 2008 року №1874 за своїми
характеристиками можуть бути
віднесені до послуг з технічного
обслуговування внутрішньобудинкових
систем, передбачених відповідним
Типовим переліком послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, що вказані у додатку до
Порядку.

Разом з тим, згідно з Порядком
внутрішньоквартирні мережі не
належать до внутрішньобудинкової
мережі (гарячого водопостачання;
холодного водопостачання;
водовідведення; теплопостачання).

Отже, під час формування тарифу,
зокрема, в частині витрат на технічне
обслуговування внутрішньобудинкових
систем, вартість будь-яких робіт, що
проводяться на внутрішньоквартирних
мережах, до них не включена, відповідно
витрати на такі роботи не входять до
вартості послуги з утримання будинку і
прибудинкової території.

При цьому судами встановлено, що
виконавці відповідних послуг до
позивача з метою затвердження вартості
послуг не звертались.

Також правильним є висновок судів щодо
протиправності пункту 4 частини 1
резолютивної частини оскаржуваного
рішення відповідача, оскільки при його
винесенні Вінницьке обласне
відділення Антимонопольного комітету
України зазначило про бездіяльність
виконавчого комітету Вінницької
міської ради щодо утримання плати за
видачу технічних умов суб'єктам
господарювання, не обґрунтувавши при
цьому в чому саме полягає зазначена
бездіяльність.

Щодо встановлення позивачем плати за
опломбування приладів обліку, слід
зазначити наступне.

Відповідно до частини 3 статті 28 Закону
України «Про метрологію та
метрологічну діяльність» порядок
подання фізичними особами, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності,
- власниками засобів вимірювальної
техніки (результати вимірювань якими
використовуються для здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду) на періодичну повірку цих
засобів та оплати за роботи, пов'язані з
повіркою, встановлюється Кабінетом
Міністрів України. Періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
зазначених засобів вимірювальної
техніки здійснюються за рахунок
підприємств і організацій, які надають
послуги з електро-, тепло-, газо- і
водопостачання.

Згідно з пунктом 9 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року
№630 у квартирі (будинку садибного типу)
роботи з установлення засобів обліку
води і теплової енергії проводяться
спеціалізованою організацією,
виконавцем, виробником чи
постачальником за рахунок коштів
споживача.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 року № 529 затверджено
Порядок формування тарифів на послуги
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій і Типовий
договір про надання послуг з утримання
будинків і споруд та прибудинкових
територій, пунктом 24 якого передбачено,
що витрати з проведення періодичної
повірки, обслуговування і ремонту
квартирних засобів обліку води та
теплової енергії, у тому числі їх
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, визначаються відповідно
до укладених договорів між виконавцем
та субпідрядником, який виконує
зазначені послуги, у розрахунку на один
квартирний засіб обліку води та
теплової енергії і нараховуються
щомісяця споживачеві у складі послуги
залежно від кількості таких засобів
обліку шляхом додавання плати за
проведення їх періодичної повірки,
обслуговування і ремонту, у тому числі
демонтажу, транспортування та монтажу
після повірки, до загальної вартості
послуг.

Отже, проведення періодичної повірки,
обслуговування і ремонту квартирних
засобів обліку води та теплової
енергії,у тому числі їх демонтажу,
транспортування та монтажу після
повірки здійснюється за рахунок
виконавця зазначених послуг, а витрати
понесені виконавцем включаються у
тариф на послуги з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій та
сплачуються споживачем щомісячно.

Так, судами встановлено, що у м. Вінниці
виконавцем послуг з постачання
холодної води є ВОВКПГ
«Вінницяводоканал», а ЖЕК є
виконавцями послуг з утримання
будинків та прибудинкових територій.

