Справа № 819/118/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2014 р.
м.Київ
К/800/2953/14

К/800/3547/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Гончар
Л.Я.,

Стрелець Т.Г.,

секретар судового засідання -
Загородня М.О.,

за участю представника позивача -
Кметик В.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційні скарги Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області та Дочірнього підприємства
«Тернопільський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України» на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року у справі за позовом Дочірнього
підприємства «Тернопільський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області про
визнання незаконною та скасування
вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2013 року Дочірнє підприємство
«Тернопільський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області про
визнання незаконною та скасування
вимоги від 12 грудня 2012 року №19-07-13-14/8135
про усунення порушень фінансової
дисципліни викладені в п.п.2, 3, 4, 5.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2013
року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року задоволено частково апеляційну
скаргу Державної фінансової інспекції
в Тернопільській області; скасовано
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2013
року та прийняти нову; визнано
протиправною та скасовано вимогу
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області зазначену в
пункті 2 та викладену в листі від 12
грудня 2012 року №19-07-13-14/8135 про усунення
порушень фінансової дисципліни; в
решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням
апеляційного суду, Державна фінансова
інспекція в Тернопільській області та
Дочірнє підприємство «Тернопільський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» звернулись до Вищого
адміністративного суду України з
касаційними скаргами.

Державна фінансова інспекція в
Тернопільській області у касаційній
скарзі, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 19 грудня 2013 року скасувати в
частині визнання протиправною та
скасування п.2 вимоги, викладеної у
листі від 12 грудня 2012 року №19-07-13-14/8135,
та ухвалити в цій частині нове рішення
про відмову у позові. В обґрунтування
касаційної скарги зазначає, що
позивачем не надано належного
обґрунтування щодо виникнення
об'єктивної потреби надання
безповоротної благодійної
(спонсорської) допомоги в сумі 35
тис.грн. Благодійному фонду «Дорожник»,
фінансові плани виплати такої допомоги
не передбачали, відповідні зміни до них
не вносилися, а листи ДАК «Автомобільні
дороги України» не є належною
підставою для її виплати.

Дочірнє підприємство «Тернопільський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» у касаційній скарзі,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року, залишити без змін постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2013
року. Зазначає, що ні Компанія, ні її
дочірні підприємства, не діють на
основі державної власності, а тому не є
державними підприємствами. Вказує про
безпідставність та протиправність
п.п.3, 4, 5 вимоги ДФІ.

Заслухавши доповідача, пояснення
представника позивача, обговоривши
доводи касаційних скарг, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Державної фінансової інспекції
в Тернопільській області задоволенню
не підлягає, а касаційна скарга
Дочірнього підприємства
«Тернопільський облавтодор»
Відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України»
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, в період з 20 серпня 2012 року
по 12 листопада 2012 року з перервою з 05
вересня 2012 року по 04 жовтня 2012 року
Державною фінансовою інспекцією в
Тернопільській області проведено
ревізію фінансово-господарської
діяльності ДП «Тернопільський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» за період з 01 липня 2010 року по
01 липня 2012 року. За результатами
ревізії 12 листопада 2012 року складено
акт №07-20/119.

На підставі акту ревізії від 12
листопада 2012 року №07-20/119 відповідачем
на підставі ст.10 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні», 12
грудня 2012 року за вих.№ 19-07-13-14/8135
позивачу надіслано вимогу по усуненню
порушень фінансової дисципліни.
Позивачем оскаржуються:

- п.2 вимоги - в порушення вимог п.5 ст.75
Господарського кодексу України
впродовж II півріччя 2010 року та за 2011 рік
Підприємством згідно погоджень із
органом уповноваженим управляти
майном, тобто із ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», що підтверджується
листами та погодженнями, надано
Благодійному фонду «Дорожник»
безповоротної благодійної
(спонсорської) допомоги у вигляді
коштів на загальну суму 35,0 тис. грн. У
зв'язку із чим, відшкодувати відповідно
до діючого законодавства безпідставно
надану благодійну допомогу в сумі 35,0
тис. грн.

