Справа № 410/1075/13-а
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

25 березня 2014 року
м.Київ
В/800/1107/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Голяшкін О.В., Заяць В.С., Стрелець Т.Г.,
Донець О.Є., Логвиненко А.О.,

перевіривши заяву Брянківської
міської ради про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 30
січня 2014 року №К/800/57462/13 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Універсал» до
Брянківської міської ради,
Акціонерного товариства закритого
типу Територіальний проектний
інститут «Донбасцивільпроект» про
визнання незаконним та скасування
рішення, зобов'язання вчинити певні
дії, -

ВСТАНОВИВ:

Брянківська міська рада звернулася із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 30
січня 2014 року у даній справі на
підставі п.1 ст.237 Кодексу
адміністративного судочинства України
з мотивів неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах.

В обґрунтування своїх вимог заявник
додає копії ухвал Вищого
адміністративного суду України від 11
грудня 2012 року у справі №К/9991/76012/11, від
10 жовтня 2012 року у справі №К/9991/30599/12,
від 12 квітня 2012 року у справі №К-22777/10, а
також копії ухвали Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26 листопада 2012 року у справі
№2а-0124/437/12, від 21 листопада 2012 року у
справі №2а-294/12/0121 та постанови
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2012
року у справі №2а-791/11/2316.

Відповідно до положень п.1 ст.237 КАС
України заява про перегляд судового
рішення може бути подана виключно за
наявності таких складових:
неоднакового застосування одних і тих
самих норм матеріального права,
ухвалення різних за змістом судових
рішень, спірні питання виникли у
подібних правовідносинах.

Під неоднаковим застосуванням одних і
тих самих норм матеріального права
необхідно розуміти, зокрема: різне
тлумачення змісту і сутності правових
норм, на підставі якого зроблено
висновок про різний зміст суб'єктивних
прав і обов'язків учасників
відповідних правовідносин, у тому
числі про наявність та обсяг прав і/або
обов'язків осіб, які беруть участь у
справі; різне застосування правил
конкуренції правових норм при
вирішенні колізій між ними з
урахуванням ієрархії цих правових
норм, а також дії норм у часі, просторі
та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; різне визначення
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосування різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
відносин або поширення дії норми на
певні правовідносини в одних випадках
і незастосування цієї самої норми до
аналогічних відносин в інших випадках,
тобто різне застосування закону, який
не підлягав застосуванню; різне
застосування правил аналогії права чи
закону в подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень має місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 30 січня 2014 року, про
перегляд якої ставиться питання,
залишено без змін постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25 жовтня 2013 року, якою скасовано
постанову Брянківського міського суду
Луганської області від 09 вересня 2013
року та задоволено позовні вимоги про
визнання протиправним та скасування
рішення Брянківської міської ради
Луганської області від 18 червня 2009 року
№41/7 «Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Брянка Луганської
області», зобов'язано Брянківську
міську раду Луганської області
привести нормативну оцінку у
відповідність з Порядком нормативної
грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів, затвердженого
наказом Держкомзему України,
Мінагрополітики України,
Мінбудархітектури України,
Української академії аграрних наук від
27 січня 2006 року №18/15/21/11 та іншими
нормативно-правовими актами України.
При винесенні рішення суд апеляційної
інстанції, з яким погодився суд
касаційної інстанції, виходив із того,
що при розробці нормативної грошової
оцінки земель міста Брянка Луганської
області не було взято до уваги
матеріали інвентаризації земель та
місцеві правила забудови; відсутність
при складанні технічної документації з
грошової оцінки земель міста Брянка
матеріалів інвентаризації земель
населеного пункту та місцевих правил
забудови свідчить про невідповідність
такої документації Порядку
нормативної грошової оцінки земель
сільськогосподарського призначення та
населених пунктів.

Згідно ухвали Вищого
адміністративного суду України від 11
грудня 2012 року у справі №К/9991/76012/11, на
яку посилається заявник в
обґрунтування неоднакового
застосування судами норм
матеріального права, погоджуючись з
висновком суду апеляційної інстанції
про визнання нечинним рішення
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області від 14 травня
2010 року №3884 «Про затвердження
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Кривого
Рогу», касаційний суд виходив із того,
що оскаржуване рішення є регуляторним
актом, дії відповідача, пов'язані з
оскаржуваним рішенням, є такими, що
суттєво порушують права позивачів,
оскільки вони були позбавлені
можливості ознайомитись з проектом
регуляторного акту та подати на нього
свої зауваження та пропозиції.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12 квітня 2012 року у справі
№К-22777/10, на яку також посилається
заявник, суд касаційної інстанції
залишив без змін постанову
апеляційного адміністративного суду,
якою скасовано постанову суду першої
інстанції та відмовлено у задоволенні
позову про визнання недійсним рішення
Сімеїзської селищної ради Автономної
Республіки Крим 41 сесії 5-го скликання
від 26 березня 2009 року №1 «Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель,
розташованих в межах населених пунктів
Сімеїзської селищної ради». Суди
зазначили, що оскаржуване рішення не
носить характеру регуляторного акту,
не ознайомлення позивача з проектом
оскаржуваного рішення не тягне за
собою порушення його прав саме у
правовідносинах оренди землі, тому ця
обставина не може бути підставою для
скасування та визнання незаконним
самого рішення органу місцевого
самоврядування, яке прийнято у межах
його компетенції та у спосіб,
передбачений законом.

Отже, з доданих до заяви копій судових
рішень вбачається, що підстави
позовних вимог та фактичні обставини у
вказаних справах є різними, тому
відсутні підстави вважати, що судами
касаційної інстанції зроблені
протилежні висновки щодо позовних
вимог внаслідок неоднакового
застосування одних і тих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Посилання заявника на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 10
жовтня 2012 року у справі №К/9991/30599/12
судова колегія вважає безпідставним,
оскільки вказаною ухвалою скасовані
рішення судів попередніх інстанцій з
підстав порушення норм процесуального
права. Вказаним судовим рішенням суду
касаційної інстанції спір не
розв'язаний по суті, справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції, тому посилання на нього
заявника для підтвердження підстав,
установлених п.1 ч.1 ст.237 КАС України, є
неправомірним.

Що стосується посилання заявника на
ухвали Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26 листопада
2012 року у справі №2а-0124/437/12, від 21
листопада 2012 року у справі №2а-294/12/0121 та
постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2012 року у справі №2а-791/11/2316,
то у відповідності зі ст.237 КАС України,
до рішень, на підставі яких може бути
здійснений перегляд в порядку глави 3
розділу IV КАС України, належать лише
рішення судів касаційних інстанції.

Зважаючи на викладене, підстави для
допуску справи до провадження для
перегляду судового рішення Верховним
Судом України відсутні.

Керуючись статтями 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження
заяви Брянківської міської ради про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 30 січня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді