Справа № 816/2430/14
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2430/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Ковальова Д.О.,

представника позивача - Мухіна О.І.,

представника відповідача - Батюти З.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Виробничо-господарської фірми
"СПМК-516 ЛТД" до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2014 року Виробничо -
господарська фірма "СПМК -516 ЛТД"
звернулось до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Полтаві
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
20.01.2014 р. №№ , , від 14.04.2014 р.
№№ , .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
господарські взаємовідносини позивача
та ПП "Київжитлоспецсервіс" мали
реальний характер та були спрямовані
на настання правових наслідків, що
підтверджується первинними
бухгалтерськими документами, у зв'язку
із чим висновки акту перевірки є
безпідставними, а прийняті за його
наслідками податкові
повідомлення-рішення такими, що
підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти позову, просив відмовити в його
задоволенні. У письмових запереченнях
посилався на відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій позивача із ПП
"Київжитлоспецсервіс".

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступні обставини.

Судом встановлено, що 08.01.2014 р. ДПІ у м.
Полтаві проведено позапланову
невиїзну перевірку ВГФ "СПМК-516 ЛТД" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ПП
"Київжитлоспецсервіс" за період з 01.05.2012
р. по 30.06.2012 р.

За наслідками перевірки складено акт
від 08.01.2014 р. № 31/16-01-22-07-12/01354898, у
висновках якого зафіксовано порушення
ВГФ "СПМК-516 ЛТД" пунктів 138.2, 138.4 статті
138 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
прибуток підприємств, що підлягає
сплаті до бюджету, в загальному розмірі
91735 грн.; пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, в загальній сумі 87 367 грн.

На підставі акту перевірки від 08.01.2014 р.
№ 31/16-01-22-07-12/01354898 ДПІ у м. Полтаві 20.01.2014
р. прийнято податкові
повідомлення-рішення № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 137 603 грн.,
з них за основним платежем - 91 735 грн.,
штрафними санкціями - 45868 грн., та №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 131 051 грн., з
них за основним платежем - 87367 грн.,
штрафними санкціями - 43 684 грн.

Рішенням про результати розгляду
скарги від 04.04.2014 р. № 775/10/16-31-10-04-12
Головним управлінням Міндоходів у
Полтавській області скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у м.
Полтаві від 20.01.2014 р. № в частині
визначеного розміру штрафної санкції в
сумі 22 394 грн., в іншій залишено без змін;
№ в частині визначеного розміру
штрафної санкції в сумі 21 842 грн., в
іншій залишено без змін.

На підставі рішення про результати
розгляду скарги від 04.04.2014 р. №
775/10/16-31-10-04-12 ДПІ у м. Полтаві 14.04.2014 р.
прийнято податкові
повідомлення-рішення № , яким
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 114 669 грн.,
з них за основним платежем - 91 735 грн.,
штрафними санкціями - 22934 грн., та №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 109 209 грн., з
них за основним платежем - 87367 грн.,
штрафними санкціями - 21842 грн.

Позивач не погодився із вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
ДПІ у м. Полтаві та оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним
податковим повідомленням-рішенням суд
виходив із наступного.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Стосовно позовних вимог ВГФ "СПМК-516
ЛТД" про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 20.01.2014 р. №№
, , суд дійшов до наступного
висновку.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1
статті 60 Податкового кодексу України
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога вважаються
відкликаними, якщо контролюючий орган
зменшує нараховану суму грошового
зобов'язання раніше прийнятого
податкового повідомлення-рішення або
суму податкового боргу, визначену в
податковій вимозі.

Оскільки, рішенням про результати
розгляду скарги від 04.04.2014 р. №
775/10/16-31-10-04-12 Головним управлінням
Міндоходів у Полтавській області
скасовано податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві
від 20.01.2014 р. №№ , в частині
визначеного розміру штрафної санкції,
то відповідно до підпункту 60.1.3 пункту
60.1 статті 60 Податкового кодексу
України вказані податкові
повідомлення-рішення вважаються
відкликаними.

Таким чином, позовні вимоги ВГФ "СПМК-516
ЛТД" про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 20.01.2014 р. №№
, задоволенню не підлягають,
у зв'язку із відсутністю предмету
спору.

Судом встановлено, що підставою для
винесення оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень від 14.04.2014 р. №№
, слугував висновок
податкових ревізорів-інспекторів щодо
завищення позивачем податкового
кредиту та відповідно заниження суми
ПДВ, що за підсумками звітного періоду
підлягає сплаті платником податку до
бюджету, а також завищення валових
витрат та відповідно заниження податку
на прибуток в результаті
взаємовідносин із ПП
"Київжитлоспецсервіс", які не мали
реального характеру.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14
зазначеного Кодексу встановлено, що
витратами є сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу. При цьому, витрати, які
не враховуються платником податку при
визначенні оподатковуваного прибутку,
встановлені статтею 139 Кодексу.

На виконання пункту 44.1 статті 44
Податкового кодексу України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
частини 2 статті 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Судом встановлено, що 25.04.2012 р. між ВГФ
"СПМК-516 ЛТД" (Замовник) та ПП
"Київжитлоспецсервіс" (Виконавець)
укладено договір підряду № 1. За
умовами Договору Виконавець
зобов'язується виконати та здати
Замовнику закінчені роботи, а Замовник
прийняти їх та оплатити.

На підтвердження виконання умов
договору позивач надав суду акти
виконаних робіт, податкові накладні та
платіжні доручення. Первинні документи
ПП "Київжитлоспецсервіс" підписані
ОСОБА_3

ВГФ "СПМК-516 ЛТД" відображено у
податковому обліку вартість отриманих
послуг, а саме: до складу витрат за 2 кв.
2012 р. включено суму 436833 грн., до складу
податкового кредиту - 87367 грн.

Позивач стверджує, що зазначений
договір підряду укладений з метою
виконання ВГФ "СПМК-516 ЛТД" договорів
підряду, укладених із ПАТ
"Полтаваобленерго", за умовами яких ВГФ
"СПМК-516 ЛТД" (Виконавець)
зобов'язувалась виконати роботи по
реконструкції повітряних ліній по
об'єкту "Впровадження швидкісного руху
пасажирських поїздів по ділянці
Гребінка-Полтава-Красноград-Харів-Лозо
ва" та по об'єкту "Винесення КЛ-10 кВ с.
Копили Полтавського району, район
автодорожнього шляхопроводу".

Згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного
кодексу України від 16.01.2003 р. № 435-IV за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 838
Цивільного кодексу України підрядник
має право, якщо інше не встановлено
договором, залучити до виконання
роботи інших осіб (субпідрядників),
залишаючись відповідальним перед
замовником за результат їхньої роботи.
У цьому разі підрядник виступає перед
замовником як генеральний підрядник, а
перед субпідрядником - як замовник.

Частиною 1 статті 839 Цивільного кодексу
України визначено, що підрядник
зобов'язаний виконати роботу,
визначену договором підряду, із свого
матеріалу і своїми засобами, якщо інше
не встановлено договором.

Дослідивши зміст договорів підряду,
укладених позивачем із ПАТ
"Полтаваобленерго", суд з'ясував, що
умовами цих договорів зобов'язано
Підрядника виконати роботи із свого
матеріалу, власними засобами та не
встановлено право підрядника залучити
до виконання роботи інших осіб
(субпідрядників).

Крім того, слід зазначити, що у актах
виконаних робіт, складених на
виконання умов договору підряду від
25.04.2012 р. № 1, укладеного між ВГФ "СПМК-516
ЛТД" та ПП "Київжитлоспецсервіс",
субпідрядник не вказувався, а ПП
"Київжитлоспецсервіс" зазначено
генпідрядником. При цьому, зазначені
акти не містять дати їх складання, що є
порушенням вимог статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність".

Будь-яких інших доказів реального
отримання ВГФ "СПМК-516 ЛТД" робіт від ПП
"Київжитлоспецсервіс" та їх
використання у власній господарській
діяльності суду не надано.

Крім того, суд приймає до уваги
наявність вироку Шевченківського
районного суду м. Києва від 18.05.2013 р. у
справі № 761/12023/13-к (Провадження
№1-кп/761/416/2013), що набрав законної сили,
яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК
України.

Так, Шевченківським районним судом м.
Києва в ході розгляду справи
встановлено, зокрема, що перебуваючи в
м. Києві, в період 2012 року, переслідуючи
свій злочинний умисел, запропонував гр.
ОСОБА_3, перереєструвати ПП
«Київжитлоспецсервіс» (код за ) на своє ім'я та стати директором
вказаного підприємства, за щомісячну
грошову винагороду, без наміру
здійснювати реальну
фінансово-господарську діяльність, а з
метою прикриття незаконної діяльності
іншим суб'єктам підприємницької
діяльності.

ОСОБА_4, реалізовуючи свій злочинний
умисел, використав паспортні дані гр.
ОСОБА_3 та за невстановлених слідством
обставин, у невстановлений час,
використовуючи попередньо складений
статут підприємства ПП
«Київжитлоспецсервіс» (код за ) та протоколи Загальних Зборів
Учасників ПП «Київжитлоспецсервіс»
(код за ) підписані від імені
гр. ОСОБА_3, забезпечив придбання
суб'єкта підприємницької діяльності -
юридичної особи ПП
«Київжитлоспецсервіс» (код за ) шляхом перереєстрації на її ім'я в
Голосіївській районній у м. Києві
державній адміністрації та в ДПІ у
Голосіївському районі м. Києва, як
платника податків та за невстановлених
слідством обставин забезпечив
відкриття розрахункового рахунку в АТ
"ЄВРОГАЗБАНК" з метою використання його
в подальшій злочинній діяльності,
направленій на прикриття незаконної
діяльності та ухилення від сплати
податків.

Тобто, дії ОСОБА_4, а саме придбання ПП
«Київжитлоспецсервіс» (код за ) шляхом перереєстрації на гр.
ОСОБА_3 були направлені на легалізацію
суб'єкта підприємництва - юридичної
особи, без наміру здійснення
господарської діяльності,
передбаченої законодавством та
статутними документами підприємства, а
з метою використання вказаного
підприємства в злочинних схемах
ухилення від сплати податків та
здійснення прикриття незаконної
фінансово-господарської діяльності
інших суб'єктів підприємницької
діяльності.

Суд вважає, що сама по собі наявність у
позивача наданих суду первинних
бухгалтерських документів не
підтверджує фактичне виконання робіт
ПП "Київжитлоспецсервіс" та їх
використання у господарській
діяльності позивача, а тому це свідчить
про правильність висновків
контролюючого органу, викладених у
акті перевірки від 08.01.2014 р. №
31/16-01-22-07-12/01354898.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3
статті 54 Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

Згідно з пунктом 123.1 статті 123
Податкового кодексу України у разі
якщо контролюючий орган самостійно
визначає суми податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, тягне за собою накладення на
платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми нарахованого
податкового зобов'язання.

Отже, враховуючи фактичні обставини в
їх сукупності, відсутність належним
чином оформлених первинних
бухгалтерських документів на
підтвердження реальності отримання
робіт, суд вважає правомірним
донарахування позивачеві грошового
зобов'язання з податку на прибуток
приватних підприємств на суму 114 669 грн.
та по податку на додану вартість на
суму 109 209 грн., у зв'язку із чим позовні
вимоги ВГФ "СПМК-516 ЛТД" про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
14.04.2014 р. №№ , , є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" визначено, що
за подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру встановлюється ставка
судового збору в розмірі 2 відсотка
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

У даному випадку ставка судового
збору за подання позовної заяви
складає 4872 грн.

Згідно платіжного доручення від 20.06.2014
р. № 11939 позивачем сплачено судового
збору на суму 447,76 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України
"Про судовий збір" передбачено, що під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

У зв'язку з цим, з ВГФ "СПМК-516 ЛТД"
до Державного бюджету України
підлягають стягненню судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 4424,24
грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 86,159, 160-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Виробничо-господарської фірми
"СПМК-516 ЛТД" до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень - відмовити.

Стягнути з Виробничо-господарської
фірми "СПМК-516 ЛТД" (ідентифікаційний
код 01354898) до Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (на розрахунковий
рахунок: 4002, отримувач коштів:
УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області,
22030001; Банк отримувача: ГУДКСУ у
Полтавській області, МФО: 831019; Код
; Код класифікації доходів
бюджету: 22030001.Призначення платежу:
судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи
назва установи, організації позивача),
Полтавський окружний адміністративний
суд) судові витрати зі сплати судового
збору у розмірі 4424,24 грн. (чотири тисячі
чотириста двадцять чотири гривні 24
копійки).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 26
серпня 2014 року.

Суддя
А.Б. Головко