Справа № 807/2804/13-а
Суддя: Макарик В.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа № 14602/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Макарика В.Я.

суддів -
Глушка І.В. Большакової О.О.

за участю секретаря судового засідання
- Баранкевич А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну за
апеляційною скаргою Державна
фінансова інспекція у Закарпатській
області на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
14.10.2013р. у справі № 807/2804/13-а за позовом
Виноградівська районна рада до
Державна фінансова інспекція у
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування вимог,

В С Т А Н О В
И В:

Позивач - Виноградівська районна рада
звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної фінансової
інспекції в Закарпатській області про
визнання протиправними та скасування
вимог.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що Державна фінансова інспекція в
Закарпатській області провела
позапланову виїзну ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Виноградівської районної
ради Закарпатської області. За
результатами ревізії посадовими
особами ДФІ в Закарпатській області
складено акт від 01.07.2013 р. №07-08/38.
Позивач вважає, що перевірка була
проведена з порушеннями Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні", Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією її територіальними
органами, затвердженого постановою КМУ
від 20 квітня 2006 р. N 550, а викладені в акті
ревізії висновки не відповідають
дійсності є перекрученими, неточними
та відповідно неправомірними.

Також позивач в судовому засіданні
змінив позовні вимоги подавши
відповідну заяву, а саме доповнив
позовні вимоги п.3 позову та виклав
його у наступній редакції : Визнати
протиправними дії ДФІ в Закарпатській
області та незаконними щодо внесення
відомостей до акту позапланової
ревізії окремих питань фінансово -
господарської діяльності
Виноградівської районної ради за
період з 01.04.2011 року по 31.05.2013 року №
07-08/38 від 01.07.2013 року, до висновків на
заперечення до Акта позапланової
ревізії затверджених 30.07.2013 року та до
листа ДФІ в Закарпатській області
02.08.2013 року № 07-08-6-14/5140 " Про усунення
виявлених порушень" про порушення
законодавства Виноградівською
районною радою.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013р.,
позов Виноградівської районної ради до
Державної фінансової інспекції в
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування вимог -
задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
пункти 2,3,5 вимоги ДФІ в Закарпатській
області від 02.08.2013 року № 07-08-6-14/5140.
Визнано протиправними дії ДФІ в
Закарпатській області та незаконними
щодо внесення відомостей:

- до акту позапланової ревізії окремих
питань фінансово - господарської
діяльності Виноградівської районної
ради за період з 01.04.2011 року по 31.05.2013
року № 07-08/38 від 01.07.2013 року

- до висновків на заперечення до Акта
позапланової ревізії затверджених
30.07.2013 року

- до вимоги ДФІ в Закарпатській
області від 02.08.2013 року № 07-08-6-14/5140 " Про
усунення виявлених порушень" про
порушення законодавства
Виноградівською районною радою.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач Державна
фінансова інспекція у Закарпатській
області оскаржила її в апеляційному
порядку та просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог. Апелянт
свої вимоги мотивує тим, що судом 1
інстанції неповно з'ясовано обставини
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи, висновки суду
вважає необґрунтованими з підстав
викладених в апеляційній скарзі, та
порушено норми матеріального та
процесуального права. Зокрема апелянт
наголошує на тому , що не можна
погодитися з твердженнями позивача
щодо визнання протиправною та
скасування пунктів 2,3,4,5,6 вимоги
Держфінінспекції в Закарпатській
області від 02.08.2013 року №07-08-6-14/5140. В
ході проведення ревізії на підставі
первинних документів проведено
розрахунок правильності нарахування
матеріальних допомог, про що складено
довідки про правильність нарахування
середньомісячної заробітної плати
працівникам Виноградівської районної
ради для нарахування матеріальних
допомог за 2011-2012 роки. Вказані вище
довідки перевірені та підписані
головним бухгалтером Виноградівської
районної ради. Крім цього, відповідач
зазначає, що вивченням заперечень до
акту ревізії встановлено, що вказана
середньомісячна заробітна плата
працівників у заперечені не відповідає
середньомісячній заробітній платі, яка
зазначена в довідках про правильність
нарахування середньомісячної
заробітної плати працівникам
Виноградівської районної ради для
нарахування матеріальних допомог за
2011-2012 роки. Також апелянт вважає, що
рішення щодо затвердження чисельності
працівників органів місцевого
самоврядування мають ґрунтуватися на
фінансових можливостях відповідного
бюджету. Ревізією з питання дотримання
Типових штатів органів місцевого
самоврядування, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
„Про фінансове забезпечення
діяльності органів місцевого
самоврядування" від 03.12.1997 № 1349
встановлено недотримання типових
штатів, затверджених для апарату
районної ради.

