Справа № 2н-7435/10/0670
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року
Житомир справа №
2н-7435/10/0670

час прийняття: 16 год. 15 хв.
категорія 8.2.1

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шкорботун Ю.О.,

за участі представника позивача
Зацарного О.І.,

за участі представника відповідача
Самохвала А.Ю.,

за участі прокурора Рудника В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позовні вимоги
адміністративної справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Ігнатпільський кар'єр" до Овруцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області, за
участю Прокуратури Житомирської
області про скасування податкових
повідомлень-рішень,

встановив:

Відкрите акціонерне товариство
"Ігнатпільський кар'єр" звернулося до
Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просило скасувати податкові
повідомлення - рішення Овруцької
міжрайонної державної податкової
інспекції №/0 від 14.07.2008 року,
№/0 від 14.07.2008 року, №/1 від 15
серпня 2008 року, №/1 від 15.08.2008 року,
№/2 від 28 жовтня 2008 року та
№/2 від 28 жовтня 2008 року.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 липня 2011
року провадження у справі за позовом
Відкритого акціонерного товариства
"Ігнатпільський кар'єр" до Овруцької
міжрайонної державної податкової
інспекції (справа №2а-7435/10/0670) закрито з
підстав набрання законної сили судовим
рішенням по справі №2а-712/10/0670, в якій
розглядався аналогічний спір між тими
самими сторонами.

В подальшому, Публічне акціонерне
товариство "Ігнатпільський кар'єр",
правонаступник Відкритого
акціонерного товариства
"Ігнатпільський кар'єр" звернулося до
суду із заявою про перегляд ухвали
Житомирського окружного
адміністративного суду від 18.07.2011 року
по справі №2а-7435/10/0670 за нововиявленими
обставинами. Вимоги заяви вмотивовані
тим, що ухвала Житомирського окружного
адміністративного суду по справі
№2а-712/10/0670 від 05.05.2010 року на підставі
якої була прийнята ухвала від 18.07.2011
року по справі №2а-7435/10/0670, скасована
рішенням Київського апеляційного
адміністративного суду від 02.11.2011 року,
а справа направлена для продовження
розгляду до Житомирського окружного
адміністративного суду, яким їй було
присвоєно номер 0670/11579/11. Ухвалою
Житомирського окружного
адміністративного суду по справі
№0670/11579/11 від 16.01.2012 року, позовну
заяву Відкритого акціонерного
товариства "Ігнатпільський кар'єр"
залишено без розгляду.

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 27.08.2013 року
по справі №2н-7435/10/0670, яка ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду залишена без
змін, скасована ухвала Житомирського
окружного адміністративного суду від
18.07.2011 року по справі №2а-7435/10/0670 у
зв'язку з переглядом за
нововиявленими обставинами та
призначено розгляд позовних вимог
адміністративної справи №2а-7435/10/0670 в
засіданні суду.

Представник заявника в судовому
засіданні позовні вимоги
адміністративної справи №2а-7435/10/0670
підтримав, просив скасувати податкові
повідомлення - рішення Овруцької
міжрайонної державної податкової
інспекції №/0 від 14.07.2008 року,
№/0 від 14.07.2008 року, №/1 від 15
серпня 2008 року та №/1 від 15.08.2008
року.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позовних вимог
адміністративної справи №2а-7435/10/0670
заперечив.

Прокурор в судовому засіданні просив
відмовити в задоволенні вимог про
скасування податкових повідомлень -
рішень Овруцької міжрайонної
державної податкової інспекції
№/0 від 14.07.2008 року, №/0 від
14.07.2008 року, №/1 від 15 серпня 2008
року та №/1 від 15.08.2008 року.

Вислухавши пояснення представників
сторін та прокурора, дослідивши
матеріали адміністративної справи, суд
вважає, що позовні вимоги
адміністративної справи №2а-7435/10/0670 про
скасування податкових повідомлень -
рішень Овруцької міжрайонної
державної податкової інспекції
№/0 від 14.07.2008 року, №/0 від
14.07.2008 року, №/1 від 15 серпня 2008
року та №/1 від 15.08.2008 року, слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

З 29 травня 2008 року по 26 червня 2008 року
Овруцькою міжрайонною державною
податковою інспекцією,
правонаступником якої є Овруцька
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, було проведено
планову виїзну перевірку Відкритого
акціонерного товариства
"Ігнатпільський кар'єр",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Ігнатпільський
кар'єр" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2007 року по
31.03.2008 року.

Перевіркою встановлено, що Відкритим
акціонерним товариством
"Ігнатпільський кар'єр" порушено
вимоги:

- п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.1, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5,
пп.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" у
зв'язку з чим позивачем занижено
податок на прибуток на суму 946056,00 грн.;

- пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" у зв'язку з чим позивачем
занижено податок на додану вартість в
сумі 775780,00 грн.

За результатами перевірки було
складено акт від 01.07.2008 року №292/23-01-01374547
на підставі якого враховуючи вимоги
Порядку направлення органами
державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам
податків, затвердженого Наказом ДПА
України від 21.06.2001р. №253,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 06.07.2001 року за №567/5758,
Овруцькою міжрайонною державною
податковою інспекцією були винесені
податкові повідомлення - рішення:

- № /0 від 14.07.2008 року, яким позивачу
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1163670,00 грн., з яких:
775780,00 грн. - за основним платежем та
387890,00 грн. - за штрафними санкціями;

- № /0 від 14.07.2008 року - яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 1211881,00
грн., з яких 940341,00 грн. - за основним
платежем та 271540,00 грн. - за штрафними
санкціями;

- № /1 від 15 серпня 2008 року, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1163670,00 грн., з яких:
775780,00 грн. - за основним платежем та
387890,00 грн. - за штрафними санкціями;

- № /2 від 28 жовтня 2008 року, ким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств в розмірі 1211881,00
грн., з яких 940341,00 грн. - за основним
платежем та 271540,00 грн. - за штрафними
санкціями;

- № /2 від 28 жовтня 2008 року, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1163670,00 грн., з яких:
775780,00 грн. - за основним платежем та
387890,00 грн. - за штрафними санкціями;

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, покладених
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних рішень та висновків,
відображених в акті від 01.07.2008 року
№292/23-01-01374547 (далі - акт перевірки), на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.4.1. ст.4 Закону України
Про оподаткування прибутку
підприємств» валовий доход - це
загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах.

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до п.1.32 ст.1 того ж Закону,
господарською діяльністю є будь-яка
діяльність особи, направлена на
отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою.

Згідно з п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 цього ж
Закону до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, встановлених
пунктами 5.3.-5.7. цієї статті.

Відповідно до п.п. 5.3.9. п.5.3 ст.5
наведеного Закону не включаються до
складу валових витрат будь-які витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Правила ведення податкового обліку
щодо оподаткування прибутку
підприємств встановлені ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» підпунктом 11.2.1 пункту 11.2
якої встановлено, що датою збільшення
валових витрат виробництва (обігу)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата списання
коштів з банківських рахунків платника
податку на оплату товарів (робіт,
послуг), а в разі їх придбання за
готівку - день їх видачі з каси платника
податку; або дата оприбуткування
платником податку товарів, а для робіт
(послуг) - дата фактичного отримання
платником податку результатів робіт
(послуг).

Відповідно до п.5.11 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» установлення додаткових
обмежень щодо віднесення витрат до
складу валових витрат платника
податку, крім тих, що зазначені у цьому
Законі, не дозволяється.

Згідно пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»,
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Приписами п.п.7.4.5 п.7.4. ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», забороняється включення до
складу податкового кредиту сум
податку, не підтверджених належним
чином оформленими податковими
накладними.

Згідно акту перевірки податковим
органом визначено Відкритому
акціонерному товариству
"Ігнатпільський кар 'єр" суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств за
основним платежем 916667,00 грн. (штрафна
санкція - 262071 грн.) та з податку на
додану вартість за основним платежем -
733333,00 грн. (штрафна санкція - 366666,00 грн.)
з тих підстав, що в порушення п.5.1, п.п.5.2.1
п.5.2 пп.5.2.3 п.5.3 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" позивачем
віднесено до валових витрат та
включено до складу податкового кредиту
суми вартості отриманих юридичних та
консультаційних послуг від Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Міжнародна адвокатська компанія
Жаріков і Синиченко"

Судом встановлено, що 29 травня 2007 року
між Відкритим акціонерним товариством
"Ігнатпільський кар'єр" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
адвокатська компанія Жаріков і
Синиченко" (виконавець) укладено
договір на надання комплексної
юридичної допомоги відповідно до
якого, замовник доручає, а виконавець
бере на себе зобов'язання надати
замовнику необхідну юридичну допомогу
у вигляді: аналізу існуючих договорів
на підприємстві, складання договорів,
аналіз діючого законодавства по
поставлених питаннях, надання витягів
із законодавства, надання письмових чи
усних консультацій по поточній
діяльності підприємства, здійснення
претензійної роботи.