- п.3 вимоги - ДП «Тернопільський
облавтодор» оплачено ТОВ «Бюро
Ейнштейн» вартість залізничного
тарифу на загальну суму 158,3 тис. грн. з
ПДВ по договору від 20 жовтня 2011 року за
№94/85, який укладено всупереч
проведеним тендерним процедурам,
внаслідок чого Підприємству завдано
матеріальної шкоди (збитків) на вказану
суму. У зв'язку із чим, Держфінінспекція
вимагає провести відповідну роботу
щодо зайво сплаченого ТОВ «Бюро
Ейнштейн» залізничного тарифу на
загальну суму 158,3 тис. грн.. з ПДВ.
Зазначені кошти повернути на рахунок
Підприємства;

- п.4 вимоги - забезпечити дотримання
вимог чинного законодавства щодо
закупівлі товарів, робіт і послуг за
державні кошти;

- п.5 вимоги - Підприємством всупереч
фінансовому плану, п.5 ст.75
Господарського кодексу України, вимог
п.13 постанови Кабінету Міністрів
України «Про стан фінансово-бюджетної
дисципліни, заходи щодо погашення
боротьби з корупцією та контролю за
використанням державного майна і
фінансових ресурсів» від 29 листопада
2006 року №1673 в частині граничного
обсягу витрат в розмірі не більше як 1
відсоток від суми чистого прибутку за
попередній звітний рік впродовж II
півріччя 2010 року та за 2011 рік
Підприємством згідно укладених
договорів про надання юридичних і
консультаційних послуг, на оплату
даних послуг було спрямовано 108,8 тис.
грн. обігових коштів, внаслідок чого
Підприємству завдано матеріальної
шкоди (збитків) на вказану суму.
Зобов'язано відшкодувати завдані
підприємству збитки в сумі 108,8 тис.грн.
та перерахувати на рахунок
Підприємства.

Колегія суддів вважає обґрунтованими
висновки суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог ДП
«Тернопільський облавтодор» та
скасування вимоги відповідача у
оскаржуваній частині.

Стосовно п.п.2, 5 вимог судом першої
інстанції встановлено, що у фінансових
планах на 2010-2011 роки було заплановано і
затверджено ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України», який в подальшому
контролює його виконання, загальну
суму інших операційних витрат в тому
числі витрат по наданню благодійної
допомоги фонду «Дорожник». При
поквартальній здачі фінансової
звітності ДП «Тернопільський
облавтодор» на вимогу ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» подає
фактичне виконання фінансового плану з
постатейним розшифруванням всіх
доходів та витрат. Як вбачається з
долучених до матеріалів справи
документів, в бухгалтерському обліку, а
відповідно і у виконанні фінансового
плану витрати по наданню благодійної
допомоги фонду «Дорожник» в сумі 35.0
тис.грн. відображені по субрахунку 949
«Інші операційні витрати» відповідно
до вимог П(С)БО 16 «Витрати»
затвердженого наказом від 31 грудня 1999
року №318 та Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16 липня 1999
року № 996-ХІУ зі змінами та
доповненнями.

Зазначені розміри понесених витрат на
благодійну допомогу фонду «Дорожник»
узгоджені із органом уповноваженим
управляти майном, тобто із ВАТ«ДАК
«Автомобільні дороги України», що
підтверджується відповідними листами
та погодженнями Компанії .

При поквартальній здачі фінансової
звітності ДП «Тернопільський
облавтодор» на вимогу ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» подає
фактичне виконання фінансового плану з
постатейним розшифрування всіх
доходів та витрат. В бухгалтерському
обліку, а відповідно і у виконанні
фінансового плану витрати на юридичні
послуги в сумі 72 тис. грн. та
консультаційні витрати у сумі 36,8
тис.грн. відображені в складі
адміністративних витрат по рахунку 92
«Адміністративні витрати» відповідно
до вимог П(С)БО 16 «Витрати»
затвердженого наказом від 31 грудня 1999
року №318 та Закону України від 16 липня
1999 року № 996-ХІУ «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» ВАТ«ДАК «Автомобільні дороги
України» листом від 29 вересня 2006 року
№1/15-10/1776 погодило укладання договорів
про надання юридичних послуг та
залучення сторонніх юристів за
наявності виробничої необхідності.