Також апелянт зазначає, що ревізією
встановлено, що прийняте головою
районної ради розпорядження та
укладений договір оренди кафе не
відповідає вимогам Методики № 786. Так,
відповідно до ч.2 ст. 19 Закону № 2269
районна рада повинна визначати орендну
плату, проте така методика повинна
ґрунтуватися на тих же методологічних
засадах, які застосовують і до об'єктів
держвласності. Твердження, як
наголошує відповідач, про
незаконність перевірки та відповідно
акту перевірки є помилковим. Кожна
сторінка акту підписана посадовою
особою.

Також відповідач вказує на те, що судом
першої інстанції порушено
процесуальне право при прийнятті
заяви про зміну та доповнення
адміністративного позову .

Представник ДФІ у Закарпатській
області в судове засідання на виклик
суду не з'явилися, що не перешкоджає
розгляду справи у його відсутності
згідно із ч.4 ст. 196 КАС України.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення виходячи з наступного.

Я встановлено судом, та стверджується
матеріалами справи, що з 03.06.2013 р. по
21.06.2013 р. Державна фінансова інспекція
в Закарпатській області провела
позапланову виїзну ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Виноградівської районної
ради Закарпатської області.

Підставою проведення позапланової
ревізії виступило звернення
правоохоронного органу
Виноградівського РВ УМВС України в
Закарпатській області та ухвала
Виноградівського районного суду
Закарпатської області від 23.05.2013 р.

Ухвалою Виноградівського районного
суду Закарпатської області від 13.06.2013
року надано дозвіл на продовження
проведення позапланової виїзної
ревізії по тих самих питаннях,
перевірка по яких проводилась в
основний період ревізії .

За результатами ревізії посадовими
особами ДФІ в Закарпатській області
складено акт від 01.07.2013 р. №07-08/38 ( а.с.
11-26).

Виноградівська районна рада не
погодилась з висновками акту та
підписала його із запереченнями від
09.07.2013 р. №366/01-6

З порушенням строків визначених п.46
Постанови КМУ від 20.04.2006 р. №550 "Про
затвердження Порядку інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами" 09.08.2013 року
до районної ради надійшла вимога
оформлена листом від 02.08.2013 р.
№07-08-6-14/5140. При цьому зазначений лист
був відправлений ДФІ в Закарпатській
області 08.08.2013 р. про що свідчить
поштовий конверт (а.с. 35-38).

30 липня 2013 року в.о. начальника
Держфінінспекції в Закарпатській
області був затверджений Висновок на
заперечення до Акту позапланової
ревізії окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Виноградівської районної ради за
період з 01.04.2011 року по 31.05.2013 року від 01
липня 2013 року № 07-08/38

Щодо пунктів 2,3,4,5,6 Вимоги від 02.08.2013 р.
№07-08-6-14/5140 суд першої інстанції вірно
зазначає,що у відповідності до ст. 1 ЗУ
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні" здійснення державного
фінансового контролю забезпечує
центральний орган виконавчої влади,
уповноважений Президентом України на
реалізацію державної політики у сфері
державного фінансового контролю (далі -
орган державного фінансового
контролю). Орган державного
фінансового контролю у своїй
діяльності керується Конституцією
України, цим Законом, іншими
законодавчими актами, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України.