Також, 29 травня 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством
"Ігнатпільський кар'єр" (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
адвокатська компанія Жаріков і
Синиченко" (виконавець) укладено
договір на
інформаційно-консультаційне
обслуговування, відповідно до якого
замовник доручає, а виконавець бере на
себе зобов'язання здійснити
інформаційно-консультаційне
обслуговування замовника стосовно
питань первинного публічного
розміщення цінних паперів на
міжнародних фондових біржах (ІРО), в
обсягах та порядку, передбачених даним
договором.

На підтвердження отримання послуг за
вказаними договорами позивачем надано
до суду акти здачі-приймання робіт
(надання послуг) (а.с.72-78 т.1), звіт
виконавця щодо виконаної роботи (а.с.78
т.1), акт приймання документів (а.с.79 т.1),
податкові накладні (а.с.80-87 т.1)

Однак, належних доказів сплати за
отримані послуги від ТОВ "Міжнародна
адвокатська компанія Жаріков і
Синиченко" позивачем до суду не надано.

Позивачем також не надано до суду
доказів доцільності витрат на юридичну
допомогу та
інформаційно-консультаційного
обслуговування, що унеможливлює
визначити чи направлені такі витрати
на максимілізацію доходів чи
мінімізацію витрат, тобто на отримання
прибутку в цілому.

Крім того, в матеріалах справи
відсутні належні відомості, які б
містили дані про зміст наданих послуг
ТОВ "Міжнародна адвокатська компанія
Жаріков і Синиченко"

Суд також звертає увагу, що відповідно
до звіту виконавця щодо виконаної
роботи протягом червня місяця 2007 року
(а.с.78 т.1) ТОВ "Міжнародна адвокатська
компанія Жаріков і Синиченко" в судових
засіданнях господарського суду
Житомирської області представляла
інтереси позивача по справам: №10/30-НА,
10/29-НА, 10/13-НА та 10/14-НА, за результатами
розгляду яких були прийняті постанови
про задоволення позовних вимог ВАТ
"Ігнатпільський кар'єр" на загальну
суму 229122,06 грн.

Встановлено, що ухвалою
Господарського суду Житомирської
області від 10.05.2007 року по справі
№10/30-НА (а.с.227 т.1) справи №10/30-НА, 10/29-НА,
10/13-НА та 10/14-НА були об'єднані в одне
провадження.

Відповідно до рішення Господарського
суду Житомирської області від 13.06.2007
року по справі №10/30-НА (а.с.27 т.4)
інтереси ВАТ "Ігнатпільський кар'єр"
представляв Бортнік В.Ф., який
відповідно до наказу голови правління
позивача (а.с.32 т.4) працював на посаді
юриста ВАТ "Ігнатпільський кар'єр"
згідно штатного розкладу.

Отже, звіт ТОВ "Міжнародна адвокатська
компанія Жаріков і Синиченко" щодо
виконаної роботи протягом червня 2007
року не може бути доказом реального
надання юридичної допомоги позивачу
так як він містить неправдиві дані.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

З врахуванням вищевказаних положень
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», такі витрати повинні
підтверджуватися документами,
складеними належним чином та у
відповідності до законодавства. Зміст
цих документів повинен повністю
відображати суть і зміст господарської
операції.

У більшості наданих позивачем актах
виконаних робіт відсутня інформація
про зміст послуг з обґрунтуванням їх
вартості, що виключає можливість
з'ясувати, які саме конкретні послуги
були надані виконавцем.

