Справа № 826/8672/14
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2014 року 10:40
№ 826/8672/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Амельохіна В.В.,
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу
за поданнямДержавної податкової
інспекції у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві доТовариства з обмеженою
відповідальністю «Дитячі та спортивні
майданчики» пронакладення арешту на
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державна податкова інспекція у
Оболонському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві (далі
по тексту - позивач) звернулась з
поданням до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дитячі та спортивні
майданчики» (далі по тексту -
відповідач) про накладення арешту на
кошти та інші цінності відповідача на
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач має податкову
заборгованість у сумі 592 432,73грн.
В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Відповідач проти позову заперечив.
В судовому засіданні 21.07.2014р. суд по
справі перейшов в письмове провадження
на підставі статті 128 КАС України.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Дитячі та спортивні
майданчики» зареєстровано Оболонською
районною у м. Києві державною
адміністрацією, є юридичною особою та
платником податків і зборів.
Державною податковою інспекцією
встановлено, що відповідач має
заборгованість перед бюджетом у
розмірі 592 432,73грн.
Зазначена податкова заборгованість
виникла у підприємства в зв'язку з
несплатою податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в розмірі 592
З матеріалів справи вбачається,
що за результатами перевірки
відповідача, позивачем прийнято
податкове повідомлення - рішення
визначено суму зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 550 841,25грн.
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10.02.2014р., яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 08.04.2014р. в
задоволені позову відмовлено повністю.
Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
Однак, в порушення вищезазначеного, у
встановлений строк сума грошового
зобов'язання не була сплачена
В порядку п. 59.4 ст. 59 Податкового
кодексу України позивачем прийнято
податкову вимогу №5444-25 від 22.05.2014р. на
Згідно облікової картки платника
податку заборгованість ТОВ «Дитячі та
спортивні майданчики» становить 592
Податковим органом вручено 03.06.2014р.
представнику відповідача лист
переліку майна, яке перебуває у
власності підприємства, балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу, з метою складання
опису майна, на яке поширюється право
податкового застави та рішення про
опис майна у податку заставу
В зазначений у листі термін
підприємство документів для складання
акту опису до податкового органу не
Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.
Згідно із визначенням, наведеним в
пункті 46.1 ст.46 ПК України податкова
декларація, розрахунок - це документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
Податкове зобов'язання визначене
самостійно платником в податковій
декларації в силу положень п.54.1 ст.54
Податкового кодексу України не може
бути оскаржене платником податків в
адміністративному або судовому
порядку і вважається узгодженим.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно облікової картки за позивачем
обліковується заборгованість у
розмірі 592 432,73грн.
Згідно положень статті 191 Податкового
кодексу України до функцій органів
державної податкової служби,
віднесено, зокрема: здійснення
адміністрування податків, зборів,
платежів; контроль за своєчасністю
подання платниками податків та
платниками єдиного внеску
передбаченої законом звітності
(декларацій, розрахунків та інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків, зборів, платежів),
своєчасність, достовірність, повноту
нарахування та сплати податків, зборів,
платежів; організовують роботу та
здійснюють контроль за застосуванням
арешту майна платника податків, що має
податковий борг, та/або зупинення
видаткових операцій на його рахунках у
Відповідно до пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
накладення арешту на кошти та інші
цінності, що знаходяться в банку,
платника податків, який має податковий
борг, у разі якщо у такого платника
податків відсутнє майно та/або його
балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
Відповідно до п.94.1 ст.94 Податкового
кодексу України, адміністративний
арешт майна платника податків (далі -
арешт майна) є винятковим способом
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, визначених
Відповідно до п.94.3, п.94.4, п.94.5 ст.94
Податкового кодексу України арешт
майна полягає у забороні платнику
податків вчиняти щодо свого майна, яке
підлягає арешту, дії, зазначені у
пункті 94.5 цієї статті. Арешт може бути
накладено органом державної
податкової служби на будь-яке майно
платника податків, крім майна, на яке не
може бути звернено стягнення
відповідно до закону, та коштів на
рахунку платника податків. Арешт майна
може бути повним або умовним.
Згідно п.94.6 ст.94 Податкового кодексу
України, керівник органу державної
податкової служби (його заступник) за
наявності однієї з обставин,
визначених у пункті 94.2 цієї статті,
приймає рішення про застосування
арешту майна платника податків.
Арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється виключно на
підставі рішення суду шляхом звернення
органу державної податкової служби до
суду.
Звільнення коштів з-під арешту банк або
інша фінансова установа здійснює за
рішенням суду.

Наведені вище норми законодавства,
яким регулюється підстави і порядок
накладення арешту на кошти платника
податків, що знаходяться у банку,
визначають обов'язкові обставини, з
якими законодавець пов'язує виникнення
права податкового органу на звернення
до суду із даними вимогами. Так, на
виконання покладених на нього функцій,
з огляду на положення п.п.20.1.33 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України,
податковий орган уповноважений на
звернення до суду із вимогою про
накладення арешту на кошти платника
податків, що знаходяться у банку за
умови наявності у платника податків
податкового боргу, узгодженого у
встановленому законодавством порядку
та відсутності у останнього майна, за
рахунок якого такий борг може бути
погашений та/або його балансова
вартість менша суми податкового боргу,
та/або таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу.

Враховуючи, що відповідачем не надано
відповіді на лист податкового органу
№11001/10/26-54-25-25 від 26.05.2014р., суд дійшов
висновку, що інформація про майно
відповідача, яке може бути джерелом
погашення податкового боргу, відсутня.

При цьому з матеріалів справи
вбачається, що податковий борг
платника є узгодженим.

Отже, судом встановлено, що позивачем
вжито всіх необхідних заходів,
визначених Главою 9 Податкового
кодексу України, які слід вжити
податковому органу з метою
забезпечення виконання платником
податків своїх зобов'язань.

Відповідно до вимог частини 1 статті 71
КАС України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позивач довів обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та надав
необхідні докази, в підтвердження
своїх позовних вимог, що дає суду
підстави для задоволення його позовних
вимог про застосування виняткового
способу забезпечення виконання
платником податків його обов'язків -
накладення арешту на кошти та цінності
відповідача, що знаходяться в банку.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 158-163, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Державної податкової
інспекції у Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві задовольнити повністю.

Накласти арешт на кошти та інші
цінності Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дитячі та спортивні
майданчики» на рахунках у банку:

ПУАТ «Фідобанк» м. Київ, МФО 300175,
номери рахунків:

- 1389 (українська гривня);

- 1389 (українська гривня);

- 1389 (російський рубль);

- 1389 (українська гривня);

- 1389 (українська гривня).

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
В.В. Амельохін