Вінницькою міською радою 28 травня 2009
року прийнято рішення № 1157 «Про
затвердження тарифів (граничних) на
послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій по
житловому фонду, який знаходиться на
обслуговуванні МКП

«ЖЕК-1», МКП «ЖЕК-2», МКП «ЖЕК-3», МКП
«ЖЕК-5», МКП «ЖЕК-13», МКП «ЖЕК-14», МКП
«ЖЕК-15», ДП «МЖЕК-26» ВКФ «Будмашпрод»
ТОВ ПП «Житловик-Люкс», ТОВ

«Бокуд-1», МКП «ЖЕК-18» та 27 квітня 2009
року рішення № 962 «Про затвердження
тарифів (граничних) на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій по житловому
фонду комунальної власності, що
обслуговує МКП «ЖЕК-6», МКП «ЖЕК-7», МКП
«ЖЕК-10», МКП «ЖЕК-12», ТОВ
«Енергоагроімпекс», ПП «Майстер-КП», ПП
«Мешканець», якими затверджено перелік
послуг, вартість яких включено до
тарифу утримання будинків та
прибудинкових територій по житловому
фонду комунальної власності м. Вінниці.

При цьому серед послуг, затверджених
вищезазначеними рішеннями, відсутня
така послуга, як монтаж, демонтаж,
повірка, транспортування приладів
обліку холодної води в квартирах
багатоквартирних будинків.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Вінницької міської ради

від 13 серпня 2009 року № 1842 розмір плати
за демонтаж, повірку, монтаж та
пломбування приладів обліку
затверджується рішенням виконавчого
комітету.

Крім того, вищезазначеним рішенням
затверджено розмір плати за демонтаж,
транспортування, повірку та монтаж
приладів обліку холодної води в
квартирах багатоквартирних будинків
та типовий договір на здійснення робіт
по демонтажу, транспортуванню, повірці
та монтажу приладів обліку холодної
води в квартирах багатоквартирних
будинків.

З огляду на викладене, вірним є
висновок судів, що при встановленні
плати за опломбування приладiв облiку
шляхом затвердження рішення від 13
серпня 2009 року № 1842, позивач діяв
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Щодо пункту 6 частини 1 резолютивної
частини оскаржуваного рішення
відповідача, слід зазначити наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 року №529 затверджений
Порядок формування тарифів на послуги
з утримання будинків і споруд
прибудинкових територій, пунктом 34
якого визначено, що метою коригування
тарифів є забезпечення відшкодування у
повному обсязі економічно
обґрунтованих планованих витрат, що
враховуються під час визначення повної
собівартості послуг, запланованого
прибутку та податку на додану вартість.

Механізм коригування тарифів
запроваджується у разі, коли протягом
строку дії тарифів змінюються ставки
податків і зборів (обов'язкових
платежів), рівень заробітної плати у
виконавця (відповідно до
законодавства, Генеральної та
галузевої угод), ціни (тарифи) на
паливно-енергетичні та матеріальні
ресурси.

Коригуванню підлягають лише складові
витрат, за якими відбулися цінові зміни
у бік збільшення (зменшення), що
сприятиме забезпеченню економічної
обґрунтованості та прозорості
запровадження механізму коригування
тарифів.

Формула, за якою здійснюється
коригування тарифів зазначена у пункті
35 Порядку формування тарифів на
послуги з утримання будинків і споруд
прибудинкових територій.

Рішенням виконавчого комітету
Винницької міської ради від 22 квітня 2010
року №818 у зв'язку із збільшенням
мiнiмальної заробітної плати вiдповiдно
до Закону України

вiд 20 жовтня 2009 року «Про встановлення
прожиткового мiнiмуму та мiнiмальної
заробітної плати» скориговано тарифи
(граничні) на послуги з утримання
будинків i споруд та прибудинкових
територій, затверджених п.1.3 рішення
виконавчого комітету Вінницької
міської ради

від 27 квітня 2009 року № 962.

При цьому судами встановлено, що
позивач вчиняв активні дії по
перевірці обґрунтованості коригування
тарифів.

Отже при здійсненні коригування
тарифів (граничні) на послуги з
утримання будинків i споруд та
прибудинкових територій, затверджених
п.1.3 рішення виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 27 квітня 2009
року № 962, позивач діяв правомірно.

З огляду на викладене, вірним є
висновок судів щодо протиправності
пунктів 2, 3, 4, 5, 6 частини 1 резолютивної
частини рішення Вінницького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
22 грудня 2010 року.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішеннях судів попередніх інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Вінницького
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
залишити без задоволення.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 23 січня 2012
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 25 липня 2012 року у справі за позовом
виконавчого комітету Вінницької
міської ради до Вінницького обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, про
визнання протиправним та скасування
рішення - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: