Справа № 306/572/13-а, 2а-306/44/13
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
Справа № 876/6947/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Макарика В.Я., Шинкар Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Баранкевич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Сільського голови Неліпинської
сільської ради Свалявського району
Закарпатської області на постанову
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 05.04.2013 р. по
справі за позовом Малого приватного
підприємства "Алекс" до Сільського
голови Неліпинської сільської ради
Свалявського району Закарпатської
області, Неліпинської сільської ради
Свалявського району Закарпатської
області про визнання протиправним,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії,-

встановив:

21.02.2013 року позивач - Мале приватне
підприємство "Алекс" (надалі - МПП
"Алекс") звернулося до суду із позовом
до відповідачів Сільського голови
Неліпинської сільської ради
Свалявського району Закарпатської
області, Неліпинської сільської ради
Свалявського району Закарпатської
області про визнання протиправним,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії.

У позовній заяві, із урахуванням
уточнення до позовних вимог, позивач
просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення Неліпинської
сільради №81 від 20.12.2012р. "Про видачу
дублікату свідоцтва про право
власності на нерухоме майно" виконкому
Неліпинської сільради Свалявського
району Закарпатської області;
зобов'язати Неліпинську сільську раду
видати дублікат Свідоцтва про право
приватної власності на Артсвердловину
№ 1-Л по видобутку підземної питної
води з надкаптажними спорудами,
під'їзною дорогою, енергозабезпеченням
та станцією наливу від 12.09.2001 р. із
одночасним покладенням обов'язку на
посадову особу, в тому числі сільського
голову ОСОБА_2 по поставленню підпису
на дублікаті такого свідоцтва та
скріплення його гербовою печаткою.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що МПП
"Алекс" 12.09.2001р. отримано від
Неліпинської сільської ради Свідоцтво
про право власності на Артсвердловину
по видобутку підземної питної води.
Позивач зазначає, що ним фактично
розроблено дану свердловину, запущено
по ній роботу. Оскільки оригінал
свідоцтва про право власності
позивачем було загублено МПП "Алекс"
звернулось до відповідача з заявою про
видачу дублікату свідоцтва про право
власності. У відповідь відповідач
прийняв рішення №81 від 20.12.2012р. "Про
видачу дублікату свідоцтва про право
власності на нерухоме майно", в якому
надав дозвіл позивачу виключно на
видачу дублікату свідоцтва про право
власності на нерухоме майно
(будинок-надкаптажна споруда та інші
допоміжні споруди), де Артсвердловина
№ 1-Л по видобутку підземної питної
води включена не була. Позивач вважає
дане рішення сільської ради незаконним
та таким що порушує встановлене
нормами ЦК України його право
власності на Артсвердловину № 1-Л,
оскільки дана свердловина з вересня 2001
року перебуває у власності позивача на
підставі Свідоцтва про право власності
від 12.09.2001р. Відтак, просить суд
задовольнити позовні вимоги та
зобов'язати відповідача видати
дублікат Свідоцтва про право власності
від 12.09.2001р.(аналогічного змісту).

Постановою Свалявського районного
суду Закарпатської області від 05.04.2013 р.
позов МПП "Алекс" задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано
рішення №81 від 20.12.2012р. "Про видачу
дублікату свідоцтва про право
власності на нерухоме майно" виконкому
Неліпинської сільарди Закарпатської
області.

Зобов'язано виконком Неліпинської
сільради прийняти рішення "Про надання
дозволу МПП "Алекс" про видачу
дубліката Свідоцтва про право
власності на Артсвердловину №1-Л по
видобутку підземної питної води з
надкапажними спорудами, підїздною
дорогою, енергозабезпеченням та
станцією наливу від 12.09.2001р. у звязку з
втратою оригіналу свідоцтва"

