Справа № 636/1968/14-а
Суддя: Бондар С. Б.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
Справа № 636/1968/14-а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ Провадження
№ 2-а/636/62/14

21 серпня 2014 року Чугуївський міський
суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Бондар С.Б.,

за участю секретаря судового засідання
- Ісмагілової А.О., Гамоліної О.В.,

позивача - ОСОБА_1, представника
позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Дикань І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Чугуєва
Харківської області адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
та зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

27 травня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
до Чугуївського міського суду
Харківської області з зазначеним
адміністративним позовом, в
подальшому зі змінами, до Управління
Пенсійного фонду Україні в
Чугуївському районі Харківської
області та просить визнати
протиправним рішення відповідача щодо
виключення йому з розрахунку при
перерахунку пенсії по інвалідності
державного службовця суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, премій та
індексації заробітної плати,
відповідно до постанови КМУ № 1078 від 17
липня 2003 року у загальній сумі 11664 грн. 09
коп.; зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чугуївському районі
Харківської області провести йому
перерахунок пенсії по інвалідності
державного службовця з 08 квітня 2014
року, включивши до складу заробітної
плати вказані суми у загальному
розмірі 11664 грн. 09 коп. із збереженням 81
проценту нарахування пенсії на момент
його виходу на пенсію у 2011 році та
виплатити їх у повному обсязі;
стягнути з відповідача на його користь
суму судового збору у розмірі 73 грн.08
коп.

У судовому засіданні позивач та
його представник, за довіреністю -
ОСОБА_2, позов підтримали, надав
пояснення, аналогічні до викладених в
позові та заяві про зміну позовних
вимог, просили задовольнити позов
повністю.

Представник відповідача, за
довіреністю, Дикань І.Д, у судовому
засіданні заперечувала проти
адміністративного позову за його
безпідставністю, посилаючись на те, що
грошова винагорода та матеріальна
допомога (на оздоровлення, для
вирішення соціально-побутових питань
тощо) є одноразовими виплатами і не
зазначені в переліку складових
заробітної плати, передбачених ч.2
ст. 33 Закону України «Про державну
службу», тому вони не включаються до
заробітку, що враховується при
перерахунку пенсії державним
службовцям. Представник відповідача
вважає, що при визначенні розміру
пенсії державним службовцям у
заробітну плату слід враховувати
виплати, які входять до структури
заробітної плати та які передбачені ст.
33 Закону України «Про державну службу»,
а оскільки грошова винагорода та
матеріальна допомога є одноразовими
виплатами і не зазначені в переліку
складових заробітної плати, тому вони
не включаються до заробітку, що
враховується при призначенні пенсії
державним службовцям, тому просила у
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення позивача, його
представника та представника
відповідача та її представника,
дослідивши матеріали адміністративної
справи, та наявні документи пенсійної
справи позивача, перевіривши письмові
докази, оцінивши належність,
допустимість, достовірність,
достатність і взаємний зв'язок доказів
в їх сукупності, встановив факті та
відповідні їм правовідносини, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

На підставі вимог ч. 2 ст. 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Стаття 46 Конституції України
передбачає право кожного громадянина
на соціальний захист.

Як передбачено частинами 2 та 3
статті 22 Конституції України,
конституційні права гарантуються та не
можуть бути скасованими або звуженими.
При прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області з 20 січня 2011 року та отримує
пенсію по інвалідності 2 групи як
державний службовець ( а.с.6).

08 квітня 2014 року позивач звернувся до
управління з заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань, індексації заробітної плати
(а.с.9).

Рішенням відповідача від 16 квітня 2014
року № 4375-02/23 (а.с.28) позивачу відмовлено
у перерахунку пенсії з посиланням на
норму ст. 33 Закону України «Про
державну службу», якою передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок і відповідно до ст. 371
Закону України «Про державну службу»,
перерахунок пенсії здійснюється у разі
підвищення заробітної плати працюючим
державним службовцям.

Зазначене рішення суд вважає
неправомірним виходячи з наступного.

Із довідки від 05 березня 2014 року №
280/к/20-36-05-29 (а.с.23) про складові
заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або за
будь-які 60 календарних місяців роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення відповідно
до Закону України «Про державну службу,
виданої Індустріальною об'єднаною
державною податковою інспекцією
м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, вбачається, що позивач
отримував премії у 2006 році - у розмірі 265
грн. та 330 грн., у 2008 році - 250 грн., всього
в розмірі 845 грн., крім того, він
одержував матеріальні допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань у 2006 році -
2723 грн. та 1100 грн. відповідно;
матеріальні допомоги на оздоровлення:
у 2007 році - 2473 грн. 46 коп., у 2008 році - 2874
грн. 44 коп., у 2009 році - 1117, 00 грн., також
йому проводилась індексація
заробітної плати у 2007 - 2009 роках у сумі
531,19 грн.

У довідці про складові заробітної
плати від 24 січня 2011 року, яка
надавалась позивачу при призначенні
пенсії вперше (а.с.25), форма якої
затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України 30 жовтня 2008
року № 19-11 і на цей час втратила
чинність, графа «Інші виплати»
відсутня. У зазначений вище довідці про
складові заробітної плати від 05
березня 2014 року, форма якої затверджено
Постановою правління Пенсійного фонду
України 14 лютого 2011 року № 5-1, включено
премії, у графу «Інші виплати» включені
матеріальні допомоги та індексація
заробітної плати, на які нараховане
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, тому
суд вважає, що для розрахунку пенсії
позивачеві не включено дохід у
загальному розмірі 11664, 09 грн.

