Справа № 0670/489/12
Суддя: Сичова Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2014-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 року
Житомир справа № 0670/489/12

категорія 8.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сичової О.П.,

за участі секретаря Шевчук Т.А.,

за участі представника позивача
Полохіної Т.М., Шатило Л.К. та Трунової
О.М.,

за участі представника відповідача
Крилової Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" до Малинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

встановив:

Державне підприємство "Радомишльське
лісомисливське господарство"
звернулося до Житомирського окружного
адміністративного суду з вказаним
позовом, в якому з урахуванням заяви
про зменшення позовних вимог просило
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення - рішення
Малинської міжрайонної державної
податкової інспекції правонаступником
якої є Малинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області:

- № від 10.01.2012 року про визнання
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток в сумі 1273473 грн. та
застосування штрафної санкції в сумі
189619 грн.;

- № від 10.01.2012 року про зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 554875 грн.;

- від 10.01.2012 року в частині
визначення суми грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб на
суму 465215,59 грн. та застосування
штрафної санкції в сумі 88767,24 грн.;

- від 26.12.2011 року про застосування
штрафної санкції за порушення норм з
регулювання готівкового обігу на суму
1698,10 грн.

- № від 26.12.2011 року про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання
готівкового обігу на суму 1813,93 грн.

В ході судового розгляду справи
представником позивача було подано до
суду заяву, згідно якої останній
зменшив позовні вимоги, просив визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення - рішення Малинської
міжрайонної державної податкової
інспекції:

- № від 10.01.2012 року про визнання
суми грошового зобов'язання з податку
на прибуток в сумі 1273473 грн. та
застосування штрафної санкції в сумі
189619 грн.;

- № від 10.01.2012 року в частині
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість на
552180,93 грн.;

- від 10.01.2012 року в частині
визначення суми грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб на
суму 465215,59 грн.

- № від 26.12.2011 року про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання
готівкового обігу на суму 1813,93 грн.

Представники позивача в судовому
засіданні зменшені позовні вимоги
підтримали в повному обсязі з підстав
зазначених в позовній заяві та
письмових поясненнях по справі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав зазначених в письмових
запереченнях проти позову.

Вислухавши пояснення представників
сторін, повно та всебічно дослідивши
докази по справі, судом встановлено
наступне.

Посадовими особами Малинської
міжрайонної державної податкової
інспекції правонаступником якої є
Малинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Житомирській області з
08.11.2011 року по 19.12.2011 року було проведено
планову виїзну перевірку Державного
підприємства "Радомишльське
лісомисливське господарство" з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2010 року по 30.09.2011 року.

Перевіркою серед іншого встановлено
порушення Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство":

- п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп. 5.3.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5,
пп.8.7.1 п.8.7 ст.8 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" та
пп.146.11, 146.12 ст.146, пп.139.1.5 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України внаслідок
чого підприємством занижено податок на
прибуток підприємств в сумі 1273473,00 грн.
за період з 01.01.2010 року по 30.09.2011 року;

- пп.7.3.1 п.7.3, пп.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" та п.187.1 ст.187, п.198.6, п.198.4 ст.198,
п.199.2 ст.199 Податкового кодексу України
внаслідок чого підприємством завищено
від'ємне значення податку на додану
вартість в сумі 554875,00 грн.;

- п.п.2.11, 3.1, 3.2 "Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні", затвердженого Постановою
Правління НБУ від 15.12.2004 року №637, а саме
підприємством проведено готівкові
розрахунки без подання одержувачем
коштів платіжного документа
встановленої форми та змісту в
бухгалтерію підприємства на загальну
суму 1813,93 грн.;

- п.п. 6.3.2 п.6.3 ст.6 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб";

- п.1.6 ст.1, пп.4.3, п.4.3, ст.4, пп.9.12.1 п.9.12 ст.9
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб", ст.2, ст.6 Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємства", ст.14 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян";

- пп.4.2.9 п.4.2 ст.4 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб" та
пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу
України.

