Справа № 820/10398/14
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

26 серпня 2014 р.
справа № 820/10398/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі

головуючого судді - Сагайдак В.В.,

при секретарі судового засідання -
Ромащенко М.П.,

за участю:

представника позивача - Осаволюк Т.С.,

представника відповідача - Гирі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕВРОПРОДУКТ" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЕВРОПРОДУКТ",
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 13 травня 2014 року, прийняте
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на підставі акту №
1553/20-30-22-01/30360551 від 25 квітня 2014 року про
результати документальної невиїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЕВРОПРОДУКТ" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ПП "Торговий дім
"Прем'єр Папір" () за
період листопад 2010 року - травень 2011
року;

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 13 травня 2014 року, прийняте
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на підставі акту №
1553/20-30-22-01/30360551 від 25 квітня 2014 року про
результати документальної невиїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЕВРОПРОДУКТ" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ПП "Торговий дім
"Прем'єр Папір" () за
період листопад 2010 року - травень 2011
року.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що на підставі акту
перевірки від 25.04.2014 р. № 1553/20-30-22-01/30360551
"Про результати документальної
невиїзної позапланової перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕВРОПРОДУКТ" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ПП "Торговий дім
"Прем'єр Папір" () за
період листопад 2010 року - травень 2011
року", відповідачем 13.05.2014 р. винесені
податкові повідомлення - рішення №
та № . Позивач вважає
висновки акту перевірки
неправомірними, а вказані податкові
повідомлення - рішення такими, що
підлягають скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував,
зазначивши, що порушення, встановлені в
ході перевірки позивача, зафіксовані
належним чином в акті перевірки, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті на
законних підставах, просив у
задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судове
засідання прибув, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове
засідання прибув, проти позовних вимог
заперечував та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд встановив наступне.

ТОВ "ЕВРОПРОДУКТ" зареєстроване
виконавчим комітетом Харківської
міської ради 06.04.1999 р., перебуває на
податковому обліку в органах державної
податкової служби з 08.04.1999 р. за № 10960, є
платником ПДВ, згідно свідоцтва про
реєстрацію платника ПДВ від 16.07.2007 р. №
100052991.

Згідно довідки серії АА № 741521, наданої
Головним управлінням статистики у
Харківській області, ТОВ "ЕВРОПРОДУКТ"
має наступні види діяльності за
КВЕД-2010: діяльність посередників у
торгівлі товарами широкого
асортименту; оптова торгівля іншими
товарами господарського призначення;
неспеціалізована оптова торгівля;
вантажний автомобільний транспорт (т. 1
а.с. 82-83).

Фахівцями ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкова була проведена документальна
невиїзна позапланова перевірка ТОВ
"ЕВРОПРОДУКТ" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ПП "Торговий дім
"Прем'єр Папір" за період листопад 2010
року - травень 2011 року, за результатами
якої складено акт від 25.04.2014 р. №
1553/20-30-22-01/30360551 (т. 1 а.с. 10-30).

В акті зазначено про порушення ТОВ
"ЕВРОПРОДУКТ", зокрема серед іншого:

- п. 44.1 ст. 44 та п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України, завищено витрати в
декларації з податку на прибуток за 2
квартал 2011 року в сумі 64726,00 грн., що
призвело до заниження податку на
прибуток за 2 квартал 2011 року в сумі
14887,00 грн.;

- п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4 ст.
201 ПК України, завищено суму
податкового кредиту в декларації з
податку на додану вартість за квітень
2011 року в сумі 1473,00 грн., за травень 2011
року в сумі 11472,00 грн., що призвело до
заниження ПДВ за квітень 2011 року в сумі
1473,00 грн., за травень 2011 року в сумі 11472,00
грн. (т. 1 а.с. 29-30).

На підставі висновків вказаного акту
відповідачем 13.05.2014 р. прийнято
податкове повідомлення - рішення №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з ПДВ у розмірі
12946,00 грн., з яких 12945,00 грн. - за основним
платежем, 1,00 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями, та податкове
повідомлення - рішення № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 14887,00 грн. за основним платежем
(т. 1 а.с. 55, 56, 57).

Підставою для прийняття вказаних
податкових повідомлень-рішень
слугував висновок податкового органу
про порушення контрагентами позивача
ПП "Торговий дім "Прем'єр Папір" своїх
податкових зобов'язань, приписів
господарського та цивільного
законодавства (моральних засад).

В основу висновку ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова покладено відомості з
акту ДПІ у Шевченківському районі м.
Львова від 05.02.2013 р. № 59/17/22-1009/34768237 про
результати позапланової виїзної
документальної перевірки ПП "Торговий
дім "Прем'єр Папір" () з
питань взаєморозрахунків з ПП
«Папір-Опт-Торг» (), яким
було встановлено, що господарські
операції, проведені між вказаними
підприємствами, мають ознаки
нереальності здійснення.

Таким чином, відповідач дійшов
висновку, що правочини, укладені
позивачем з ПП "Торговий дім "Прем'єр
Папір" мають ознаки нереальності
здійснення.

Судом встановлено, що в перевіряємому
періоді (квітень, травень 2011 року)
позивач мав взаємовідносини з ПП
"Торговий дім "Прем'єр Папір". Між ТОВ
"ЕВРОПРОДУКТ" (Покупець) та ПП "Торговий
дім "Прем'єр Папір" (Продавець) 03.01.2011 р.
був укладений договір купівлі-продажу
№ 007/Х, згідно якого Продавець
зобов'язується постачати покупцю
папір, картон, плівки та іншу
целюлозно-паперову продукцію, а
Покупець зобов'язується прийняти товар
та своєчасно здійснити його оплату на
умовах цього договору (т. 1 а.с. 113-116).

Так, у квітні, травні 2011 року Приватним
підприємством "Торговий дім "Прем'єр
Папір" були здійснені поставки
позивачу поставки ТМЦ, що
підтверджується рахунками-фактурами,
видатковими та податковими накладними
(т. 1 а.с. 117-250, т. 2 а.с. 1-12).

Приймання придбаного позивачем товару
здійснювалось уповноваженою ТОВ
"ЕВРОПРОДУКТ" особою - Чуб А.Г., якому
довірено отримувати ТМЦ від ПП
"Торговий дім "Прем'єр Папір",
відповідно до вказаних видаткових
накладних, на підставі довіреностей на
отримання ТМЦ, які відображені
позивачем в журналі реєстрації
довіреностей за квітень, травень 2011
року, що підтверджується витягом з
даного журналу (т. 2 а.с. 13-17).

Придбані позивачем у ПП "Торговий дім
"Прем'єр Папір" ТМЦ були перевезені та
доставлені позивачем на його склад з
використанням ручної поклажі, що
підтверджується товарно-транспортними
накладними, подорожніми листами (т. 2
а.с. 153-188).

Автотранспортні засоби, які були
використані позивачем для перевезення
придбаного товару, належать позивачу
на праві приватної власності, що
підтверджується свідоцтвом про
реєстрацію транспортного засобу КХС №
633477 від 26.10.2005 р., та знаходиться в
користуванні на підставі довіреності
№ 62/10/L від 16.02.2010 р. (т. 2 а.с. 189, 190).

Зазначені у вказаних
товарно-транспортних накладних водії
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебувають в штаті
ТОВ "ЕВРОПРОДУКТ", що підтверджується
наказами № 7 від 01.06.2006 р. та № 8 від
06.06.2009 р. (т. 2 а.с. 191, 192).

Склад ТОВ "ЕВРОПРОДУКТ", на який був
поставлений товар, знаходиться за
адресою: м. Харків, вул. Довгалівська, 19,
та використовується позивачем на
підставі договору № 5/К від 01.01.2011 р. про
надання послуг зі складування ТМЦ,
укладеного з ТОВ «Харківжелдорснаб» (т.
2 а.с. 193-198).

