Справа № 821/2599/14
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2599/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Івлева В.О., за участі
представника позивача Глущенко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в місті Херсоні до Відділу
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні про визнання
рішення державного виконавця
протиправним, скасування постанови про
накладення штрафу,

встановив:

Управління Пенсійного фонду України в
місті Херсоні (далі по тексту - УПФУ в м.
Херсоні або позивач) звернулось до
суду з позовом до Відділу Державної
виконавчої служби Комсомольського
районного управління юстиції у м.
Херсоні (далі по тексту - ВДВС
Комсомольського РУЮ або відповідач)
про визнання дій протиправними та
скасування постанови від 22 травня 2014
року ВП № 42228553 про накладення штрафу в
сумі 680,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві. В
обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
03.03.2011р. постановою про відкриття
виконавчого провадження позивачу
надано семиденний строк для
добровільного виконання виконавчого
листа від 17.12.2014 р. у справі № 2а-4910 про
визнання бездіяльності УПФУ у м.
Херсоні щодо нарахування ОСОБА_2
щомісячної соціальної допомоги
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в
розмірі встановленому ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
починаючи з 09.12.2011р. по 22.07.2011р. та
зобов'язано УПФУ здійснити нарахування
та виплату ОСОБА_2 надбавки
передбаченої ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в
розмірі встановленому ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
починаючи з 09.12.2011р. по 22.07.2011р. За
невиконання рішення у визначені
строки, 22.05.2014 р. державним виконавцем
підрозділу ВДВС Комсомольського РУЮ у
м. Херсоні Савицьким Д.В. винесено
постанову про накладення на УПФУ в.
Херсоні штрафу у розмірі 680,00 грн. Не
погоджуючись із накладенням штрафу,
позивач зазначає, що виплати вказаної
категорії громадян фінансуються з
Державного бюджету. Надбавки до пенсії
за минулі роки на підставі судових
рішень не передбачені в Державному
бюджеті України на поточний рік, а тому
відсутня вина позивача у невиплаті
зазначеної допомоги, а відтак відсутні
підстави для накладення штрафу, тому
відповідач діяв неправомірно.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Подав до суду
заперечення, в якому просить відмовити
у задоволенні позовних вимог УПФУ у м.
Херсоні та розглянути справу без
участі представника ВДВС
Комсомольського РУЮ.

Розглянувши надані позивачем
документи, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства,
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до наступного: на виконанні у відділі
державної виконавчої служби
Комсомольського районного управління
юстиції у місті Херсоні знаходиться
виконавче провадження щодо
примусового виконання виконавчого
листа від 17.12.2014 р. № 2а-4910 виданого
Дніпровським районним судом у м.
Херсоні про визнання бездіяльності
УПФУ у м. Херсоні щодо нарахування
ОСОБА_2 щомісячної соціальної допомоги
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в
розмірі встановленому ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
починаючи з 09.12.2011р. по 22.07.2011р. та
зобов'язано УПФУ здійснити нарахування
та виплату ОСОБА_2 надбавки
передбаченої ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" в
розмірі встановленому ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
починаючи з 09.12.2011р. по 22.07.2011р.

03.03.2011р. на підставі заяви стягувача від
24.02.2014р. та ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України
"Про виконавче провадження"
відповідачем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження,
боржнику надано семиденний строк на
добровільне виконання рішення. Вказана
постанова направлена позивачу.

18.03.2014 р. УПФУ надіслано до ВДВС лист, зі
змісту якого слідує, що Управлінням
виконано рішення суду в частині
нарахування надбавки до пенсії. Також
УПФУ зазначило, що виконання рішення
суду в частині виплати заборгованості
є неможливим, оскільки виплати
вказаної категорії громадян
фінансуються з Державного бюджету
України, яким не передбачено такі
виплати на поточний рік.

Крім того, позивач посилається на
постанову Кабінету Міністрів України
від 03.08.2011 р. № 845, якою затверджено
порядок виконання рішень про стягнення
коштів з державного та місцевого
бюджетів або боржників виконуються на
підставі виконавчих документів
виключно органами Казначейства у
порядку черговості надходження таких
документів.

У зв'язку з невиконанням рішення суду в
частині виплати надбавки до пенсії у
ході примусового виконання
виконавчого документа державним
виконавцем 22.05.2014р. винесено постанову
про накладення на УПФУ у місті Херсоні
штрафу у розмірі 680,00 грн.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентується Законом
України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-ХІV із змінами та доповненнями
(далі - Закон № 606-ХІV) виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів, які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом.

Відповідно до ст. 11 Закону № 606-ХІV
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом

Відповідно до ч. 2 ст.75 Закону № 606-ХІV у
разі невиконання зазначених вимог без
поважних причин державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону і не пізніше
п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Статтею 89 Закону № 606-ХІV встановлено,
що у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Зі змісту вищезазначених норм слідує,
що у разі невиконання рішення суду без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк, останній
зобов'язаний прийняти рішення про
накладення на боржника штрафу у
розмірі, передбаченому статтею 89
Закону № 606-ХІV.

Суд не бере до уваги посилання
позивача, що поважною причиною
невиконання рішення суду в частині
здійснення виплати ОСОБА_2 пенсії є
відсутність бюджетного фінансування,
оскільки вказані обставини не є
підставою для невиконання судового
рішення, яке набрало законної сили.

Отже, приймаючи спірну постанову,
відповідач діяв у межах повноважень та
у спосіб, що передбачені Законом
України "Про виконавче провадження".

Суд зазначає, що Законом № 606-ХІV не
встановлено строків накладення
штрафів за невиконання рішення, а тому
твердження позивача про порушення
відповідачем строків притягнення УПФУ
до відповідальності у вигляді штрафу є
безпідставними.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Щодо посилання позивача на рішення
Європейського Суду у справах "Кечко
проти України", "Ромашов проти України",
"Шевченко проти України", суд зауважує,
що реалізація особою права, яке
пов'язано з отриманням бюджетних
коштів, що базується на спеціальних та
чинних на час виникнення спірних
правовідносин нормативно-правових
актах національного законодавства, не
може бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань, є
безпідставними. Європейський Суд з
прав людини у своїх рішеннях констатує,
що не приймає аргумент Уряду щодо
бюджетних асигнувань, оскільки органи
державної влади не можуть посилатись
на відсутність коштів, як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Оскільки позивачем не виконано вимоги
відділу державної виконавчої служби
Комсомольського РУЮ у м. Херсоні щодо
виконання рішення суду, яке набрало
законної сили без поважних причин, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для визнання протиправними дій
державного виконавця та скасування
спірної постанови.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 3 ст, 2 КАС
України, надаючи оцінку діям та
рішенням суб'єкта владних повноважень,
які є предметом оскарження, суд
перевіряє чи прийняті (вчинені) вони на
підставах, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії).

Суд з дотриманням вимог ст.ст. 69, 70, 86 КАС
України дослідивши надані сторонами
докази, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності. Оцінивши докази, які є у
справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги, крім випадків, встановлених
статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на таке та провівши системний
аналіз перерахованих нормативних
актів, суд, приходить до висновку, що
позовні вимоги управління Пенсійного
фонду України у м. Херсоні є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

В судовому засіданні оголошену вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 158 - 163, 181
КАС України, суд, -

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 18 серпня 2014 р.

Суддя
Василяка
Д.К.

кат. 11.5