Будь-який документообіг, який
засвідчив би безпосередню участь ТОВ
"Міжнародна адвокатська компанія
Жаріков і Синиченко" в консультаціях
щодо вимог чинного законодавства з
продажу дочірнього підприємства,
представлення інтересів позивача в
судових засіданнях, наданнях
необхідної юридичної допомоги у
вигляді: аналізу існуючих договорів на
підприємстві, складання договорів,
аналіз діючого законодавства по
поставлених питаннях, надання витягів
із законодавства, надання письмових чи
усних консультацій по поточній
діяльності підприємства, здійснення
претензійної роботи, а також участь в
інформаційно-консультаційному
обслуговуванню стосовно питань
первинного публічного розміщення
цінних паперів на міжнародних фондових
біржах - до суду не надано.

Крім того, судом враховано, що згідно
інформації з веб-сайту ТОВ "Міжнародна
адвокатська компанія Жаріков і
Синиченко" (а.с.73 т.2), вартість послуг
щодо представлення інтересів в суді
значно нижча вартості зазначеної в
акті здачі приймання робіт, які
виписані на виконання вищезазначеного
договору від 29.05.2007 року.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що податковим органом вірно
зазначено, що позивачем в порушення
п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2 пп.5.2.3 п.5.3 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" віднесено до валових витрат
та включено до складу податкового
кредиту суми вартості отриманих
юридичних та консультаційних послуг
від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
адвокатська компанія Жаріков і
Синиченко"

Згідно акту перевірки податковим
органом визначено Відкритому
акціонерному товариству
"Ігнатпільський кар'єр" суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем
42043,00 грн. (штрафна санкція - 21021,50 грн.) з
тих підстав, що в порушення п.11.44 ст.11
Закону України "Про податок на додану
вартість" позивачем проводилась
реалізація відходів та брухту чорних
металів несортованих без визначення
коду згідно з УКТ ЗЕД, зазначеного у
переліку, який затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.01.2007
року №104.

Судом встановлено, що Відкритим
акціонерним товариством
"Ігнатпільський кар'єр" було продано
Приватному підприємству "Моноліт"
відходи та брухт чорних металів
несортованих та Товариству з
обмеженою відповідальністю "Інком"
стружка токарна код УКТЗЕД 7204 41 10 00, що
стверджується податковими,
видатковими накладними (а.с.88-126 т.1),
актами про походження брухту
кольорових та чорних металів та
приймально здавальними актами (а.с.127-146
т.1).

Факт реального здійснення
господарських операцій між позивачем
та ПП "Моноліт", ТОВ "Інком" не
заперечується ні в акті перевірки ні
представником відповідача в судовому
засіданні.

Відповідно до п.11.44 ст.11 Закону України
«Про податок на додану вартість»
тимчасово до 1 січня 2009 року операції з
поставки відходів і брухту чорних
металів, у тому числі операції з
імпорту таких товарів, звільняються
від оподаткування. Перелік таких
товарів із зазначенням кодів згідно з
УКТ ЗЕД затверджено Кабінетом
Міністрів України.

На виконання вищевказаної норми Закону
України «Про податок на додану
вартість» Кабінетом Міністрів України
прийнята постанова від 31 січня 2007 року
№104, якою затверджений перелік
відходів і брухту чорних металів,
операції з поставки яких, у тому числі
операції з імпорту, звільняються від
обкладення податком на додану
вартість, у вигляді таблиці із
зазначенням коду товару згідно з
УКТЗЕД та найменування товару згідно
УКТЗЕД. Як вбачається з аналізу даної
постанови, технічні умови відходів і
брухту чорних металів, операції з
поставки яких, у тому числі операції з
імпорту, звільняються від обкладення
податком на додану вартість, Кабінетом
Міністрів України не визначені.

Затверджений Кабінетом Міністрів
України перелік є вичерпним, тому що у
ньому наведено всі коди товарної
номенклатури УКТЗЕД, під якими
класифікується брухт чорних металів.
Тобто, здійснюючи операції з продажу
будь-якого чорного металобрухту,
підприємство не повинно через ТПП
підтверджувати той чи інший код, щоб
мати можливість скористатися
передбаченою пільгою.

За дорученням Кабінету Міністрів
України та на підставі листа Державної
податкової адміністрації України від 29
травня 2007р. №99-1/536, Міністерством
промислової політики України листом
від 4 липня 2007 року №14/7-1 -1145 надано
роз'яснення, в якому зазначено, що
поставки брухту і відходів на
внутрішньому ринку здійснюються у
відповідності до вимог ДСТУ 4121-2002
«Метали чорні вторинні». Також
Міністерством розроблена таблиця
відповідності найменувань видів
металобрухту по ДСТУ 4121-2002 кодам
товарів по УКТЗЕД, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 31.01.2007р. №104, операції з якими
звільняються від оподаткування
податком на додану вартість. В даній
таблиці визначені види брухту,
найменування брухту, характеристики
брухту та код УКТЗЕД.