Розвантаження товару здійснювалось на
складі позивача автомобілем ISUZU,
зазначеним у вказаних
товарно-транспортних накладних та
подорожніх листах, який оснащений
гідро бортом, що дозволяє здійснювати
завантаження та вивантаження вантажу
без сторонньої допомоги вантажної
техніки, що підтверджується
відповідною довідкою (т. 2 а.с. 199).

Позивачем був оплачений придбаний у ПП
"Торговий дім "Прем'єр Папір" товар у
повному обсязі, що підтверджується
платіжними дорученнями, виписками по
особовому рахунку (т. 2 а.с. 225-250, т. 3 а.с.
1-35).

З метою забезпечення повного,
всебічного та об'єктивного розгляду та
вирішення справи, судом було надіслано
запит щодо витребування у ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області,
зокрема, довідки щодо звітності по
підприємству ПП "Торговий дім "Прем'єр
Папір" за формою 1-ДФ із зазначенням
кількості працюючих осіб на вказаному
підприємстві за 2 квартал 2011 року,
податкової звітності підприємства з
ПДВ за квітень, травень 2011 року,
додатків АМ до податкової декларації з
податку на прибуток за 2 квартал 2011
року. Згідно наданої суду відповіді
листом від 08.08.2014 р. ДПІ у
Шевченківському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області
повідомило, що ПП "Торговий дім "Прем'єр
Папір" з 01.04.2013 р. перебуває на обліку в
Єнакієвській ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області. Оскільки станом на
час розгляду даної справи приймання
для пересилання поштових відправлень
на адресу, зокрема, м. Єнакієве
Донецької області, призупинено, суд не
має можливості направити запит до
Єнакієвської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Донецькій області з метою отримання
інформації щодо господарської
діяльності ПП "Торговий дім "Прем'єр
Папір".

Суд вважає необґрунтованою правову
позицію відповідача, що правочини між
ТОВ "ЕВРОПРОДУКТ" та ПП "Торговий дім
"Прем'єр Папір" здійснені без мети
настання реальних наслідків з огляду
на наступне.

Проведення господарських операцій
підприємства підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.
Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", на даних
бухгалтерського обліку базується
фінансова, податкова, статистична та
інша звітність. Отже, згідно вказаної
правової норми, первинні документи по
відображенню господарських операцій, є
основою для податкового обліку.
Порядок формування валових витрат
платниками податку на прибуток
визначений Податковим кодексом
України.

Відповідно до п. 138.1 ст. 138 ПК України,
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 -
138.10.4 пункту 138.10, пунктом 138.11 цієї
статті: інших витрат, визначених згідно
з пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу; крім витрат,
визначених у пунктах 138.3 цієї статті та
у статті 139 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 138.1.1 п. 138.1 ст. 138 ПК
України, витрати операційної
діяльності включають собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку.

Згідно п. 138.2 ст. 138 ПК України, витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 138.8 ст. 138 ПК України,
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; загально
виробничі витрати, які відносяться на
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг відповідно до положень
(стандартів) бухгалтерського обліку;
вартості придбаних послуг, прямо
пов'язаних з виробництвом товарів,
виконанням робіт, наданням послуг;
інших прямих витрат, у тому числі
витрат з придбання електричної енергії
(включаючи реактивну).

Згідно п.п. 139.1.9 п.139.1 ст. 138 ПК України, не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Положеннями п. 44.1 ст. 44 ПК України
визначено, що для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Водночас, статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Матеріалами справи встановлено, що
первинні документи бухгалтерського та
податкового обліку позивача, які
надані ним в підтвердження формування
валових витрат, відповідають вимогам
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні". Доказів зворотнього судовим
розглядом справи не встановлено.

Чинне податкове законодавство не
ставить в залежність право позивача на
формування валових витрат від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентами
податку до бюджету. Питання формування
валових витрат поширюється тільки на
окремо взятого платника податків і не
ставить цей факт у залежність від
розрахунку з бюджетом третіх осіб.