Статтею 11 Закону встановлено , що
посадові особи органу державного
фінансового контролю вправі
приступити до проведення ревізії за
наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами
України, та за умови надання посадовим
особам підконтрольних установ, інших
суб'єктів господарської діяльності під
розписку: 1) направлення на ревізію, в
якому зазначаються дата його видачі,
назва органу державного фінансового
контролю, мета, вид, підстави, дата її
початку та дата закінчення ревізії,
посади, звання та прізвища посадових
осіб органу державного фінансового
контролю, які проводитимуть ревізію.
Направлення на ревізію є дійсним за
умови наявності підпису керівника
органу державного фінансового
контролю, скріпленого печаткою органу
державного фінансового контролю; 2)
копії рішення суду про дозвіл на
проведення позапланової виїзної
ревізії, в якому зазначаються підстави
проведення такої ревізії, дата її
початку та дата закінчення, а у разі
проведення ревізії щодо суб'єктів
господарської діяльності, не
віднесених цим Законом до
підконтрольних установ, - також номер
кримінального провадження, орган, що
здійснює досудове розслідування, дата
та підстави повідомлення про підозру у
вчиненні кримінального
правопорушення.

Зокрема п.2 оскаржуваної вимоги:
готуючи заперечення на акт ревізії
бухгалтером було виявлено та
встановлено, що в 2012 р. відбувалося
перенесення робочих днів і подаючи
заперечення на акт ревізії було додано
розпорядження голови районної ради від
25.06.2012 року № 34 "К" "про перенесення
робочого дня" згідно якого
переносились робочі дні, та
обґрунтовано необхідність
перерахування сум зайво виплачених
матеріальних допомог та недоотримання
працівниками районної ради допомог.
Головним бухгалтером також було
виявлено та включено в заперечення те,
що відхилення відбулося через
невідповідність днів включених в
довідку ревізором до норм тривалості
робочого часу .

Також не включено до розрахунку
середньої заробітної плати суми
коригування згідно п.10 постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати" від 08.02.1995
року №100.

Оскільки розрахунки із врахуванням
вказаних відхилень містились у
запереченнях на акт ревізії ДФІ у
Закарпатській області зобов'язана була
їх врахувати ( а.с. 28-30).

В п. З вимоги вказано, що при
затвердженні кошторису по КФК 010116
"Органи місцевого самоврядування" КЕКВ
1160 "Оплата комунальних послуг та
енергоносіїв" видатки не планувались
та не затверджувались при цьому
вказується, що цими діями порушується
п. 20 "Порядку складання, розгляду,
затвердження та основні вимоги до
виконання кошторисів і бюджетних
установ" затвердженого постановою КМУ
від 28 лютого 2002 р. № 228.

Видатки на забезпечення утримання
адмінбудинків та будівель районної
ради і прилеглих до них територій та
оплата праці обслуговуючого
персоналу зазначених будівель
здійснюється з Програм, що діяли і
діють на сьогоднішній день і які
затверджені рішенням районної ради.

Відповідно, оскільки є діюча Програма,
затверджена рішенням Виноградівської
районної ради, приймались рішення
Виноградівською районною радою "Про
районний бюджет" на відповідні роки,
якими передбачались та виділялись
кошти на фінансування заходів
зазначеної Програми.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 22 Бюджетного
кодексу України розпорядником коштів
виділених на зазначену Програму може
виступати виконавчий апарат ради в
особі його керівника.

Так, до кошторисів можуть включатися
тільки видатки, передбачені
законодавством, необхідність яких
обумовлена характером діяльності
установи.

Вказуючи зазначений порядок оплати цих
видатків як порушення бюджетного
кодексу та Порядку, слід врахувати
характер діяльності підконтрольної
установи та законодавства яке регулює
питання пов'язані з її діяльністю. Так
виконавчий апарат районної ради як
установа, що має структуру, штат
працівників, які працюють на постійній
основі, функції та повноваження
здійснює організаційне, правове,
інформаційне, аналітичне,
матеріально-технічне забезпечення
діяльності ради, її органів, депутатів.
Саме на виконання та забезпечення
зазначених функцій формується
бюджетний запит та затверджується
кошторис по КФК 010116 "Органи місцевого
самоврядування".