Статтею 4 Закону України «Про
металобрухт» передбачено, що приймання
промислового брухту від юридичних осіб
оформлюється актом приймання із
зазначенням найменування юридичної
особи, кількості та джерел походження
металобрухту. В акті робиться відмітка
про вибухову безпеку, а в разі потреби -
про дезактивацію і очищення
металобрухту від шкідливих речовин та
зазначається рівень дози
випромінювання. Порядок приймання,
зберігання і методи випробувань
металобрухту чорних та кольорових
металів встановлюються відповідно до
стандартів. Оформлення документів, що
засвідчують набуття права власності на
металобрухт, та актів приймання
металобрухту є обов'язковим. Ці
документи повинні знаходитися у
власника металобрухту та зберігатися
протягом одного року.

Наданими до матеріалів справи
первинними документами зокрема
приймально здавальними актами
підтверджується, що позивач реалізував
ПП "Моноліт" відходи та брухт чорних
металів несортованих, що співпадають з
вимогами до металобрухту, які
встановлені ДСТУ 4121-2002, та які
відповідають кодам товарів по УКТЗЕД .

Податковими накладними
підтверджується, що позивач реалізував
ТОВ "Інком" стружку токарну код УКТЗЕД
.

Зокрема перелік містить код товару
згідно з УКТЗЕД - ,
відповідно найменування товарів
згідно з УКТЗЕД - відходи та брухт
чорних металів несортовані та токарна
стружка, обрізки, уламки, відходи
фрезерного виробництва та ошурки з
чорних металів.

Отже, податковим органом
необгрунтовано визначено Відкритому
акціонерному товариству
"Ігнатпільський кар'єр" суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість за основним платежем
42043,00 грн. (штрафна санкція - 21021,50 грн.).

Згідно акту перевірки податковим
органом визначено Відкритому
акціонерному товариству
"Ігнатпільський кар'єр" суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств за
основним платежем 505,00 грн. (штрафна
санкція - 202,00 грн.) та з податку на
додану вартість за основним платежем -
404,00 грн. (штрафна санкція - 202,00 грн.) з
тих підстав, що в порушення п.п.5.3.1 п.5.3
ст.5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", пп.7.4.4 п.7.4 ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість" позивачем віднесено до
валових витрат та включено до складу
податкового кредиту суми вартості суми
вартості витрат по друкуванню статті в
газеті з нагоди 80-річчя підприємства.

Відповідно до пп.5.4.4 п.5.4 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємства", до валових витрат
включаються витрати платника податку
на проведення передпродажних та
рекламних заходів стосовно товарів
(робіт, послуг), що продаються
(надаються) такими платниками податку
та витрати на організацію прийомів,
презентацій і свят, придбання і
розповсюдження подарунків, включаючи
безоплатну роздачу зразків товарів або
безоплатне надання послуг (виконання
робіт) з рекламними цілями, але не
більше двох відсотків від
оподаткованого прибутку платника
податку за попередній звітний
(податковий) рік.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про рекламу", реклама - це інформація
про особу (фізичну чи юридичну) чи
товар, розповсюджена в будь - якій формі
та в будь-який спосіб і призначена
сформувати або підтримати обізнаність
споживачів реклами та їх інтерес щодо
таких особи чи товару.

Отже, витрати на друкування статті в
газеті з нагоди 80-річчя ВАТ
"Ігнатпільський кар'єр" є витратами
передбаченими пп.5.4.4 п.5.4 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємства", а отже сума ПДВ з даних
витрат підлягає включенню до
податкового кредиту.

Крім того, судом враховано, що
відповідач на виконання вимог ч.2 ст.71
КАС України, заперечення проти позову в
даній частині не надав.

