Справа № 820/13166/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Заічко О.В.,

при секретарі судового засідання - Демченко В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕРОН ІНДАСТРІ" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, надав до канцелярії суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив.У письмових запереченнях вказав, що дії контролюючого органу відповідають вимогам податкового законодавства, є правомірними, у зв'язку із чим вважає позовні вимоги необґрунтованими та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Враховуючи положення ст.ст. 122, 128 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно вимог ч.1 статті 41 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.01.2014р. відповідачем складено та надіслано на адресу позивача запит №1186/10-20-33-15-01-21 про надання інформації та її документальне підтвердження (а.с.28-29), в якому контролюючий орган просив надати усі необхідні документи, разом із поясненнями, для підтвердження господарських операцій із покупцями та постачальниками за листопад 2013 року.

На запит №1186/10-20-33-15-01-21 від 29.01.2014р. позивачем надано відповідь №07/02/14 від 07.02.2014р. (а.с.30-33), в якій надано пояснення щодо усіх взаємовідносин із контрагентами у листопаді 2013 року та додано усі необхідні первинні документи.

29.04.2014р. відповідачем складено та надіслано на адресу позивача ще один запит №5131/10/20-33-15-01-21 про надання інформації та її документальне підтвердження (а.с.34-35), в якому контролюючий орган просив надати усі необхідні документи, разом із поясненнями, для підтвердження господарських операцій із покупцями та постачальниками за березень 2014 року.

На запит №5131/10/20-33-15-01-21 від 29.04.2014р. позивачем надано відповідь №12/05/14 від 12.05.2014р. (а.с.36-40), в якій надано пояснення щодо усіх взаємовідносин із контрагентами у березні 2014 року та додано усі необхідні первинні документи.

Згідно висновків акту №403/20-33-22-05-21/38771510 від 23.06.2014р. контролюючим органом виявлено, що на підставі наданих документів не має можливості підтвердити реальність здійснених господарських операцій із покупцями та постачальниками їх вид, обсяг, якість та розрахунки за листопад 2013 року на суму податкового зобов’язання 342881,00 грн., на суму податкового кредиту 334193,00 грн., та березень 2014 року на суму податкового зобов’язання 872874,00 грн., на суму податкового кредиту 851017,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим актом №403/20-33-22-05-21/38771510 від 23.06.2014р. позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом.

По суті заявлених вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту 73.5 статті 73 ПК України з метою отримання податкової інформації органи державної податкової служби мають право проводити зустрічні звірки даних суб'єктів господарювання щодо платника податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється органами державної податкової служби з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків. Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Правовідносини з приводу проведення податковими органами зустрічних звірок платників податків деталізовані нормами Порядку проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1232 (далі за текстом - Порядок № 1232) та нормами Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок, затверджених наказом ДПА України № 236 від 22 квітня 2011 року (далі за текстом - Наказ № 236).

Пунктом 2 Порядку № 1232 передбачено, що зустрічні звірки проводяться у суб'єктів господарювання, щодо здійснення операцій з якими під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

Відповідно до положень пункту 2.1 Наказу № 236 для проведення зустрічних звірок відбираються суб'єкти господарювання (контрагенти платника податків), щодо яких виникла необхідність у зіставленні даних первинних бухгалтерських та інших документів з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків, в тому числі відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Згідно з пунктом 2.2 Наказу № 236 необхідність проведення зустрічних звірок суб'єктів господарювання визначається посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби (далі - органи ДПС) за результатами проведеного аналізу даних та встановлених розбіжностей в податкових деклараціях, автоматизованих інформаційних системах органів державної податкової служби України (АІС ДПА України, Система автоматизованого співставлення податкових зобов'язань та податкового кредиту, Єдиний реєстр податкових накладних тощо), а також аналізу податкової інформації та документів, отриманих із внутрішніх (у т. ч. від підрозділів податкової міліції тощо) або зовнішніх джерел (у т. ч. від платників податків), які свідчать (можуть свідчити) про порушення такими платниками податків податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС.

Виходячи зі змісту викладених правових норм, суд дійшов висновку, що право на проведення зустрічної звірки у контролюючого органу виникає виключно у тому випадку, коли під час перевірки платника податків та зборів виникають сумніви стосовно факту здійснення таких операцій або якщо існують розбіжності задекларованих у деклараціях з податку на додану вартість показників податкового кредиту та податкових зобов'язань.

При цьому, такі сумніви можуть виникати у контролюючого органу виключно у ході перевірки певного суб'єкта господарювання.

Пунктом 3 Порядку № 1232 передбачено, що з метою проведення зустрічної звірки орган державної податкової служби (ініціатор) надсилає органу державної податкової служби (виконавцю), на обліку в якому перебуває суб'єкт господарювання, запит про проведення зустрічної звірки для підтвердження отриманих від платника податків та зборів даних.

Положеннями п. 4 Порядку № 1232 передбачено, що орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором), та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи у повноваженому представникові під розписку.

Наведені положення кореспондують із приписами пп.5 ч.1 п.73.3 ст.74 Податкового кодексу України, відповідно до яких письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності, зокрема, такої підстави, які проведення зустрічної звірки.

Вимоги до оформлення запиту визначені у п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України, відповідно до якого органи державної податкової служби мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) органу державної податкової служби і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Аналогічні положення містить також і п.10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим Постановою КМУ № 1245 від 27.12.2010 року.

Пунктом 6 Порядку № 1232 у разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

Таким чином, у випадку надіслання зазначеного запиту позивачу, останній, відповідно до вимог пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, повинен був протягом одного місяця надати відповідь на такий запит.

Із системного аналізу положень п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України, п.п.6. 7 Порядку №1232, вбачається, що зустрічна звірка полягає у співставленні первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання (в даному випадку, позивача) з даними платника податків (відносно якого проводиться перевірка), з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій і розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта господарювання може бути проведена податковим органом лише з питань взаємовідносин з певним платником податків (відносно якого проводиться основна перевірка, в ході якої і виникає необхідність ініціювання зустрічної звірки) та лише в разі наявності у розпорядженні податкового органу первинних документів або надання таких документів платником податків на обов'язковий письмовий запит податкового органу.

Ні в акті перевірки №403/20-33-22-05-21/38771510 від 23.06.2014р., ні в запитах №5131/10/20-33-15-01-21 від 29.04.2014р., №1186/10-20-33-15-01-21 від 29.01.2014р. контролюючим органом не наведено жодних обставин, у зв’язку із якими виник сумнів стосовно факту здійснення операцій. Крім того, не конкретизовано щодо якого саме контрагенту виникли сумніви щодо факту здійснення операцій, натомість витребувано інформацію щодо усіх покупців та постачальників за вказані періоди.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідачем в порушення вказаних норм за результатами проведеної зустрічної звірки складено акт, а не довідку, як того вимагає законодавство.

На підставі викладеного суд вважає, що контролюючим органом було грубо порушено норми податкового законодавства, адже її було проведено без належних на те підстав та із порушенням положень Податкового кодексу України, Порядку № 1232 та Наказу № 236.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача з приводу проведення зустрічної звірки позивача, результати якої оформлені актом перевірки №403/20-33-22-05-21/38771510 від 23.06.2014р.

З приводу визнання протиправними дій відповідача щодо складання акту №403/20-33-22-05-21/38771510 від 23.06.2014р., суд зазначає наступне.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України надано право платникам податків оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Диспозиція цієї статті передбачає оскарження дій службової особи податкового органу, які пов'язані з порушенням порядку проведення перевірки; дій, які полягають у перевищенні повноважень службовою особою щодо обмеження прав у можливості ознайомлення з результатами контрольного заходу; дій щодо проведення перевірки без установлених законом підстав та/або з порушенням вимог чинного законодавства тощо.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов'язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо платник податків вважає, що цими рішеннями, діями його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші обмеження прав чи свобод (стаття 2, підпункт 1 пункту 2 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України).

Акт перевірки не є рішенням суб’єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов'язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судового захисту.

Акт є носієм доказової інформації щодо підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків, є податковою інформацією, у разі використання якої, можуть виникнути правові наслідки, однак оцінка акту (в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо їх складання) може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, або у випадку можливого використання такого акту, як доказу вчинення правопорушення при розгляді відповідного спору.

Вищенаведена позиція застосування норм матеріального права відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року у справі № 21-237а13.

Згідно положень ч.1 ст.244-2 КАС України, рішення Верховного Суду України, прийняте за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначені норми права, та для всіх судів України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача стосовно визнання протиправними дій контролюючого органу щодо складання акту №403/20-33-22-05-21/38771510 від 23.06.2014р. задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання дій контролюючого органу з коригування показників Інформаційної системи "Податковий блок" податку на додану вартість позивача за листопад 2013 року, березень 2014 року та зобов’язання відновити самостійно задекларовані показники, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.75 Податкового кодексу України подана до податкової служби податкова звітність проходить камеральну перевірку на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків.

Пунктом 49.8. статті 49 Податкового кодексу України встановлено, що прийняття податкової декларації є обов'язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов'язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.

Згідно п. 49.9. статті 49 Податкового кодексу України, за умови дотримання платником податків вимог цієї статті посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов'язана зареєструвати податкову декларацію платника датою її фактичного отримання органом державної податкової служби.

Крім того, відповідно до п. 49.11. ст. 49 Податкового кодексу України, у разі подання платником податків до органу державної податкової служби податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий орган державної податкової служби зобов'язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації протягом трьох робочих днів з дня її отримання особисто від платника податків.

Згідно пп. 49.9.2. п. 49.9. статті 49 Податкового кодексу України, податкова декларація вважається прийнятою у разі, якщо орган державної податкової служби із дотриманням вимог пункту 49.11 цієї статті не надає платнику податків повідомлення про відмову у прийнятті податкової декларації або у випадках, визначених цим пунктом, не надсилає його платнику податків у встановлений цією статтею строк.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів неприйняття контролюючим органом звітності позивача за листопад 2013 року, березень 2014 року, та оформлення це відповідним актом перевірки.

Згідно статті 74 Податкового кодексу України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, може зберігатися та опрацьовуватися в інформаційних базах органів державної податкової служби або безпосередньо посадовими (службовими) особами органів державної податкової служби. Перелік інформаційних баз, а також форми і методи опрацювання інформації визначаються центральним органом державної податкової служби. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на органи державної податкової служби функцій та завдань.

Суд вважає за необхідне зазначити, що ця система повинна відображати фактично задекларовані позивачем показники своєї господарської діяльності, її коригування можливе лише за наслідками узгодження податкових зобов'язань та податкового кредиту, а контролюючі органи використовують вказану систему у своїй роботі, в тому числі, й для співставлення показників, які задекларовані позивачем та його контрагентами, розбіжності в яких призводять до створення штучних підстав для проведення перевірок суб'єктів господарської діяльності.

Крім того, наведені законодавчі положення дають підстави для висновку про те, що процес зіставлення даних податкової звітності з ПДВ у розрізі контрагентів є формальним рівнем податкового контролю, на стадії якого податковий орган фактично порівнює задекларовані контрагентами кореспондуючі суми податкових зобов'язань та податкового кредиту з метою оперативного виявлення платників, що підлягають документальній перевірці.

Зазначений етап контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податку.

Відповідно до норм податкового законодавства висновок щодо правильності (або недостовірності) задекларованих платником даних податкового обліку як підстави для внесення змін до вказаної бази даних може бути зроблений податковим органом після визначення платникові податкових зобов'язань та їх узгодження у встановленому законом порядку.

Отже, самі по собі документ (акт, довідка), складений за результатами перевірки платника податків, не може слугувати підставою для внесення змін до інформаційної системи інформаційній системі "Податковий блок".

Враховуючи, що зустрічна звірка не є перевіркою та за результатами її проведення не можуть бути прийняті податкові повідомлення - рішення, суд вважає, що відповідачем всупереч вимогам діючого законодавства були відкориговані задекларовані ТОВ "Алерон Індастрі" суми податкового кредиту за наслідками здійснення господарських операцій, шляхом внесення змін до автоматизованої інформаційної системи.

Таким чином, діями відповідача щодо коригування в електронній базі даних "Автоматизована система співставлення" Інформаційної системи Міністерства доходів і зборів України "Податковий блок", створено для позивача негативні наслідки, усунути які можливо лише поновивши у зазначеній системі дані, показники податкової звітності ТОВ "Алерон Індастрі", що визначені у податковій звітності з податку на додану вартість за листопад 2013 року та березень 2014 року, у зв’язку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159, 160– 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕРОН ІНДАСТРІ" до Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області про визнання дій протиправними - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області із внесення до Інформаційної системи "Податковий блок" показників декларацій Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕРОН ІНДАСТРІ" (код ЄДРПОУ - 38771510) з податку на додану вартість за листопад 2013 року та березень 2014 року, та показниками податкового кредиту з податку на додану вартість та податкових зобов’язань з податку на додану вартість ТОВ "Алерон Індастрі" за листопад 2013 року та березень 2014 року згідно з Довідкою від 23.06.2014р. за №403/20-33-22-05-21/38771510 без прийняття податкового повідомлення-рішення та проведення процедури узгодження самостійно визначеного контролюючим органом грошового зобов’язання з податку (збору)

Зобов'язати Західної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області відновити в інформаційних базах даних показники Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕРОН ІНДАСТРІ" (код ЄДРПОУ - 38771510) з податку на додану вартість за листопад 2013 року та березень 2014 року згідно поданих декларацій.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Заічко О.В.