Справа № 821/1898/14
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/1898/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого: судді Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Державної фінансової
інспекції в Херсонській області до
комунального підприємства
"Азовкомунсервіс" про зобов'язання
вчинити певні дії,

встановив:

Державна фінансова інспекція в
Херсонській області (далі - позивач,
ДФІ) звернулась з адміністративним
позовом до комунального підприємства
"Азовкомунсервіс" (далі - відповідач, КП
"Азовкомунсервіс", Підприємство), в
якому, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просить
зобов'язати відповідача виконати
пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 вимоги від 11.04.2014 р. №
43-29/945 про усунення порушень.

Свої вимоги мотивує тим, що за
результатами проведеної ревізії
об'єкту контролю направлено вимогу від
11.04.2014 р. № 43-29/945 про усунення порушень,
проте Підприємство не в повному обсязі
виконало вимоги ДФІ. Так, за вказаними
пунктами вимоги від 11.04.2014 р. № 43-29/945 про
усунення порушень відповідач
зобов'язаний їх виконати шляхом:

- пункт 2 - провести позовну роботу щодо
стягнення коштів за надані послуги в
сумі 53696,76 грн. У разі пропуску строків
позовної давності стягнути з осіб,
винних у недоотриманні доходів, шкоду у
порядку та розмірі, передбачених
ст.ст.130-136 КЗпП України;

- пункт 3 - стягнути 1472,53 грн. зайво
виплачених виплат з осіб, які їх
отримали безпідставно, у порядку та
розмірах, встановлених ст.ст. 127, 136 КЗпП
України. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих грошових
виплатах кошти у сумі 1472,53 грн. у
порядку та розмірах, встановлених ст. 136
КЗпП України. Провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до фондів та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 493,11 грн.
(зарахувати в рахунок майбутніх
платежів);

- пункт 4 - стягнути 1208,69 грн. зайво
виплачених виплат з осіб, які їх
отримали безпідставно, в порядку та
розмірах, встановлених ст.ст.127, 136 КЗпП
України. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих грошових
виплатах кошти у сумі 1208,69 грн. у
порядку та розмірах, встановлених ст. 136
КЗпП України. Провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до фондів та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 438,75 грн.
(зарахувати в рахунок майбутніх
платежів);

- пункт 5 - стягнути 1041,00 грн. зайво
виплачених виплат з осіб, які їх
отримали безпідставно, в порядку та
розмірах, встановлених ст.ст.127, 136 КЗпП
України. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих грошових
виплатах кошти у сумі 1041,00 грн. у
порядку та розмірах, встановлених ст. 136
КЗпП України. Провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до фондів та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 468,63 грн.
(зарахувати в рахунок майбутніх
платежів);

- пункт 6 - стягнути 1612,35 грн. зайво
виплачених виплат з осіб, які їх
отримали безпідставно, в порядку та
розмірах, встановлених ст. ст.127, 136 КЗпП
України. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих грошових
виплатах кошти у сумі 1612,35 грн. у
порядку та розмірах, встановлених ст. 136
КЗпП України. Провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до фондів та повернути зайво
сплачені кошти в сумі 585,28 грн.
(зарахувати в рахунок майбутніх
платежів);

- пункт 7 - стягнути з особи, винної у
безпідставному списанні матеріальних
цінностей в сумі 1240,37 грн., шкоду у
порядку та розмірі встановленому ст.ст.
130, 133,136 КЗпП України;

- пункт 8 - відобразити дебіторську
заборгованість за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 в загальній
сумі 5485,60 грн., щодо якої здійснено
безпідставні витрати. Провести
претензійно-позовну роботу щодо
відшкодування коштів.

04.07.2014 р. від КП "Азовкомунсервіс" до
суду надійшли заперечення, відповідно
до яких відповідач просить відмовити в
задоволенні позовних вимог. Зазначає,
що усунення порушень та недоліків,
виявлених ревізією почалась одразу
після отримання вимоги від 11.04.2014 р. №
43-29/945. Відповідачем проведено роботу
щодо зменшення суми заборгованості
абонентів (п. 2 вимоги), з головним
бухгалтером, яка працювала на
підприємстві у 2011 році, проведено
роз'яснювальну роботу та подано вимогу
про повернення безпідставно набутих
грошових коштів в сумі 2903,35 грн., з чим
ОСОБА_2 погодилась та зобов'язалась
виплатити заборгованість до кінця року
(п. 5, 6 вимоги); 03.07.2014 р. підготовлено та
подано до Генічеського районного суду
Херсонської області позов про
примусове стягнення понесених
підприємством збитків в сумі 1240,37 грн. з
колишнього директора ОСОБА_3 (п. 7
вимоги); між ФОП ОСОБА_1 та КП
"Азовкомунсервіс" проведено звірку,
якою виявлено заборгованість
підприємця в сумі 5485,60 грн. Вказаний
борг ФОП ОСОБА_1 не заперечує повернути
в стислі терміни (п. 8 вимоги). КП
"Азовкомунсервіс" вважає, що п. 3 та п. 4
вимоги є безпідставними, оскільки дії
підприємства відповідають
законодавству України.