Зобов'язано голову Неліпинської
сільради ОСОБА_2 невідкладно вчинити
підпис на дублікаті Свідоцтва про
право власності на Артсвердловину №1-Л
по видобутку підземної питної води з
надкапажними спорудами, підїздною
дорогою, енергозабезпеченням та
станцією наливу від 12.09.2001р. та скріпити
його печаткою Неліпинської сільради
Закарпатської області.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції встановив, що
відповідно до свідоцтва про право
власності позивач є власником
Артсвердловини № І-Л питної води з
надкапажними спорудами, підїздною
дорогою, енергозабезпеченням та
станцією наливу. Даний об'єкт
розташований с.Вовчий Неліпинської
сільради урочище "Ждимир". Підставою
видачі свідоцтва є рішення виконавчого
комітету Неліпинської сільради від
12.09.2001р. Позивач звертається до
Неліпинської сільради в грудні 2012р. із
заявою про видачу дублікату свідоцтва,
рішенням Неліпинської сільради від
20.12.2012р. №81 надано дозвіл на видачу
дублікату, проте не зазначено
Артсвердловину №І-Л, підїздну дорогу,
енергозабезпечення та станцію
розливу.Право власності позивача ніким
не оспорено та не скасовано. Видавати
нове свідоцтво на право власності у
відповідача немає законних підстав.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
видане оспорюване рішення фактично
обмежує право власності позивача, а
тому дане рішення підлягає скасуванню.
Відтак, відповідача слід зобов'язати
видати дублікат свідоцтва про право
власності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду Сільський голова Неліпинської
сільської ради Свалявського району
Закарпатської області оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
правові норми Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» та
зазначає, що судом не з'ясовано, що
12.09.2001 року засідання виконавчого
комітету Неліпинської сільської ради
не проводилося, а тому видавати
дублікат свідоцтва на право власності
на підставі неіснуючого рішення
виконавчого комітету не можливо. Також
технічна документація на вказаний
об'єкт була виготовлена Свалявським
БТІ лише у 2004 році, а не при видачі
свідоцтва у 2001 році.

Крім того, позивачем МПП «Алекс» не
було надано необхідний пакет
документів для отримання дубліката
свідоцтва на право власності та
документи, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує відповідність
закінченого будівництвом об'єкта
проектній документації, державним
будівельним нормам, стандартам і
правилам.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити з наступних підстав.

Так, судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

17.12.2012 року МПП "Алекс" звернулось з
листом до Сільського голови
Неліпинської сільської ради
Свалявського району Закарпатської
області ОСОБА_2 із проханням видати
дублікат свідоцтва про право власності
на артсвердловину по видобутку
підземної води, що розташована в
с.Вовчий Неліпинської сільської ради
урочище "Ждимир" у зв'язку з втратою
свідоцтва про право власності виданого
згідно рішення виконавчого комітету
Неліпинської сільської ради
Свалявського району Закарпатської
області від 12.09.2001 року. В додаток до
листа зокрема було долучено копію
інвентаризаційної справи, копію
втраченого свідоцтва про право
власності (а.с.26).

У відповідь відповідач прийняв рішення
№ 81 від 20.12.2012р. "Про видачу дублікату
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно", в якому надав дозвіл
позивачу виключно на видачу дублікату
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно (будинок-надкаптажна
споруда та інші допоміжні споруди) в
с.Вовчий (а.с.27). При цьому, приймаючи
оспорюване рішення орган місцевого
самоврядування виходив з того, що ст.4
Кодексу України «Про надра»
передбачено, що надра є виключно
власністю народу України і надаються
тільки у користування. Крім того,
відповідно до документів, отриманих
відповідачем із архіву, при видачі
свідоцтва про право власності на
Артсвердловину допущено технічні
помилки, а саме: не вірно зазначено
номер рішення Неліпинської сільради
(дане рішення прийняте не 12.09.2001р., а
29.09.2001р.) технічна документація
виготовлена лише в 2004р., де не зазначено
всіх даних інвентаризаційної справи,
що не дає законних підстав для
відповідача на видачу дублікату на
Артсвердловину.

