Справа № 748/2382/14-а
Суддя: Меженнікова С. П.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/41/14
Єдиний унікальний № 748/2382/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року
м. Чернігів

Суддя Чернігівського районного суду
Чернігівської області Меженнікова С.П.,
розглянувши в приміщенні суду в м.
Чернігові в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про визнання дій та
бездіяльності відповідача
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2014 року (згідно поштового
конверту) представник позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 звернувся з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Чернігівському районі
Чернігівської області (далі -
відповідач), в якому просить:

- визнати незаконними дії Відповідача
щодо застосування ним під час
нарахування/перерахунку пенсій
Позивача положень бюджетних законів, а
також підзаконних нормативно-правових
актів, якими у порушення та розріз
встановлених Конституцією і Законами
України вимог і норм, визначено розміри
пенсій для осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
до того, ще й значно менші, ніж
передбачені статтями 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" ( далі
Закону), для відповідної категорії
громадян;

- визнати бездіяльність Відповідача
щодо нарахування, перерахунку та
виплати ним недоотриманих сум
державної та додаткової пенсій,
передбачених статтями 49,50,54 Закону,
протиправною;

- зобов'язати Відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
державної пенсії Позивача відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом у редакції
діючих Законів № 230/96, № 231, та
пов'язаними із ним Законами, а саме у
розмірі не нижчому 6 (шести) мінімальних
пенсій за віком, за період, починаючи з
01 січня 2008 року по 21 липня 2010 року, з 21
січня 2011 року по 26 січня 2011 року та з 25
лютого 2011 року і до моменту винесення
рішення у цій справі, де розмір пенсії
за віком визначається у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховувати вимоги статті 67 Закону, за
якими розміри пенсій збільшуються у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; - без урахування
приписів Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, якими
визначено розміри пенсій для осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відмінні від законодавчо
встановлених, ще й у бік зменшення;

- зобов'язати Відповідача зробити
нарахування, перерахунок та виплату
додаткової пенсії Позивача відповідно,
на підставі, у порядку та розмірах,
встановлених Законом у редакції діючих
Законів № 230/96, № 231, та пов'язаними із
ним Законами, а саме у розмірі 50
(п'ятдесяти) процентів мінімальної
пенсії за віком, за період, починаючи з
01 січня 2008 року по 21 липня 2010 року, з 21
січня 2011 року по 26 січня 2011 року та з 25
лютого 2011 року і до моменту винесення
рішення у цій справі, де розмір пенсії
за віком визначається у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого законом, одночасно
враховуючи вимоги статті 67 Закону, за
якими розміри пенсій збільшуються у
разі збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; - без урахування
приписів Бюджетних законів, а також
підзаконних нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, якими
визначено розміри пенсій для осіб,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи, відмінні від законодавчо
встановлених, ще й у бік зменшення;

- зобов'язати Відповідача
перераховувати у подальшому Позивачу,
визначені статтями 50, 54 Закону розміри
пенсій, у зв'язку зі збільшенням
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом для відповідної
групи осіб, починаючи з дня
встановлення нового розміру, а також
вчасно виплачувати належні йому
пенсії;

- стягнути з Відповідача у
порядку негайного виконання,
передбаченого статтею 256 КАС України,
на користь Позивача боргову суму за
пенсійними виплатами, що виникла за
весь період невиконання вимог Законів
України щодо нарахування та
перерахунку пенсій Позивача,
передбачених статтями 50, 54 Закону.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії,
має інвалідність ІІІ групи, а тому має
право на отримання згідно ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров"ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком та
державної пенсії в розмірі не нижче 6
мінімальних пенсій за віком, а в разі
збільшення розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, також має право на
підвищення розміру його пенсії, що
передбачено ст.67 цього ж Закону, а тому
дії відповідача щодо нарахування та
виплати позивачу пенсії у порядку та
розмірах встановлених постановою
Кабінету Міністрів України, є
незаконними та неправомірними.

Ухвалою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 11
серпня 2014 року було відкрито скорочене
провадження в частині визнання дій та
бездіяльності відповідача щодо
ненарахування та виплати державної та
додаткової пенсії - незаконними,
неправомріними та зобов'язання
останнього зробити нарахування та
виплату даних пенсій в розмірі
визначеному Законом України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
02.02.2014 року по день винесення рішення. В
іншій частині, за період з 25 лютого 2011
року по 22 липня 2011 року - відмовлено у
відкритті провадження, а за період з
01.01.2008 року по 21.07.2011 року, з 21.01.2011 року
по 26.01.2011 року, з 23.07.2011 року по 02.02.2014
року позовні вимоги залишено без
розгляду.

Заперечення на адміністративний
позов надійшли до суду 20 серпня 2014 року,
в яких відповідач просить відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
оскільки відповідач діяв в межах
законодавчо наданих повноважень і не
порушив вимоги чинного законодавства
України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС
України суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС першої
категорії, що підтверджується копією
посвідчення серії НОМЕР_1 (вкладка
НОМЕР_2) - а.с.15 зворот. 18.12.2007 року йому
встановлено ІІІ групу інвалідності
внаслідок захворювання, пов'язаного з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС ( а.с.16).

Відповідно до ст.49 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" пенсії
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Стаття 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" передбачає,
що особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров"ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам 3 групи - 50% мінімальної
пенсії за віком.

Нормами ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визначені
підстави та умови призначення
державних пенсій для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році.

