Справа № 826/10984/14
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Келеберди В.І. при секретарі судового
засідання Віруцькій О.В. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гейдельберг
друкарські машини Україна" до
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві про скасування постанови та
припису ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Гейдельберг
друкарські машини України» звернулось
до суду з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві про визнання
протиправними та скасування постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 15.07.2014 №211/14/7/26-37/1507/02/1 та
припису від 03.07.2014.
В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що оскарженою
постановою на позивача накладено штраф
за самочинне виконання робіт з
реконструкції приміщення та
експлуатації самочинно
реконструйованого приміщення. Проте,
позивач зазначає, що вказану
реконструкцію проведено ним в грудні
2009 року, до набрання чинності Законом
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Крім того, позивач вказує, що позивач
притягнуто до відповідальності більше
ніж через 3 роки з моменту вчинення
правопорушення, що є порушенням вимог
ст. 2 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Відповідач - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві - заперечував проти
задоволення позовних вимог з підстав
викладених у письмових запереченнях,
які долучено до матеріалів справи.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил ТОВ
«Гейдельберг друкарські машини
України» на об'єкті «Майновий комплекс
в складі трьох окремо розташованих
будівель (в літерах «А», «Б», «В») на вул.
Костянтинівській, 75, у Подільському
районі м. Києва», за результатом якої
складено акт від 03.07.2014 (далі - акт
З акту перевірки вбачається, що
перевіркою встановлено самочинне
виконання будівельних робіт з
реконструкції об'єкту будівництва II
категорії складності, (на підставі
класу наслідків такого об'єкта
будівництва відповідно до ДБН А.2.2-3:2012
«Склад та зміст проектної документації
на будівництво», ДБН В. 1.2-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель
споруд, будівельних конструкцій та
основ», ДСТУ - Н Б В. 1.2 - 16:2013 «Визначення
класу наслідків (відповідальності) та
категорії складності об'єктів
будівництва»), на вул.
Костянтинівській, 75 у Подільському
районі м. Києва, будівель майнового
комплексу (в літерах «А», «Б», «В»)
згідно технічного паспорту Київського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна),
а саме: ; будівлі літ. «А»
вищезазначеного майнового комплексу
влаштована вхідна група та збудований
окремий евауакаційний вихід з першого
та другого поверхів будівлі,
влаштовані додаткові приміщення
шляхом зміни об'ємно-планувального
рішення будинку з влаштуванням
додаткових перегородок та з пониженням
рівня підлоги в окремих приміщеннях,
закладанням існуючих прорізів, отворів
стін та перекриття підлоги. Виконані
будівельні роботи з реконструкції
фасаду будівлі та змінено
внутрішні інженерні мережі
вентиляції, водопостачання та
каналізації;

- будівля в літ. «Б» вищезазначеного
майнового комплексу самочинно
реконструйована, а саме добудовано три
складських приміщення (16.2 кв.м.; 16.1 кв.м.;
11.2 кв.м. - згідно технічного паспорту).

Будівля в літ. «В» самочинно побудована
ТОВ «Гейдельберг друкарські машини
Україна» без документів які дають
право на виконання будівельних робіт.

Встановлено експлуатацію самочинно
реконструйованого об'єкту будівництва
II категорії складності, (на підставі
класу наслідків такого об'єкта
будівництва відповідно до ДБН А.2.2-3:2012
«Склад та зміст проектної документації
на будівництво», ДБН В. 1.2-14:2009 «Загальні
принципи забезпечення надійності та
конструктивної безпеки будівель
споруд, будівельних конструкцій та
основ», ДСТУ - Н Б В. 1.2 - 16:2013 «Визначення
класу наслідків (відповідальності) та
категорії складності об'єктів
будівництва»), на вул.
Костянтинівській, 75 у Подільському
районі м. Києва, майнового комплексу в
складі самочинно реконструйованих
будівель (в літ. «А» та «Б») та самочинно
побудованої будівлі (в літ. «В»), що
експлуатуються ТОВ «Гейдельберг
друкарські машини Україна» у якості
офісних та виробничих приміщень без
прийняття їх в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку.
Вказане є порушення норм ч. 1 ст. 34 та ч. 8
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Також, відповідачем винесено припис
від 03.07.2014, яким позивачу заборонено з
03.07.2014 експлуатацію самочинно
реконструйованого об'єкту будівництва
- будівлі майнового комплексу в складі
трьох окремо розташованих будівель (в
літерах «А», «Б», «В») на вул.
Костянтинівській, 75, у Подільському
районі м. Києва до усунення допущених
порушень.