Позивач вважає дане рішення сільської
ради незаконним та таким що порушує
встановлене нормами ЦК України його
право власності на Артсвердловину №
1-Л, оскільки, як зазначає позивач, дана
свердловина з вересня 2001 року
перебуває у власності позивача на
підставі Свідоцтва про право власності
від 12.09.2001р. Відтак, просить суд
задовольнити позовні вимоги та
зобов'язати відповідача видати
дублікат Свідоцтва про право власності
від 12.09.2001р.(аналогічного змісту).

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 № 1952-IV, державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим

Законом, або не дають змоги
встановити відповідність заявлених
прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до п.1.6, п.1.7. Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, зареєстрованого наказом
Міністерства юстиції України № 7/5 від
07.02.2002 року (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
державній реєстрації підлягає право
власності на закінчене будівництвом
нерухоме майно, яке прийняте в
експлуатацію у встановленому
законодавством порядку. Державна
реєстрація прав проводиться
реєстратором БТІ за наявності
матеріалів технічної інвентаризації,
підготовлених тим БТІ, реєстратор
якого проводить державну реєстрацію
прав на цей об'єкт.

Пунктом 8.1 цього Положення передбачено,
що оформлення права власності на
нерухоме майно проводиться з видачею
свідоцтва про право власності за
заявою про оформлення права власності
на нерухоме майно: а) органами
місцевого самоврядування: фізичним та
юридичним особам на новозбудовані,
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна за наявності документа, що
посвідчує право на земельну ділянку,
та документа, що відповідно до вимог
законодавства засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

В контексті наведених правових норм
судом першої інстанції не враховано, що
відповідно до документів, отриманих
відповідачем із архіву, при видачі
Свідоцтва про право власності на
Артсвердловину № 1-Л від 12.09.2001 р.
допущено технічні помилки, зокрема
невірно зазначено номер рішення
Неліпинської сільської ради, на
підставі якого позивачу видано
Свідоцтво. Крім того дане рішення було
прийняте не 12.09.2001 р., оскільки у цей
день засідання виконавчого комітету
Неліпинської сільської ради не
проводилося, що підтверджується
наявним у матеріалах справи Описом
питань та рішень, що увійшли до
протоколу виконкому сільської ради
(а.с.42), а 26.09.2001 р., а тому видавати
дублікат свідоцтва на право власності
на підставі неіснуючого рішення
виконавчого комітету є неможливим, що
суперечить нормам чинного
законодавства.

Колегією суддів також встановлено, що
технічна документація на вказаний
об'єкт була виготовлена Свалявським
БТІ лише у 2004 році, а не при видачі
свідоцтва у 2001 році (а.с.15-25).

Суд апеляційної інстанції також бере
до уваги ту обставину, що позивачем МПП
«Алекс» при зверненні до органу
місцевого самоврядування не було
надано необхідний пакет документів для
отримання дубліката свідоцтва на право
власності та документи, що відповідно
до вимог законодавства засвідчують
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надавши правову оцінку спірним
правовідносинам та наявним у
матеріалах справи документам, суд
апеляційної інстанції вважає, що
відповідач у справі - виконавчий
комітет Неліпинської сільської ради
приймаючи рішення №81 від 20.12.2012р. "Про
видачу дублікату свідоцтва про право
власності на нерухоме майно" діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а відтак законні
права, свободи чи інтереси позивача, в
даному випадку, порушені не були.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин не
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення, яке
підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Сільського голови
Неліпинської сільської ради
Свалявського району Закарпатської
області задовольнити, а постанову
Свалявського районного суду
Закарпатської області від 05.04.2013 р. по
справі № 306/572/13-а ( 2-а/306/44/13 ) - скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову Малого приватного підприємства
"Алекс" до Сільського голови
Неліпинської сільської ради
Свалявського району Закарпатської
області, Неліпинської сільської ради
Свалявського району Закарпатської
області про визнання протиправним,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
В.Я. Макарик

Т.І. Шинкар