Зазначені норми розповсюджуються
на позивача як до учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
у 1986 році, І категорії. Частина 4 ст. 54
цього Закону передбачає, що в усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв"язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими по 3 групі 6 мінімальних
пенсій за віком.

Законом України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 №
719-VІI в редакції, яка діяла до 2 серпня 2014
р. не було передбачено, що норми і
положення, ст.ст. 50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

В той же час, з 03.08.2014 р. набрав
чинності Закон України "Про внесення
змін до Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" № 1622-VII від
31.07.2014 р., яким Прикінцеві положення
доповнено п. 6 прим. 4, 6 прим. 5, 6 прим. 6, 6
прим. 7, 6 прим. 8.

Зокрема п. 6 прим. 7 Прикінцевих
положень до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" з
03.08.2014 р. установлено, що норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

По справі установлено, що ОСОБА_1 в
період з 02 лютого 2014 р. по 22 серпня 2014 р.
(по день винесення рішення) одержував
пенсію по інвалідності, на підставі
статті 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, на підставі
статті 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірах визначених
Порядком обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, який затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 р. N 1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з
урахуванням Закону України "Про
внесення змін до Закону України " Про
Державний бюджет України на 2014 р." від
31.07.2014 року.

Виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
ОСОБА_1 в період з 02 лютого 2014 р. по 02
лютого 2014 р.:

- при визначенні розміру основної
пенсії, передбаченої ст. 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосуванню підлягає розмір
мінімальної пенсії за віком для даної
категорії громадян, а саме 6
мінімальних пенсій за віком, яка
визначається ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", та
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність на відповідний рік, а не
розмір, обрахований відповідно до
актів Кабінету Міністрів України;

- при визначенні розміру додаткової
пенсії, передбаченої ст.50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
застосуванню підлягає розмір
мінімальної пенсії за віком для даної
категорії громадян, а саме 50 %
мінімальної пенсії за віком, яка
визначається ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", та
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність на відповідний рік, а не
розмір, обрахований відповідно до
актів Кабінету Міністрів України.

Таким чином, управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі, в період з 02
лютого 2014 р. по 02 серпня 2014 р., повинно
виплачувати ОСОБА_1 основну та
додаткову пенсію відповідно до ст.ст. 50,
54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Щодо нарахування та виплати
ОСОБА_1 основної та додаткової пенсію в
період з 02 серпня 2014 року по 22 серпня 2014
року (по день винесення судом рішення),
суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 75 Конституції
України, Верховна Рада України є єдиним
органом законодавчої влади в Україні.

Конституція України не встановлює
пріоритету застосування того чи іншого
закону, в тому числі, залежно від
предмета правового регулювання. Немає
також закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Водночас, Конституційний Суд України у
пункті 3 мотивувальної частини рішення
від 03 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про
набуття чинності Конституцією України
зазначив: "Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше".

За змістом частини третьої статті 150
Конституції України рішення
Конституційного Суду України є
обов"язковими до виконання на
території України.

Отже, за наявності декількох законів,
норми яких по-різному регулюють
конкретну сферу суспільних відносин,
під час вирішення спору у цих
відносинах необхідно застосовувати
положення закону з урахуванням дії
закону в часі за принципом пріоритету
тієї норми, яка прийнята пізніше, тобто
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" від 31.07.2014 року
(набрав чинності 03.08.2014 року).

Відповідачем не надано суду доказів та
не доведено правомірності свого
рішення щодо не нарахування та
невиплати позивачу пенсії з 02.02.2014 року
по 02.08.2014 року відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
а тому позовні вимоги про визнання дій,
бездіяльності неправомірними та
зобов"язання здійснити перерахунок
основної та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров"ю за період з 02.02.2014
року по 02.08.2014 року, підлягають
задоволенню в цій частині.

Разом з тим, суд приходить до висновку,
що позивачу з 03.08.2014 року по 22.08.2014 року
основна та додаткова пенсія
нараховується відповідачем відповідно
до діючого законодавства, а тому
позовні вимоги в частині визнання
протиправною дій та бездіяльність та
зобов"язання відповідача здійснити
перерахунок основної та додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров"ю у
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком і
50 % мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" з 03.08.2014
року по 22.08.2014 року є необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню.

Також, суд вважає за необхідне
відмовити у задоволенні позову в
частині подальшого проведення
перерахунку та виплати пенсії позивачу
у разі підвищення розміру прожиткового
мінімуму, оскільки відповідно до
частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Таким чином, неможливо
зобов'язати відповідача на майбутнє
вчиняти певні дії, оскільки відсутні
факти порушення пенсійних прав
позивача в майбутньому.

На підставі ст. 19 Конституції
України, ст.ст. 50,54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Закону
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" від 31.07.2014 року, керуючись ст.
ст. 6,9,14,69,70,94,158-165,167, 183-2, 256 ч.2 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про визнання дій та
бездіяльності відповідача
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області щодо нарахування і виплати в
меншому розмірі ОСОБА_1 щомісячних
державних пенсій (основної та
додаткової) відповідно до вимог ст.ст.
50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-12.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Чернігівському районі
Чернігівської області провести
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1
згідно вимог статей 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 02 лютого 2014 року по 02 серпня 2014 року, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Чернігівському районі
виконати постанову суду негайно у
межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Чернігівський районний суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя :
С.П. Меженнікова