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції ,що
діяльність Виноградівської районної
ради як бюджетної установи слід
відрізняти від діяльності
Виноградівської районної ради як
власника та балансоутримувача
великого комплексу адмінбудівель. Так,
в цьому контексті районна рада через
дію відповідної Програми на
оптимальних та економічно ефективних
умовах забезпечує утримання
адмінбудівель в яких розміщені та
діють ряд інших державних установ.

"Програма матеріально-технічного
забезпечення утримання адмінбудинків
та будівель районної ради і прилеглих
до них територій та оплати праці
обслуговуючого персоналу" затверджена
рішенням районної ради, яке є чинним.

Висновок щодо утримання районної ради
не ґрунтуються на чітких вимогах
Бюджетного законодавства.

Так, утримання районної ради як
бюджетної установи та витрати на
забезпечення її функцій визначених
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні "
здійснюється відповідно до Бюджетного
кодексу України.

Таким, що не ґрунтується на законі є
висновок ДФІ, що видатки на
обслуговуючий персонал, комунальні
послуги та інше відповідно до ст. 89 БКУ
відносяться до делегованих
повноважень та повинні здійснюватися
за КФК 010116 і не можуть здійснюватись
через затверджену Програму.

Визначення делегованих повноважень
міститься в Законі України "Про місцеве
самоврядування в Україні" і до таких не
віднесені такі питання як "витрати
пов'язані з діяльністю органів
місцевого самоврядування".

Крім того, зазначена норма Бюджетного
кодексу не містить визначення переліку
видатків органу місцевого
самоврядування.

Виноградівська районна рада прийнявши
рішення про затвердження Програми та
виділивши на її реалізацію кошти,
забезпечила виконання власних, а не
делегованих повноважень так як
адмінбудівля ради, автотранспорт є
спільною власністю територіальних
громад сіл, селищ міста
Виноградівського району.

Відповідно до п.35 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами затвердженого постановою КМУ
від 20 квітня 2006 р. N 550 виявлені допущені
об'єктом контролю порушення,
фіксуються в констатуючій частині акту
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено та зазначення винних у їх
порушенні.

З констатуючої частини акту ревізії не
вбачається чіткої вказівки на норму
закону чи підзаконного акту, яку
порушено районною радою .

Вказівка на порушення ст. 91. та ч.2
ст. 4 Бюджетного кодексу України не
відповідає дійсності так, як перелік
встановлених у ст. 91 Кодексу видатків
місцевих бюджетів не є вичерпним і може
бути розширений відповідно до п.21 ч.1
цієї статті видатками на інші програми,
пов'язані з виконанням власних
повноважень, які можуть
затверджуватися радою.

Відповідно до принципу самостійності
бюджетів (ч.4 ст. 61 ЗУ "Про місцеве
самоврядування в Україні") місцеві ради
мають право встановлювати своїми
рішеннями види таких додаткових
місцевих програм і обсяги їх
фінансування.

Вимога щодо винесення на розгляд
чергової сесії районної ради питання
щодо приведення у відповідність до
бюджетного законодавства Програми
матеріально-технічного забезпечення
утримання адмінбудинків районної ради
і прилеглих до них територій та оплата
праці обслуговуючого персоналу на 2012
-2014 роки не містить вказівки на те, у
відповідність до яких норм бюджетного
законодавства має бути приведена
зазначена Програма. Як наслідок
неправильного застосування норм
Бюджетного кодексу України, Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" вимоги сформульовані в п.3 в
цілому не відповідають чинному
законодавству.