За результатом розгляду справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності прийнято постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
15.07.2014 №211/14/7/26-37/1507/02/1, якою позивача
визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз 3 п. 6
ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у розмірі 54 810 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.10 Закону України "Про
архітектурну діяльність", для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд.

Державний архітектурно-будівельний
контроль та нагляд здійснює
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" визначено, що управління у
сфері містобудівної діяльності
здійснюється шляхом контролю за
дотриманням законодавства у сфері
містобудівної діяльності, вимог
будівельних норм, державних стандартів
і правил, положень містобудівної
документації всіх рівнів, вихідних
даних для проектування об'єктів
містобудування (далі - вихідні дані),
проектної документації.

Згідно ч.1,2 ст.41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Посадові особи органів державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема,
складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: а) усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил; б)
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які не відповідають вимогам
законодавства, зокрема будівельних
норм, містобудівним умовам та
обмеженням, затвердженому проекту або
будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника органу державного
архітектурно-будівельного контролю чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію (ч.4 ст.41
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності").

Отже, відповідач наділений
повноваженнями здійснювати державний
архітектурно-будівельний контроль, а
також видавати відповідні приписи та
постанови.

Відповідно до п.2 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - Порядок), затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011 № 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням, зокрема,
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Згідно п.5 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Відповідно до п. 7 Порядку, підставами
для проведення позапланової перевірки,
крім іншого, є, зокрема, вимоги
правоохоронних органів про проведення
перевірки.

З матеріалів справи вбачається, що
перевірку позивача проведено на
підставі вимоги Прокуратури м. Києва
№07/1/5-875/вих. 14 від 18.06.2014, тобто за
наявності підстав визначених п. 7
Порядку.

За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених Порядком (п.16
Порядку).

З матеріалів справи вбачається,
що перевірку позивача проведено у
присутності представника позивача, що
діє за довіреністю.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (п.17
Порядку).

Як зазначено вище, відповідачем
виявлено порушення вимог ч. 1 ст. 34 та ч. 8
ст. 39 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» замовник має право
виконувати будівельні роботи після: 1)
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування; 2)
реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до I - III
категорій складності; 3) видачі
замовнику органом державного
архітектурно-будівельного контролю
дозволу на виконання будівельних робіт
- щодо об'єктів будівництва, що належать
до IV і V категорій складності.

Згідно з п. 1, 8 ст. 39 згадуваного
Закону прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Експлуатація закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих (якщо таке
прийняття передбачено законодавством)
в експлуатацію, забороняється.

Судом встановлено та позивачем не
заперечується, що ним (позивачем)
проведено реконструкцію про яку
вказано в акті перевірки, проте позивач
вказує, що реконструкцію проведено в
грудні 2009 року.

Стаття 39 Закону N 3038-VI, який набрав
чинності 12 березня 2011 року, визначає
порядок прийняття в експлуатацію,
після набрання ним чинності,
закінчених будівництвом об'єктів та
містить заборону на експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію, за час його
дії.

Питання щодо прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів було
вперше врегульовано постановою
Кабінету Міністрів України від 5 серпня
1992 року N 449, однак ця постанова
стосувалася лише об'єктів державного
замовлення. Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, не включених до державного
замовлення, мав визначатися Радою
Міністрів Республіки Крим, обласними,
Київською та Севастопольською
міськими державними адміністраціями
за погодженням з Міністерством
інвестицій і будівництва.