В даному випадку виконання угоди між
позивачем та ПП "Торговий дім "Прем'єр
Папір" підтверджується податковими та
видатковими накладними,
рахунками-фактурами,
товарно-транспортними накладними,
платіжними дорученнями які містяться в
матеріалах справи, отже, можливо
зробити висновок, що витрати з
придбання товарів вірно віднесено до
валових витрат позивача.

Порядок обчислення і сплати податку на
додану вартість платниками податку
визначений Податковим кодексом
України. Згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187,
п. 188.1 ст. 188 ПК України, об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість є операції платників податку,
окрім іншого, з постачання товарів,
місце постачання яких розташоване на
митній території України. Датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше: або
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, або дата відвантаження
товарів. База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів.

Згідно п. 201.1, 201.4, 201.6 ст. 201 ПК України,
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну. Податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця та є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. В свою чергу,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно п. 198.1 ст. 198
виникає, окрім іншого, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. При цьому,
відповідно до п. 198.2, 198.3, 198.6 ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

З огляду на викладені положення, для
отримання права сформувати податковий
кредит із сум ПДВ, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг),
платник ПДВ повинен мати податкові
накладні, видані на реально отриманий
товар (роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Таким чином, правові наслідки у вигляді
виникнення права платника податку на
податковий кредит можуть мати лише
реально вчинені господарські операції
з придбання товарів, послуг чи основних
фондів із метою використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності, а не саме
лише оформлення відповідних
документів або рух грошових коштів на
поточних рахунках платників податку.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 ПК України).

Таким чином, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. При цьому,
оцінюватись при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

З огляду на встановлені обставини у
справі, враховуючи індивідуальний
характер юридичної відповідальності
особи, встановлений статтею 61
Конституції України, суд зазначає, що у
разі порушення контрагентами платника
податків чинного законодавства,
відповідальність та негативні
наслідки настають саме щодо цих осіб.
Зазначена обставина не є підставою для
позбавлення платника податків (в
даному випадку, ТОВ «ЕВРОПРОДУКТ»)
права на віднесення сум до складу
податкового кредиту у разі, якщо
останній виконав усі передбачені
законом умови його отримання (сплатив
ПДВ у ціні замовлених та фактично
отриманих товарів) та має
документальне підтвердження розміру
податкового кредиту.

З наведених норм законодавства та
досліджених матеріалів справи, суд
зазначає, що позивач виконав вимоги
законодавства, сплативши податок на
додану вартість в ціні придбаних
товарів від контрагента ПП "Торговий
дім "Прем'єр Папір", який в свою чергу,
виконав вимоги діючого законодавства,
видавши позивачу належним чином
оформлені податкові накладні на
сплачені суми податку.

Відповідно до ст. 202 Цивільного Кодексу
України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочин повинен
відповідати вимогам зазначеним у ст. 203
ЦК України. Правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК
України).

Слід зазначити, що притягнення суб'єкта
права до відповідальності за діяння, що
було вчинено іншою особою, є
неможливим, за винятком встановлених
ст. 228 Цивільного кодексу України та
ст.ст. 207 і 208 Господарського кодексу
України випадків свідомого укладення
таким суб'єктом права нікчемного
правочину з метою відображення певних
первинних документів в податковому
обліку без фактичного проведення
господарських операцій.

Обов'язок контролю за правильністю
нарахування та сплати ПДВ покладається
на відповідача, а не на позивача, у
зв'язку з чим відсутні підстави для
позбавлення позивача права на
податковий кредит через можливі
порушення податкового законодавства
контрагентами.

Якщо контрагент можливо не виконав
свого зобов'язання по сплаті податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою для позбавлення платника
податку (покупця товарів, робіт, послуг)
права на відшкодування ПДВ у разі, якщо
останній виконав усі передбачені
законом умови щодо отримання такого
відшкодування і має документальне
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що досліджені первинні документи в
сукупності свідчать про реальність
виконання укладених між ТОВ
«ЕВРОПРОДУКТ» та ПП "Торговий дім
"Прем'єр Папір" правочинів, та як
наслідок, правомірність віднесення
позивачем сум податку на додану
вартість до податкового кредиту та
правомірність формування позивачем
валових витрат.