Вказана позиція суду першої інстанції
та районної ради, щодо законності дії
такої Програми підтверджується
судовою практикою Вищого
адміністративного суду України, при
винесенні рішень у справах щодо
скасування вимог по програмах
прийнятих органами місцевого
самоврядування, зокрема Ухвалою ВАСУ
від 25.02.2013 року по справі № К/9991/27684/12

Також суд першої інстанції вірно
зазначає, що фінансова інспекція
проводячи позапланову ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності Виноградівської районної
ради за зверненням правоохоронного
органу зобов'язана була, що містилися в
ухвалах Виноградівського районного
суду від 23.05.2013 р. та від 13.06.2013 р., яким
надавався дозвіл на позаплановий
захід. Одним з питань, яке також було
відображено в Програмі позапланової
перевірки було "Ревізія використання
бюджетних коштів на утримання
адміністративної будівлі" ( а.с. 43).
Питання визначення
законності/незаконності дії Програми,
законності/незаконності виділення
коштів на реалізацію заходів Програми
не містилось в переліку питань
дозволених до перевірки, а також не
було відображено в Програмі перевірки.
Однак, як встановлено в судовому
засіданні, ревізори, виходячи за межі
питань визначених рішенням суду, в акті
перевірки, відображають висновки про
незаконність Програми в цілому,
рішення про бюджет, якими виділялись ці
кошти на Програму, незважаючи на те, що
компетенція нагляду за законністю
прийняття рішення районної ради, якими,
в тому числі, затверджуються програми,
бюджети на відповідні роки,
відноситься до відання прокуратури
району.

Пунктом 4 вимоги, від Виноградівської
районної ради ДФІ в Закарпатській
області вимагає привести у
відповідність до загальну чисельність
посад, затверджену штатними розписами
районної ради.

ДФІ не враховано норми п. 1 постанови
КМУ від 03.12.1997 р. №1349, згідно якої Типові
штати, що є додатком до неї мають
рекомендаційний характер не є
обов'язковими для органів місцевого
самоврядування.

Закон, який зобов'язував органи
місцевого самоврядування враховувати
"Типові штати" при затвердженні
структури апаратів, рішенням
Конституційного Суду України №10-рп/2008
від 22.05.2008 р. визнано неконституційними.

Редакцію ч. 3 статті 58 Закону де
міститься положення, що структура
визначається відповідно до типових
штатів, затверджених Кабінетом
Міністрів України, - визнано
неконституційною згідно з Рішенням
Конституційного Суду N 10-рп/2008 ( у010р710-08 )
від 22.05.2008.

Діюча структура та чисельність
виконавчого апарату районної ради
затверджені рішенням районної ради від
12.01.2007 р. №138 із змінами внесеними
рішенням ради від 19.05.2009 р. №469 ( а. с. 110).
І тільки зазначені правові акти,
прийняті відповідно до ст. 43 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" мають юридичну силу та
регулюють питання штату виконавчого
апарату районної ради.

04 жовтня 2013 року відповідачем внесено
зміни до оскаржуваної вимоги і пункт 4
виключено.

Щодо п. п. 6, 7 вимоги, то слід зауважити,
що в Програмі позапланової ревізії
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Виноградівської районної ради
погодженої правоохоронним органом
03.06.2013 р. в переліку питань, що
підлягають перевірці взагалі відсутні
питання щодо оренди комунального майна
(а. с. 43) .

До програми, на момент закінчення
перевірки не включалися інші питання,
т.ч. питання своєчасності та повноти
сплати орендної плати. Відповідно до п.
3.1.3 Положення, затвердженого рішенням
районної ради " від 19.05.2009р. № 457
юридичною особою, яка уповноважена
укладати договори оренди нерухомого
майна комунальної власності від імені
районної ради є відділ з питань
приватизації майна який і виступає
орендодавцем, має статус юридичної
особи, розрахунковий рахунок, печатку
та інші реквізити. Позапланова
ревізія окремих питань
фінансово-господарської діяльності
районної ради за зверненням
правоохоронного органу не стосувалась
відділу з питань приватизації майна в
районі. Всупереч зазначеному та в
порушення п.35 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами затвердженого постановою КМУ
від 20 квітня 2006 р. N 550, в акт перевірки
занесено відомості, що непередбачені
програмою перевірки та стосуються
діяльності іншої підконтрольної
установи, дозвіл на перевірку якої не
надано судом.