З дня набрання чинності у листопаді 1994
року Закон N 208/94-ВР, стаття 1 якого
встановлювала відповідальність за
правопорушення у сфері містобудування,
не передбачав відповідальності за
експлуатацію або використання об'єктів
містобудування, не прийнятих в
експлуатацію. Вперше таке положення
закріплено у цьому Законі 24 жовтня 2000
року шляхом доповнення частини першої
зазначеної статті абзацом, що
встановлював відповідальність за
експлуатацію або використання
будинків чи споруд після закінчення
будівництва без прийняття їх
державними приймальними (технічними)
комісіями (Закон України від 21 вересня
2000 року N 1988-III).

19 січня 2012 року згідно із Законом
України від 22 грудня 2011 року N 4220-VI Закон
N 208/94-ВР викладено у новій редакції,
пункт 6 частини другої статті 2 якої
передбачає, що суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації.

Відповідно до статті 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року N
1-рп/99 Конституційний Суд України
зазначив, що за закріпленим у наведеній
статті Конституції України принципом
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Тобто Закон N 208/94-ВР, зокрема положення
пункту 6 частини другої статті 2 щодо
накладення штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, регулює
питання відповідальності тих суб'єктів
містобудування, які вчинили
правопорушення у сфері містобудування,
зокрема не ввели в експлуатацію
відповідні об'єкти до початку їх
використання після набрання чинності
цим Законом.

Пунктом пункт 9 розділу V «Прикінцеві
положення» Закону N 3038-VI визначено, що
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю до
31 грудня 2013 року безоплатно протягом 10
робочих днів з дня подання заяви
власниками (користувачами) земельних
ділянок, на яких розміщені об'єкти
будівництва, збудовані без дозволу на
виконання будівельних робіт, за
результатами технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж приймають в експлуатацію:
індивідуальні (садибні) житлові
будинки, садові, дачні будинки,
господарські (присадибні) будівлі і
споруди, прибудови до них, збудовані у
період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011
року; збудовані до 12 березня 2011 року:
громадські будинки I і II категорій
складності; будівлі і споруди
сільськогосподарського призначення I і
II категорій складності.

Порядок прийняття в експлуатацію таких
об'єктів і проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
приймає рішення про притягнення до
адміністративної відповідальності за
правопорушення та про накладення
штрафу: щодо юридичних осіб -
відповідно до пункту 2 частини другої
статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

Судом встановлено та сторонами не
заперечується, що позивачем на час
проведення перевірки, тобто після
набуття чинності Закону N 208/94-ВР від
22.12.2011 не введено в експлуатацію
зазначені приміщення, проте таке
приміщення експлуатується позивачем, з
огляду на викладене суд вважає
обґрунтованим висновок відповідача
про порушення позивачем норм 8 ст. 39
Закону N 3038-VI.

Оскільки позивачем не заперечується
порушення норм ч. 1 ст. 34 Закону N 3038-VI,
отже відповідно до норм ч. 3 ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства
України порушення позивачем
згадуваних норм Закону не потребує
повторного доказування.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (п.17
Порядку).

Як зазначено вище, відповідачем
встановлено порушення позивачем норм .
1 ст. 34 та ч. 8 ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», внаслідок чого
відповідачем винесено припис від
03.07.2014, яким позивачу заборонено з
03.07.2014 експлуатацію самочинно
реконструйованого об'єкту будівництва
- будівлі майнового комплексу в складі
трьох окремо розташованих будівель (в
літерах «А», «Б», «В») на вул.
Костянтинівській, 75, у Подільському
районі м. Києва до усунення допущених
порушень.

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф (п.22 Порядку).

Як зазначено вище, за результатом
розгляду матеріалів справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності відповідачем винесено
оскаржену постанову.

Щодо посилання позивача, що відповідач
не наділений повноваженнями щодо
визначення категорії складності
будівництва, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 32 Закону N 3038-VI усі
об'єкти будівництва за складністю
архітектурно-будівельного рішення
та/або інженерного обладнання
поділяються на I, II, III, IV і V категорії
складності.