Виконання договорів підтверджується
наявними в матеріалах справи
первинними документами, договір між
позивачем і вказаним контрагентом мав
реальний характер. Судом не
встановлені факти, які б свідчили, що
зміст договору не відповідає діючому
законодавству України, дійсним намірам
сторін та що ці наміри спрямовані на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Отримані позивачем від зазначеного
контрагента податкові накладні не
мають недоліків, відповідно до ч. 2 ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", та п. 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р.
за N 168/704, що спричиняють втрату нею
статусу первинного документа.

Оскільки належними та допустимими
доказами відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, на якого покладено
обов'язок щодо доказування
правомірності прийнятого ним рішення,
не довів обґрунтованості висновків
акту перевірки, суд приходить до
висновку, що правочини відповідають
положенням чинного законодавства
України. Фактичні обставини об'єктивно
засвідчують здійснення господарської
діяльності між позивачем та
контрагентом і правомірність
включення до складу податкового
кредиту у відповідному звітному
періоді сум ПДВ по отриманим
податковим накладним та формування у
відповідних звітних періодах валових
витрат.

З огляду на викладене, доводи
відповідача щодо нікчемності
правочинів є безпідставними і судом до
уваги не приймаються, оскільки
укладений договір виконаний з боку ТОВ
«ЕВРОПРОДУКТ» в повному обсязі, на
момент розгляду справи є чинним і в
установленому законодавством порядку
судом недійсним не визнавався, а
податкові накладні в установленому
законодавством порядку недійсними не
визнані, є чинними на момент розгляду
справи і в сукупності з іншими доказами
у справі дають суду підстави для
висновку про достовірність
підтвердження фактичності здійснення
господарських операцій, сплати податку
на прибуток та податку на додану
вартість.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Всупереч
наведеним вимогам, вимогам ч. 3 ст. 2 КАС
України, відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
висновки, і не довів правомірності
прийнятих ним податкових
повідомлень-рішень. За таких умов,
оскаржувані позивачем податкові
повідомлення - рішення від 13.05.2014 р. №
та № не відповідають
вимогам закону, що є підставою для їх
скасування.

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України,
враховуючи, що рішення приймається на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення
документально підтверджених судових
витрат з держбюджету на користь
позивача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. 158, ст. 159, ст. 160, ст. 163, ст.
185, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЕВРОПРОДУКТ" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 13 травня 2014 року, прийняте
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на підставі акту №
1553/20-30-22-01/30360551 від 25 квітня 2014 року про
результати документальної невиїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЕВРОПРОДУКТ" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ПП "Торговий дім
"Прем'єр Папір" () за
період листопад 2010 - травень 2011 року.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 13 травня 2014 року, прийняте
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на підставі акту №
1553/20-30-22-01/30360551 від 25 квітня 2014 року про
результати документальної невиїзної
позапланової перевірки Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ЕВРОПРОДУКТ" з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ПП "Торговий дім
"Прем'єр Папір" () за
період листопад 2010 - травень 2011 року.

Стягнути з Державного бюджету України
(УДКСУ у Червонозаводському районі м.
Харкова Харківської області, код 37999628,
банк ГУДКСУ у Харківській області, МФО
851011, р/р 4011) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"ЕВРОПРОДУКТ" (61202, м. Харків, пр-т
Людвіга Свободи, 39, кв. 56, ) судові витрати у розмірі 182,70 грн.
(сто вісімдесят дві гривні сімдесят
копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення та з дня
отримання копії постанови, у разі
проголошення постанови суду, яка
містить вступну та резолютивну
частини, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

У повному обсязі постанову
складено 26.08.2014 р.

Суддя
Сагайдак В.В.