Незаконність перевірки та відповідно
акту перевірки, оскаржуваних вимог ДФІ
підтверджується також тим, що акт від
01.07.2013 р. №07-08/38 підписано на кожній
сторінці та в кінці посадовою особою,
яка не здійснювала перевірки.

Так, 03.06.2013 р. на підконтрольний об'єкт
прибув Микульця Іван Васильович -
головний державний фінансовий
інспектор відділу інспектування
органів державної влади. Ним було
надано направлення для проведення
позапланової ревізії № 432 від 01.06.2013 р. (
а. с. 39). Датою початку та закінчення в
направленні вказано "з 03.06.2013 р. по 13.06.2013
р.". Дані про проведення ним перевірки
внесені до Журналу реєстрації
перевірок Виноградівської районної
ради ( а. с. 42). Районній раді надано
Програму позапланової ревізії
погоджену 03.06.2013 р. з правоохоронним
органом, в якій вказаний перелік питань
ревізії. ( а. с. 43).

Головою районної ради 11.06.2013 р.
надіслано листа до Виноградівського РВ
УМВС України щодо з'ясування обставин
впливу депутатів районної ради на хід
проведення позапланової ревізії
шляхом безпідставної вимоги про зміну
складу та отримано копію відповідного
листа депутатів ради Альошина В.М.,
Токача Е.Е.( а. с. 47).

Зміна скаду посадових осіб, які
проводили перевірку та підписання акту
перевірки Микульця І.В. відбулися з
порушеннями Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою КМУ
від 20 квітня 2006 р. N 550.

Так, як вже зазначалось, в результатів
втручання депутатів районної ради в
процес проведення позапланової
ревізії з 12.06.2013 р. по 13.06.2013 р. до
перевірки на підставі направлення від
11.06.2013 р. №476 був залучений ,що
підтверджується журналом реєстрації
перевірок, до перевірки Сіка Михайло
Юрійович - головний державний
фінансовий інспектор відділу
інспектування органів державної влади.

До Виноградівської районної ради 17.06.2013
р. явився Сіка М.Ю., надав направлення
№492 від 17.07.2013 р., згідно якого на
підставі ухвали Виноградівського
районного суду від 13.06.2013 р. продовжено
строк перевірки по тих самих питання з
17.06.2013 р. по 21.06.2013 р. та вніс відповідні
відомості до журналу реєстрації
перевірок Виноградівської районної
ради ( а. с. 41).Микульця І.В. на продовжену
перевірку не з'явився, не надав
направлення на перевірку, не заніс
відповідних відомостей до журналу
обліку перевірок Виноградівської
районної ради , що підтверджується
копією журналу реєстрації перевірок. З
17.06.2013 р. по 21.06.2013 р. Микульця І.В.
перевірку у Виноградівській районній
раді не здійснював (а. с. 42).

Зазначене порушення допущене
посадовими особами державної
фінансової інспекції в Закарпатській
області є підставою для визнання
протиправними та такими ,що підлягають
скасуванню п.п. 2,3,5 вимоги ДФІ від 02.08.13
року № 07-08-6-14/5140.

Також колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції в
частині визнання протиправними дій ДФІ
в Закарпатській області та незаконними
щодо внесення відомостей:

- до акту позапланової ревізії окремих
питань фінансово - господарської
діяльності Виноградівської районної
ради за період з 01.04.2011 року по 31.05.2013
року № 07-08/38 від 01.07.2013 року

- до висновків на заперечення до Акта
позапланової ревізії затверджених
30.07.2013 року

- до вимоги ДФІ в Закарпатській
області від 02.08.2013 року № 07-08-6-14/5140 " Про
усунення виявлених порушень" про
порушення законодавства
Виноградівською районною радою
підлягає скасуванню та відмови у
позові у цій частині виходячи з
слідуючого:

Загальне поняття акта перевірки
наведено у пункті 3 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від 22
грудня 2010 року № 984 (зареєстровано у
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 року за № 34/18772), згідно з яким акт - це
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства.

У цьому випадку акт перевірки, в якому
відображено узагальнений опис
виявлених перевіркою порушень
законодавства, що в свою чергу
відповідає встановленим правилам
складання акта перевірки, не є правовим
документом, який встановлює
відповідальність суб'єкта
господарювання та, відповідно, не є
актом індивідуальної дії у розумінні
частини першої статті 17 КАС.

За змістом частини першої статті 13
Закону № 2939-XII дії або бездіяльність
службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби можуть
бути оскаржені в судовому або
адміністративному порядку.

Диспозиція цієї статті передбачає
оскарження дій службової особи, які
пов'язані з порушенням порядку
проведення перевірки (ревізії),
наприклад із порушенням трудового
розпорядку такою особою під час
проведення ревізії; дій, які полягають
у перевищенні повноважень службовою
особою щодо обмеження прав у
можливості ознайомлення з
результатами контрольного заходу,
(ревізії); дій щодо проведення ревізії
без установлених законом підстав
та/або з порушенням чинного
законодавства тощо.

Дії службової особи щодо включення до
акта певних висновків не можуть бути
предметом розгляду у суді, оскільки
відповідно до пункту 3 Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550 (у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин),
заперечення, зауваження до акта
ревізії (за їх наявності) та висновки на
них є невід'ємною частиною акта. Це
свідчить про те, що дії, пов'язані з
включенням до акта висновків, є
обов'язковими, тоді як самі висновки
такими не є.

Обов'язковою ознакою дій суб'єкта
владних повноважень, які можуть бути
оскаржені до суду, є те, що вони
безпосередньо породжують певні
правові наслідки для суб'єктів
відповідних правовідносин і мають
обов'язковий характер. Висновки,
викладені у акті, не породжують
обов'язкових юридичних наслідків.
Водночас судження контролюючого
органу про нікчемність окремих угод є
висновками тільки контролюючого
органу, зазначення яких в акті
перевірки не суперечить чинному
законодавству. Такі твердження акта
можуть бути підтверджені або
спростовані судом у разі спору про
законність рішень, дій, в основу яких
покладені згадувані висновки акта.

Отже, предметом оскарження відповідно
до статті 13 Закону № 2939-XII є дії чи
бездіяльність службових осіб, якщо
вони обмежують чи порушують права,
свободи чи законні інтереси особи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що акт перевірки не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює
виникнення будь-яких прав і обов'язків
для осіб, робота (діяльність) яких
перевірялися, тому його висновки не
можуть бути предметом спору.
Відсутність спірних відносин, в свою
чергу, виключає можливість звернення
до суду, оскільки відсутнє право, що
підлягає судовому захисту. Акт
перевірки є носієм доказової
інформації про виявлені контролюючим
органом порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
суб'єктами господарювання, документом,
на підставі якого приймається
відповідне рішення контролюючого
органу, а тому оцінка акта, в тому числі
й оцінка дій службових осіб
контролюючого органу щодо його
складання, викладення у ньому
висновків перевірки, може бути надана
судом при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акта.

Посилаючись на статтю 13 Закону № 2939-XII,
позивач фактично оскаржує акт ревізії
(висновки), що унеможливлює розгляд
такого спору в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ,4 ст. 202 КАС
України,підставою для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є : коли має
місце неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
недоведеність таких обставин,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи чи питання.

З врахуванням вищевикладеного, суд
апеляційної інстанції вважає рішення
суду першої інстанції незаконним,
прийнятим з порушенням норм
матеріального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи в
зв'язку з чим його слід скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити частково в решті
позовних вимог відмовити.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, ст. 198, ст. 202,
ст. 205, ст. 207, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції у Закарпатській
області задовольнити частково.
Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 14.10.2013р. у
справі № 807/2804/13-а - скасувати.

Позов Виноградівської районної ради до
Державної фінансової інспекції у
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування вимог
задовольнити частково. Визнати
протиправними та скасувати пункти 2,3,5
вимоги ДФІ в Закарпатській області від
02.08.2013 року № 07-08-6-14/5140 . У решті позовних
вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя:
В.Я.Макарик

Судді:
І.В.Глушко

О.О.Большакова

Повний текст постанови складений 26
серпня 2014 року.