Позивачем подано заяву про розгляд
справи за відсутності його
представника в порядку письмового
провадження.

Відповідно до заяви від 08.07.2014 р.
представник КП "Азовкомунсервіс"
просить розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Згідно із ч. 4 ст. 122 КАС України особа,
яка бере участь у справі, має право
заявити клопотання про розгляд справи
за її відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Таким чином, суд вважає, що розгляд
даної справи необхідно здійснювати в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та наявні
у ній докази, суд встановив наступне.

Пунктом 7 статті 10 Закону України "Про
основні засади здійснення фінансового
контролю в Украйні" (далі - Закон №
2939-ХІІ) встановлено право органу
державного фінансового контролю у
випадку, коли ревізією
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю, виявлені порушення,
пред'являти керівнику підприємств,
установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства із
зазначенням строку виконання вимоги.

На виконання п. 5.3.4.1 Плану роботи
Державної фінансової інспекції в
Херсонській області на ІV квартал 2013
року та на підставі направлень на
проведення ревізії від 30.12.2013 р. № 239,
від 15.01.2014 р. № 2 та від 04.02.2014 р. № 8
посадовими особами ДФІ в Херсонській
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності в
комунальному підприємстві
"Азовкомунсервіс" Генічеської міської
ради за період з 01.01.2011 р. по 01.01.2014 р., за
результатами якої складено акт від
01.04.2014 р. № 43-27/8.

Зі змісту акту ревізії від 01.04.2014 р. №
43-27/8 слідує, що КП "Азовкомунсервіс"
допущено порушення фінансової
дисципліни, зокрема: п.1 ст. 3, ст. 4, ч. 6, ч.
7 ст. 8, ч. 1, ч. 5 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.1.2, п. 2.13
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88, ст. 83, ст.9 4 Кодексу
законів про працю, п. 3.3.9, п. 3.3.10.1 ДБН
Д.1.1-1-2000.

На підставі статті 10 Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" директору КП "Азовкомунсервіс"
пред'явлено вимогу від 11.04.2014 р. № 43-29/945
про усунення порушень, однак станом на
14.08.2014 р. залишились не виконані 2, 3, 4, 5, 6,
7, 8 вимоги від 11.04.2014 р. № 43-29/945.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимоги
ДФІ щодо зобов'язання Підприємства
виконати вказані пункти вимоги, суд
вважає за необхідне врахувати наступні
обставини та положення законодавства.

Згідно із Положенням про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23.04.2011 р. № 499/2011 (далі -
Положення), Державна фінансова
інспекція України (далі -
Держфінінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра фінансів
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю.

Держфінінспекція України відповідно
до покладених на неї завдань вживає в
установленому порядку заходів до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства та притягнення
до відповідальність винних осіб, а
саме: вимагає від керівників та інших
підконтрольних установ усунення
виявлених порушень законодавства;
звертається до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів
(підпункт 4 пункту 4 Положення).

Відповідно до пункту 6 Положення
Держфінінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право в установленому порядку,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства; при виявленні збитків,
завданих державі чи об'єкту контролю,
визначати їх розмір згідно з методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України.

Також Положенням установлено, що у
разі, якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів,
Держфінінспекція України має право
звернутися до суду в інтересах держави.

Зазначені норми кореспондуються з
положеннями пункту 7 статті 10 Закону №
2939-ХІІ згідно з якими державній
фінансовій службі надано право
пред'являти керівникам та іншим
службовим особам підконтрольних
установ, що ревізуються, вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання державної власності та
фінансів, вилучати в судовому порядку
до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Аналіз наведених вище норм дає
підстави для висновку, що органу
державного фінансового контролю
надано можливість здійснювати
контроль за використанням коштів
державного і місцевого бюджету, та, у
разі виявлення порушень законодавства,
пред'являти обов'язкові до виконання
вимоги щодо усунення таких
правопорушень.