Посилання Управління Пенсійного
фонду України в Чугуївському районі
Харківської області на ст. ст. 33, 37
Закону України «Про державну службу»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 31 травня 2000 року № 865 «Про деякі
питання вдосконалення визначення
розмірів заробітку для обчислення
пенсії», про те, що матеріальна
допомога на оздоровлення та
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, грошова
допомога є одноразовими виплатами, а
тому не включаються до заробітку, що
враховується при перерахунку пенсії
державним службовцям, неправомірні,
враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 37 Закону
України «Про державну службу», пенсія
державним службовцям призначається у
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які враховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, без обмеження граничного
розміру пенсії, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. Таким
чином, об'єктом обчислення розміру
пенсії при призначенні пенсії для
відповідача є сума заробітної плати, з
якої справляється збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

Стаття 33 Закону України «Про
державну службу», на яку посилається
відповідач, визначає умови оплати
праці державних службовців, а не умови
їх пенсійного забезпечення.

На підставі вимог частини 2, 6, 7 ст. 33
Закону України «Про державну службу»,
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

У відповідності до вимог ст. 35
Закону України «Про державну службу»,
державним службовцям надається
щорічна відпустка тривалістю 30
календарних днів, якщо законодавством
не передбачено більш тривалої
відпустки, з виплатою допомоги для
оздоровлення у розмірі посадового
окладу, тобто виплата матеріальних
допомог на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань
визначена законом.

Відповідно до змісту ст. 37 Закону
України «Про державну службу»,
відповідач повинен був виходити з
отримуваної позивачем суми заробітної
плати, у тому числі «інших виплат», до
яких належить матеріальна допомога на
оздоровлення і допомога для вирішення
соціально-побутових питань, оскільки
чинним законодавством пенсійний орган
не наділений повноваженнями
самостійно визначати структуру
заробітної плати державного службовця.

Згідно до вимог ст. 2 Закону України
«Про оплату праці», структура
заробітної плати складається з
основної, додаткової та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат, до яких належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями, компенсаційні
та інші грошові і матеріальні виплати,
які не передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Таким чином, законодавством
віднесено до складу заробітної плати
інші виплати.

При цьому надбавки, запроваджені
нормативно-правовими актами,
матеріальна допомога належить до
додаткових видів грошового пенсійного
забезпечення й приймаються в
розрахунок при зарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Включення до складової заробітної
плати матеріальної допомоги на
оздоровлення та матеріальної допомоги
для вирішення соціально - побутових
питань, премій, індексації заробітної
плати передбачені Законами України
«Про державну службу», «Про оплату
праці», постановами Кабінету Міністрів
України від 09 березня 2006 року № 268, від 20
грудня 1993 року № 1049, від 31 травня 2000
року № 865. Управління Пенсійного фонду
України в Чугуївському районі
Харківської області при прийнятті
оспорюваного рішення не враховано
вимоги статті 66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», якою
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

На підставі вимог ч. 1 ст. 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які згідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати (
доходу), з яких справляються страхові
внески ( збори) до соціальних фондів , що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема, до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. Факт нарахування та
сплати страхових внесків або збору
підтверджується виданою позивачу для
перерахунку пенсії довідкою від 05
березня 2014 року.

Вище приведені обставини та факти у
їх сукупності дають суду можливість
зробити висновок про те, що обставини,
на які позивач посилався у позові з
відповідними змінами у подальшому, як
на підстави своїх вимог, - обґрунтовані,
суд вважає позов доведеним.

В порушення вимог ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, представник відповідача не
навів доказів у підтвердження своїх
заперечень до позову.

З зазначених правових підстав і
наведених нормативно-правових актів,
суд відхиляє доводи представника
відповідача щодо відсутності правових
підстав для проведення позивачу
перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене вище,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по справі
підлягають розподілу відповідно до ч. 1
ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 46 Конституції
України, ст. ст. 2, 7-9, 11, 17, 18, 71, 99, 104, 105, 121,
128, 153, 158-163, 167, 170 КАС України, Законами
України «Про державну службу», «Про
оплату праці», «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Визнати протиправним рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Чугуївському районі Харківської
області щодо виключення з розрахунку
ОСОБА_1 при перерахунку пенсії по
інвалідності державного службовця
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, премій та індексації
заробітної плати, відповідно до
постанови КМУ № 1078 від 17 липня 2003 року у
загальній сумі 11664 грн. 09 коп.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чугуївському районі
Харківської області провести ОСОБА_1
перерахунок пенсії по інвалідності
державного службовця з 08 квітня 2014
року, включивши до складу заробітної
плати суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, премій, індексації заробітної
плати, відповідно до постанови КМУ № 1078
від 17 липня 2003 року у загальній сумі 11664
грн. 09 коп. із збереженням 81 проценту
нарахування пенсії на момент виходу
позивача на пенсію у 2011 році та
виплатити її у повному обсязі.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 суму
судового збору у розмірі 73 грн.08 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Чугуївський міський суд
Харківської області шляхом подачі в
10-денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги.

Повний текст постанови
виготовлений 21 серпня 2014 року.

Суддя:

С.Б. Бондар