Пунктом 13 постанови Кабінету Міністрів
України від 29 листопада 2006 року № 1673
«Про стан фінансово-бюджетної
дисципліни, заходи щодо посилення
боротьби з корупцією та контролю за
використанням державного майна і
фінансових ресурсів» передбачається,
що у разі виникнення об'єктивної
потреби у плануванні зазначених витрат
понад визначені граничні розміри
та/або за відсутності чистого прибутку
їх обсяг встановлюється за рішенням
органу, уповноваженого управляти
майном (корпоративними правами)
суб'єкта господарювання, відповідно до
поданого суб'єктом розрахунку таких
витрат, за погодженням з органами,
уповноваженими затверджувати
фінансові плани.

Отже, ДП «Тернопільський облавтодор»
не порушено норми п.13 постанови
Кабінету Міністрів України від 29
листопада 2006 року №1673, п.5 ст.75 ГК
України, а тому вимоги викладені в п.п.2,
5 є безпідставними.

Щодо п.3 відносно сплати залізничного
тарифу судами встановлено, що ДП
«Тернопільський облавтодор» у 2001 році
за процедурою відкритих торгів щодо
закупівлі бітуму нафтового дорожнього
з переможцем ТОВ «Бюро Ейнштейн» 20
жовтня 2011 року укладено договір №4/85.
Відповідно до розділу III Договору ціна
за одиницю товару становить 7500 грн. з
ПДВ. Термін дії вказаного договору з
моменту підписання до 31 грудня 2011 року.

Згідно п.30 ч.1 ст.1 Закону України «Про
здійснення державних закупівель»
товар визначається як продукція,
об'єкти будь-якого виду та призначення,
у тому числі сировина, вироби,
устаткування, технології, предмети у
твердому, рідкому і газоподібному
стані, а також послуги, пов'язані з
поставкою товарів, якщо вартість таких
послуг не перевищує вартості самих
товарів.

У п.2.5 Порядку визначення предмету
закупівель, затвердженого наказом
Міністерства економіки України від 26
липня 2010 року № 921, встановлено, що у
разі якщо при здійсненні замовником
закупівлі товарів передбачається
також закупівля послуги (послуг),
пов'язаної з поставкою товару (зокрема
послуги з транспортування, установки,
монтажу, наладки, інсталяції
програмного забезпечення, навчання
персоналу тощо), предметом закупівлі в
такому разі є товари за умови, що
вартість такої послуги (таких послуг)
не перевищує вартості самих товарів.

Відповідно до п.5 ст.40 Закону України
«Про здійснення державних закупівель»
умови договору про закупівлю не
повинні відрізнятися від змісту
пропозиції конкурсних торгів або
цінової пропозиції (у тому числі ціни
за одиницю товару) переможця процедури
закупівлі. Істотні умови договору про
закупівлю не можуть змінюватися після
його підписання до виконання
зобов'язань сторонами у повному обсязі,
крім випадків: зменшення обсягів
закупівлі, зокрема з урахуванням
фактичного обсягу видатків замовника;
зміни ціни за одиницю товару не більш
як на 10 відсотків у разі коливання ціни
такого товару на ринку за умови, що
зазначена зміна не призведе до
збільшення суми, визначеної в договорі,
та відбудеться не раніше трьох місяців
з дня його укладення; покращення якості
предмета закупівлі за умови, що таке
покращення не призведе до збільшення
суми, визначеної у договорі;
продовження строку дії договору та
виконання зобов'язань щодо передачі
товару, виконання робіт, надання послуг
у разі виникнення документально
підтверджених об'єктивних обставин, що
спричинили таке продовження, у тому
числі форс-мажорних обставин, затримки
фінансування витрат замовника за
умови, що такі зміни не призведуть до
збільшення суми, визначеної у договорі.