Згідно акту перевірки податковим
органом визначено Відкритому
акціонерному товариству
"Ігнатпільський кар'єр" суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств за
основним платежем 23169,00 грн. (штрафна
санкція - 9267,00 грн.) з тих підстав, що в
порушення пп.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" позивачем віднесено до
складу валових витрат витрати по
заробітній платі і нарахуваннях на
заробітну плату до фондів по
працівникам, які проводили ремонти і
поліпшення основних засобів
підприємства.

Перевіряючими зазначено, що відповідно
книг нарядів по проведенню ремонтів і
обслуговуванню машин і виробничого
обладнання підприємства на суму 19713,00
грн., з яких заробітна плата 14266,00 грн. та
відрахування до фондів 5447,00 грн., не
відкоригувавши дані витрат пов'язані з
поліпшенням основних фондів при
перевищенні 10 відсотків сукупної
балансової вартості всіх груп основних
фондів на початок звітного періоду по
проведеним ремонтам.

Відповідно до пп..8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" платник податку має право
відносити до складу валових витрат
будь-які витрати, пов'язані з
поліпшенням основних фондів, що
підлягають амортизації, у сумі, що не
перевищує 10 відсотків сукупної
балансової вартості всіх груп основних
фондів станом на початок звітного року.

Враховуючи викладене, витрати на
оплату праці працівників, зайнятих на
роботах по ремонту, реконструкції,
модернізації та інших видах поліпшення
основних фондів, підлягають
відображенню в податковому обліку
платника податку у відповідності до пп.
8.7.1 п. 8.7 ст. 7 Закону. Тобто, при
віднесенні до складу валових витрат
запасів, витрачених на поліпшення
основних фондів, їх вартість повинна
відноситись до складу валових витрат
відповідно до пп.5.2.10 п.5.2 ст.5 Закону та
відображатися у рядку 04.10, чого
позивачем зроблено не було.

Крім того, судом враховано, що ВАТ
"Ігнатпільський кар'єр" в позовній
заяві, а його представник в судовому
засіданні щодо порушення пп.8.7.1 п.8.7 ст.8
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" фактично не
заперечили.

На підставі зазначеного, суд приходить
до висновку, що податковим органом
правомірно визначено Відкритому
акціонерному товариству
"Ігнатпільський кар'єр" суму
податкового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств за
основним платежем 23169,00 грн. та
штрафною санкцією - 9267,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За таких обставин та враховуючи те, що
відповідно до Порядку направлення
органами державної податкової служби
України податкових повідомлень
платникам податків, затвердженого
Наказом ДПА України від 21.06.2001р. №253,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 06.07.2001 року за №567/5758,
податкові повідомлення - рішення
Овруцької міжрайонної державної
податкової інспекції №/0 від
14.07.2008 року, №/0 від 14.07.2008 року,
№/1 від 15.08.2008 року, №/1 від
15.08.2008 року у зв'язку із винесенням
останньою податкових повідомлень -
рішень від 28 жовтня 2008 року №/2 та
№/2 вважаються відкликаними, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити частково, шляхом визнання
недійсним та скасування податкових
повідомлень - рішень від 28 жовтня 2008
року №/2 в частині визначення
позивачу суми податкового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 505,00 грн.
основного платежу, 202,00 грн. фінансових
санкцій та №/2 в частині
визначення позивачу суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 42447,00 грн. основного
платежу, 21223,50 грн. фінансових санкцій.

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України суд,

постановив:

Позовні вимоги задоволити частково.

Визнати частково недійсним та
частково скасувати податкове
повідомлення-рішення Овруцької МДПІ (
правонаступник Овруцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області № /2 від 28
жовтня 2008 року щодо визначення суми
податкового зобов'язання Публічному
акціонерному товариству
"Ігнатпільський кар'єр" (правонаступник
Відкритого акціонерного товариства
"Ігнатпільський кар'єр") за платежем
податок на додану вартість в сумі 42447
грн. основного платежу та 21223,50
фінансової санкції.

Визнати частково недійсним та
частково скасувати податкове
повідомлення-рішення Овруцької МДПІ
(правонаступник Овруцька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області № /2 від 28
жовтня 2008 року щодо визначення суми
податкового зобов'язання Публічному
акціонерному товариству
"Ігнатпільський кар'єр" (правонаступник
Відкритого акціонерного товариства
"Ігнатпільський кар'єр") за платежем
податок на прибуток в сумі 505 грн.
основного платежу та 202,00 грн.
фінансової санкції.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 24
липня 2014 р.