Категорія складності об'єкта
будівництва визначається відповідно
до будівельних норм та державних
стандартів на підставі класу наслідків
(відповідальності) такого об'єкта
будівництва.

Віднесення об'єкта будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною організацією і
замовником будівництва.

Порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Аналіз приписів наведеної статті у
системному зв'язку з іншими нормами
Закону N 3038-VI та Порядку дає підстави
для висновку, що вона встановлює
загальне правило визначення категорії
складності об'єкта будівництва. У
випадках же, коли проектна
документація на об'єкт будівництва
відсутня чи об'єкт їй не відповідає,
віднесення такого об'єкта будівництва
до тієї чи іншої категорії складності
належало до компетенції органу
державного архітектурно-будівельного
контролю, а саме Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів.

Державна архітектурно-будівельна
інспекція України (на сьогодні -
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю) за змістом статей 6, 7 Закону N
3038-VI здійснює управління у сфері
містобудівної діяльності, зокрема
контроль за дотриманням законодавства,
вимог будівельних норм, державних
стандартів і правил, положень
містобудівної документації всіх
рівнів, вихідних даних для
проектування об'єктів містобудування,
проектної документації.

Частиною третьою статті 41 Закону N 3038-VI
та частиною другою статті 3 Закону
України від 14 жовтня 1994 року N 208/94-ВР
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності" (у редакції Закону України
від 22 грудня 2011 року N 4220-VI; далі - Закон N
208/94-ВР) до повноважень органу
державного архітектурно-будівельного
контролю віднесено також розгляд справ
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та
застосування санкцій за ці
правопорушення, наприклад, накладення
штрафу за експлуатацію неприйнятого в
експлуатацію об'єкта будівництва.
Розмір штрафу за таке правопорушення
залежить від категорії складності
об'єкта будівництва (пункт 6 частини
другої статті 2 Закону N 208/94-ВР).

З Акту перевірки вбачається, що
позивачем було надано відповідачу до
перевірки технічний паспорт, проектну
документацію на реконструкцію
згадуваного майнового комплексу.

Враховуючи, що проектна документація
на об'єкт будівництва була наявна у
відповідача, віднесення такого об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності належить до компетенції
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві.

Відповідно до ч. 11 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» штраф може бути накладено
протягом шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніше як через
три роки з дня його вчинення.

У разі якщо правопорушення триває в
часі, обчислювати шестимісячний строк
притягнення до відповідальності
необхідно з того моменту, коли
посадовій особі інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
стало відомо про факт вчинення
правопорушення, передбаченого Законом.

Триваючими проступками є проступки
пов'язані з тривалим неперервним
невиконанням обов'язків, передбачених
правовою нормою, ці правопорушення є
наслідками протиправною
бездіяльності.

Суд погоджується з твердженням
відповідача, що порушення позивачем
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності триваючим,
оскільки на час вирішення справи
відсутні дані щодо усунення виявлених
порушень законодавства у сфері
містобудівної діяльності.

Як зазначено вище правопорушення
виявлено 03.07.2014 в ході проведення
перевірки, штраф накладено 15.07.2014
оскаржуваною постановою, тобто з
дотриманням шестимісячного строку з
дня виявлення правопорушення.

Аналіз викладених законодавчих норм та
обставин справи, свідчить про те, що
відповідач, при прийнятті оскаржуваних
приписів та постанови, діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначені Конституцією
України та Законами України.

Судом не встановлено порушень з боку
відповідача при винесені оскаржуваних
постанови та припису.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого вирішує справи відповідно до
Конституції України та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, доведена правомірність та
обґрунтованість прийнятих ним
оскаржуваних припису та постанови з
урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19
Конституції України та ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За таких обставин, Окружний
адміністративний суд міста Києва за
правилами, встановленими ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перевіривши наявні у справі
докази, вважає заявлені позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
В.І. Келеберда