При виявленні збитків, завданих
державі чи об'єкту контролю, орган
державного фінансового контролю має
право визначати їх розмір згідно з
методикою, затвердженою Кабінетом
Міністрів України, та звернутися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог до
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового
контролю спрямована на корегування
роботи підконтрольної організації та
приведення її у відповідність із
вимогами законодавства і у цій частині
вона є обов'язковою до виконання. Що
стосується відшкодування виявлених
збитків, завданих державі чи об'єкту
контролю, то про їх наявність може бути
зазначено у вимозі, але вони не можуть
бути примусово стягнуті шляхом вимоги.
Такі збитки відшкодовуються у
добровільному порядку або шляхом
звернення до суду з відповідним
позовом.

На підставі наведеного вище, суд дійшов
висновку про наявність у органу
державного фінансового контролю права
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання лише в частині
усунення допущених порушень
законодавства і за допомогою якої
неможливо примусово стягнути виявлені
в ході перевірки збитки.

Відповідно до ст. 2 Закон № 2939-ХІІ
порядок проведення державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною фінансовою
службою, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 р.
№ 550 визначено, що виявлені допущені
об'єктом контролю порушення
законодавства, контроль за дотриманням
якого віднесено до компетенції служби,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушені, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Згідно пункту 49 Порядку, коли діями чи
бездіяльністю працівників об'єкту
контролю державі або підконтрольній
установі заподіяна матеріальна шкода,
орган служби ставить вимоги перед
керівником об'єкту контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

Пункт 50 Порядку передбачає, що за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав органи служби
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущених
порушеннях працівників об'єкту
контролю; звернення до суду в інтересах
держави щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства
питань збереження і використання
активів, а також стягнення у дохід
держави коштів, одержаних за
незаконними договорами, без
встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Із викладеного вище слідує, що органам
Державного фінансового контролю
надається право звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
стягнення у дохід держави коштів,
одержаних за незаконними договорами,
без встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства.

Аналізуючи наведені вище норми права
суд вважає, що способом захисту
порушеного права держави є звернення
органу Державної фінансової інспекції
до суду в інтересах держави з
відповідним позовом до керівників та
інших службових осіб підконтрольної
установи, які безпідставно отримали та
використали державні активи (кошти). В
своїх позовних вимогах органи
Держфінконтролю повинні чітко
визначити, які саме дії має вчинити
відповідач, а не ставити загальну
вимогу щодо виконання вимоги про
усунення порушень, які є обов'язковими
до виконання, але не містять посилань
на вчинення конкретних дій конкретними
особами та спосіб вчинення цих дій.

Разом з тим, позивач в спірних
правовідносинах ставить саме загальні
вимоги щодо виконання пунктів 2, 3, 4, 5, 6,
7, 8 вимоги від 11.04.2014 р. № 43-29/945 про
усунення порушень, без зазначення
винних осіб у допущених порушеннях та
визначення конкретних дій, які
необхідно вчинити відповідачу для
виконання вимоги, що унеможливлює
визначитися у способі захисту
порушеного права та інтересів держави.

Таким чином суд відмічає, що позивач,
обираючи спосіб усунення порушень,
перевищив визначені законом
повноваження. Права державної
фінансової інспекції встановлено
статтею 10 Закону № 2939-ХІІ. Вказана
правова норма не містить положень щодо
права відповідача зобов'язувати
підконтрольну установу проводити
претензійно - позовну роботу
(звертатись до суду із позовом) з метою
відшкодування збитків. Відсутність
положень щодо примусу звернутись до
суду із позовом узгоджується із
положеннями ст. 8 Конституції України,
відповідно до якої в Україні
визнається і діє принцип верховенства
права.

Беручи до уваги те, що збитки
стягуються у судовому порядку за
позовом органу державного фінансового
контролю, правильність їх обчислення
перевіряє суд, який розглядає цей
позов.

За таких обставин суд вважає, що
позивачем невірно обрано спосіб
захисту порушеного права, у зв'язку з
чим відсутні підстави для задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 122, 158-163, 167 КАС України,
суд, -

постановив:

Відмовити Державній фінансовій
інспекції в Херсонській області у
задоволенні позовних вимог до
комунального підприємства
"Азовкомунсервіс" про зобов'язання
вчинити певні дії.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Кисильова О.Й.

кат. 9.3