Статтею 41 Закону України «Про
здійснення державних закупівель»
умови щодо витрат на поставку товару,
відшкодування транспортних витрат, не
віднесені до істотних умов договору і
не є обов'язковими для визначення в
документації конкурсних торгів.

Згідно Інструкції щодо заповнення
Типового договору про закупівлю
товарів (робіт, послуг) за державні
кошти, затвердженої наказом
Мінекономіки від 27 липня 2010 року №925,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 10 серпня 2010 року за
№656/17951, сторони мають право
конкретизувати умови Договору. Вказана
норма кореспондується із аб.4 ч.4 ст.179 ГК
України.

Відповідно п.1.3 договору постачальник
виконує доставку товару у
відповідності з Міжнародними
правилами тлумачення торгівельних
термінів «Інкотермс» (редакція 2000 року)
з урахуванням особливостей, наведених
в цьому договорі, на умовах
франко-склад -місце поставки - склад
Покупця. У п.3.3 договору сторонами
встановлено, що замовник відшкодовує
залізничний тариф додатково.

За ст.306 Господарського кодексу України
перевезенням вантажів у цьому Кодексі
визнається господарська діяльність,
пов'язана з переміщенням продукції
виробничо-технічного призначення та
виробів народного споживання
залізницями, автомобільними дорогами,
водними та повітряними шляхами, а також
транспортування продукції
трубопроводами. Суб'єктами відносин
перевезення вантажів є перевізники,
вантажовідправники та
вантажоодержувачі. Перевезення
вантажів здійснюють вантажний
залізничний транспорт, автомобільний
вантажний транспорт, морський
вантажний транспорт та вантажний
внутрішній флот, авіаційний вантажний
транспорт, трубопровідний транспорт,
космічний транспорт, інші види
транспорту.

У відповідності з правилами ІНКОТЕРМС
(2000 р.) та з умов договору №4/85 від 20
жовтня 2011 року, в якому визначено хто і
за чий рахунок забезпечує
транспортування товару до покупця,
покупець здійснив відшкодування
транспортних витрат постачальнику.
Вказана норма договору також була
зазначена в тендерній документації.

Отже, розмежування ціни товару та ціни
транспортних послуг не є порушенням
законодавства, зокрема п.5 ст.40 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель».

Крім цього, відповідно до п.2.10 ВБН
Д.1.1-218-1-2001 вартість транспортних витрат
включається до вартості матеріалів.
Залізничний тариф в сумі 158275,32 грн.
включено позивачем у вартість
асфальту, підприємство внаслідок
сплати залізничного тарифу фактично не
зазнало збитків у розумінні ст.22
Цивільного кодексу України, ст.ст.224, 225
Господарського кодексу України у
вигляді будь-яких втрат чи неодержання
доходів, у зв'язку з чим вимога
держфініспекції в частині п.3 щодо
повернення на рахунок підприємства 158,3
тис. грн. у відшкодування завданої
матеріальної шкоди (збитків) є
безпідставною.

Що стосується п.4 вимоги, то п.7 ч.1 ст.10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», п.46 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 20 квітня 2006 року
№ 550, передбачено право органу
державного фінансового контролю
пред'являти керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства;
пред'явлення вимоги щодо недопущення
порушень у майбутньому чинним
законодавством не передбачено, у
зв'язку з чим вимога у вказаній частині
є неправомірною.

Доводи касаційної скарги ДФІ в
Тернопільській області встановлених
обставин справи та висновків суду
першої інстанції не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог не відповідають фактичним
обставинам справи, спростовуються
наявними доказами, належно, повно та
об'єктивно дослідженими і оціненими
судом першої інстанції.

У відповідності із ст.226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст.220, 221, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області
залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Дочірнього
підприємства «Тернопільський
облавтодор» Відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року скасувати.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 22 лютого 2013
року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді