Справа № 817/695/14
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
ПОСТАНОВА

іменем України

"19" серпня 2014 р.
Справа № 817/695/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю:

представника відповідача Грімової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Автогосподарства Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "24" березня
2014 р. у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області до
Автогосподарства Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області стягнення
заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області звернулося до суду
з позовом, в якому просило стягнути з
Автогосподарства УМВС України в
Рівненській області заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком №2 за вересень - грудень 2013 року
у сумі 4552,64 грн., січень - лютий 2014 року у
сумі 2342,16 грн. та 23420,60 грн. суми доплати
до пенсій на 2014 рік, всього на загальну
суму 30315,40 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 24.03.2014 року
позов задоволено. Стягнуто з
Автогосподарства УМВС України в
Рівненській області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рівне Рівненської області
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за Списком №2 у сумі 30315,40 грн.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову, якою в частині
позовних вимог щодо стягнення 6894,80 грн.
заборгованості за період з 01.09.2013 по
01.03.2014 р. відмовити за безпідставністю,
а в частині позовних вимог щодо
стягнення 23420,60 грн., як заборгованості
за період з 01.01.2010 по 01.01.2012 ухвалити
нове рішення про залишення позовної
заяви в цій частині без розгляду у
зв'язку з пропуском строків звернення
до суду.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. про час, дату та
місце судового розгляду повідомлений
вчасно та належним чином.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи та вимоги
апеляційної скарги підтримала. Просила
задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 від 09.07.2003
підприємства та організації з грошових
коштів, які призначені на оплату праці,
вносять до Пенсійного Фонду України
плату, яка покриває витрати на доставку
та виплату пільгових пенсій, у тому
числі, призначених згідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», при цьому зберігається
порядок покриття цих витрат, який діяв
до набрання чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Мін'юсті
України 16 січня 2004 року за № 64/8663),
плату Пенсійному фонду на покриття
фактичних витрат на виплату пенсій за
віком на пільгових умовах вносять
підприємства незалежно від форм
власності та господарювання.
Несвоєчасно перераховані суми витрат
на виплату і доставку пенсій
вважаються боргом (недоїмкою).

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону (згідно
з додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно п. 6.8 Інструкції підприємства
щомісяця до 25-го числа вносять до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Суд встановив, що Автогосподарство
УМВС України в Рівненській області є
платником страхових внесків, збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та є страхувальником в
розумінні Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

УПФУ в м. Рівне відповідно до
розрахунків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, на підставі
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне
забезпечення" згідно з вимогами
частини другої Прикінцевих положень
Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІУ
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", визначено
розмір витрат, які підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача у
зв'язку з виплатою та доставкою пенсії
ОСОБА_4, за вересень - грудень 2013 року в
сумі 4552,64 гри., січень - лютий 2014 року у
сумі 2342,16 грн.

Крім того, на виконання постанови
Рівненського міського суду
Рівненської області від 27.08.2010 року,
залишеної без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12.01.2012 року, та згідно з ухвалою
Рівненського міського суду
Рівненської області від 17.05.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2012 року,
позивачем призначено ОСОБА_4 пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком №2
починаючи з 01.01.2010 року. Як пояснив
представник позивача суду у письмових
поясненнях, на виконання ухвали
Рівненського міського суду
Рівненської області від 17.05.2012 року
було здійснено індивідуальний
перерахунок ОСОБА_4, що підтверджується
протоколом від 25.03.2013 року та виведено
виплату в розмірі 23781,63 грн., яка була
виплачена пенсіонеру та зарахована до
відшкодування за період з січня 2010 року
по січень 2012 року. Таким чином, позивач
включив у розрахунок фактичних витрат,
що підлягають до відшкодуванню у 2014
році, суму у 23420,60 грн. як суму доплати до
пенсій по зазначеному пенсіонеру.

Дотримуючись вимог п.6.4 Інструкції,
позивачем на адресу відповідача
надіслано розрахунки фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на 2013 рік за вих. №638/04
від 15.01.2013 року та на 2014 рік за вих. № 391/02
від 10.01.2014 року по пенсіонеру ОСОБА_4.
Також у розрахунку на 2014 рік
виставлено суму фактичних витрат на
виплат та доставку, які перераховані та
виплачені ОСОБА_4 на підставі рішення
суду в сумі 23420,60 грн., тож підстави для
залишення позовних вимог в цій частині
без розгляду в зв'язку з пропуском
строку звернення до суду, як наполягав
представник відповідача, відсутні.

Донарахування ОСОБА_4 було здійснено
згідно протоколу від 25.03.2013 року та
виплачено основним способом в плановий
період в квітні 2013 року.

Суд встановив, що відповідачем було
здійснено сплату витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій:

- за вересень 2013 року в сумі 1138,16 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 31 від 19.09.2013 р. та № 311 від
20.09.2013 р.;

- за жовтень 2013 року в сумі 1138,16 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 33 від 27.11.2013 р. та № 339 від
18.10.2013 р.;

- за листопад 2013 року в сумі 1138,16 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 38 від 27.11.2013 р. та № 396 від
19.11.2013 р.;

- за грудень 2013 року в сумі 1210,80 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями № 92 від 20.12.2013 р. та № 91 від
20.12.2013 р.

- за січень 2014 року в сумі 1171,08 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 53 від 29.01.2014 р.;

- за лютий 2014 року в сумі 1171,08 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 80 від 20.02.2014 р.

На вказаних платіжних дорученнях
призначенням платежу значиться
"відшкодування ст. 13 пільгових пенсій
за 09.13-02.14".

З системного аналізу Закону України
«Про платіжні системи та переказ
коштів в Україні», Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті затвердженої
постановою Правління Національного
банку України № 22 від 21 січня 2004 року
випливає, що право призначення платежу
належить виключно платнику.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
згідно Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування» право
спрямовувати суми на погашення
заборгованості в порядку календарної
черговості її виникнення надано органу
Пенсійного фонду лише у випадку щодо
недоїмки, пені та фінансових санкцій, а
не відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій.

Щодо посилання позивача в запереченнях
на апеляційну скаргу на те, що
відповідач намагається використати
вищевказані платіжні доручення для
закриття двох різних періодів
заборгованості, а саме, заборгованості
за період з 01.09.2013 по 01.03.2014 та
заборгованість на виконання рішення
суду в справі №2а/1770/4585/2012 за період
травень-жовтень 2012 року, то ці
твердження не відповідають дійсності.
Так, в постанові про закінчення
виконавчого провадження ВП №41697337 від
06.02.2014р. державний виконавець дійсно
вказав, що заборгованість по
виконавчому листу №2а/1770/4585/2012 сплачена
в повному обсязі в добровільний строк
на рахунок стягувача згідно платіжних
доручень №84 12.03.2013р., №106 20.03.2013р., №311
20.09.2013р., №31 19.09.2013р., 3339 18.10.2013р., №396
19.11.2013р., №91 20.12.2013р., №92 20.12.2013р. №53
29.01.2014р. В судовому засіданні
представник відповідача пояснив, що
вказаними платіжними дорученнями
проводилася оплата поточних платежів
як і зазначено в них в графі
"призначення платежу", а не
здійснювалися платежі на виконання
рішення суду від 23.01.2013р. по справі
№2а/1770/4585/2012. Виконавче провадження по
виконанню виконавчого листа
№2а/1770/4585/2012 виданого 13.01.2014р. було
відкрито лише 27.01.2014р., і бухгалтер
Автогосподарства УМВС України в
Рівненській області помилково подала
державному виконавцю копії
вищевказаних платіжних доручень. Дані
пояснення представника відповідача
Грімової Г.М. підтверджуються наявною в
матеріалах справи копією платіжного
доручення №136 від 27.03.2014р., з якого
вбачається, що відповідачем сплачено
на рахунок УПФУ в м.Рівне 6084,75 грн.
заборгованості по фактичних витратах
на виплату та доставку пенсій, згідно
постанови Рівненського окружного
адміністративного суду справа
№2а/1770/4585/2012.

Отже, заборгованість, яка фактично не
сплачена відповідачем становить 23347,96
грн.

Відповідно до п. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи.

На підставі викладеного колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції, в
частині стягнення коштів в розмірі 6967,44
грн., підлягає скасуванню, оскільки,
вказана сума відповідачем була
своєчасно сплачена.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Автогосподарства
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Рівненській області
задовольнити частково.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "24" березня
2014 р. скасувати в частині задоволення
позову про стягнення з
Автогосподарства Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області заборгованості
з відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в сумі
6967,44.

Прийняти в цій частині нову постанову
про відмову в задоволенні позову.

В решті постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
24.03.2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Повний текст cудового рішення
виготовлено "21" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області вул.Відінська,41,
м.Рівне, 33018

3- відповідачу/відповідачам:
Автогосподарство Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Рівненській області вул.
С.Бандери,12-а, м.Рівне, 33028

- ,