За результатами перевірки було
складено акт від 26.12.2011 року
№232/23-10/13568251 (а.с.17-99 т.1) на підставі
якого Малинською міжрайонною
державною податковою інспекцією серед
інших були винесені податкові
повідомлення - рішення:

- № від 26.12.2011 року, яким до
Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" застосовано штрафні
санкції в розмірі 1813,93 грн. (а.с.100 т.1);

- від 10.01.2012 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з прибуткового податку з сум
заробітків в розмірі 554589,03 грн., в т.ч.
465821,79 грн. - за основним платежем та
88767,24 грн. - за штрафними санкціями
(а.с.102 т.1);

- № від 10.01.2012 року, яким
Державному підприємству
"Радомишльське лісомисливське
господарство" зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на 554875,00 грн. (а.с.103 т.1);

- № від 10.01.2012 року, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податок на прибуток в розмірі 1463092,00
грн., в т.ч. 1273473,00 грн. - за основним
платежем та 189619,00 грн. - за штрафними
санкціями (а.с.104 т.1).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість висновків
відображених в акті від 26.12.2011
року №232/23-10/13568251 (далі - акт перевірки),
а також мотивів, покладених суб'єктом
владних повноважень в основу спірних
рішень, на відповідність вимогам ч.3 ст.2
КАС України, суд виходить з наступного.

Щодо податкового повідомлення -
рішення № від 10.01.2012 року, суд
зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" зайво включено до складу
валових витрат витрати з отриманих
послуг від фізичних осіб -
підприємців ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по
звалюванню дерев, обрізання гілля,
розкряжування деревини, сортування,
складання та трелювання деревини,
очищення лісосіки, спалювання
порубочних решток на суму 1275094,00 грн.
(а.с.29 т.1).

Перевіряючими вказано, що фізичні
особи-підприємці ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, та ОСОБА_14 не
мали відповідних можливостей для
виконання вказаних робіт. Крім того,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 рахуються
працівниками Державного підприємства
"Радомишльське лісове господарство",
ОСОБА_16 офіційно працює в КП
"Радомишльміськпроект", ОСОБА_7 та його
наймана сила офіційно працюють в ДП
"Радомишльський лісгосп АПК".

Також в акті перевірки податковий
орган посилається на ст.70 Закону
України "Про внесення змін до Лісового
кодексу України" від 08.02.2006 року №3404-ІV,
якою передбачено, що заготівля
деревини в порядку проведення рубок
головного користування, а також інших
рубок, пов'язаних із веденням лісового
господарства проводиться власниками
лісів і постійними лісокористувачами,
яким у встановленому порядку надано це
право.

Суд зазначає, що з 01 січня 2011 року набув
чинності Податковий Кодекс України,
який встановлює перелік податків та
зборів, що справляються в Україні, та
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих
положень Податкового кодексу України
з 01.04.2011 року втратив чинність Закон
України "Про оподаткування прибутку
підприємств".

У зв'язку з тим, що правовідносини щодо
формування валових витрат виникли до
набрання чинності Податковим Кодексом
України, в даному випадку слід
застосовувати норми Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств", які були чинні на момент
виникнення даних правовідносин.

Згідно з пунктом 5.1 статті 5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 28 грудня 1994 року №
334/94-ВР (у редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин, далі
-Закон України "Про оподаткування
прибутку підприємств"), валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно з підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 статті
5 цього Закону, до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до підпункту 5.3.9 пункту 5.3
статті 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Судом встановлено, що 10.03.2006 року між
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" (замовник) та ФОП ОСОБА_5
(підрядник) укладено договір №5, згідно
якого замовник доручає, а підрядник
зобов'язується разом з членами бригади
проводити заготівлю деревини на рубках
головного користування, на рубках
пов'язаних з веденням лісового
господарства та інших рубках лісосіках
замовника (а.с.197-199 т.1).

05 лютого 2009 року, 10 лютого 2009 року, 11
лютого 2009 року, 15 червня 2009 року, 22
жовтня 2009 року та 14 січня 2010 року між
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" (замовник) та ФОП ОСОБА_5
(виконавець) укладені договори, згідно
яких виконавець надає замовнику
послуги по виконанню
лісозаготівельних робіт (а.с.10-11 т.7,
а.с.21-22 т.2, а.с.49-50 т.2, а.с.35-36 т.2, а.с.27-28 т.2,
а.с.177-178 т.1).

Виконання зазначених договорів
підтверджується актами передачі
лісосік заготівельнику (а.с.180-196 т.1,
200-250 т.1, 1-20 т.2, 23-25 т.2, 30-34 т.2, 38-48 т.2, 53-55
т.2), приймально - здавальними актами
(а.с.118-214 т.3, 14-16 т.4, 27-87 т.7, 90-155 т.7),
платіжними дорученнями (а.с.11-19 т.6, 49-58
т.13) та актами звірки взаємних
розрахунків (а.с.47-48 т.13).

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

Судом також враховано, що
лісозаготівельні роботи не підпадають
під ліцензування в порядку Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» № 1775-III від
01.06.2000 року, а отже ліцензія не потрібна.
Згідно Переліку видів робіт з
підвищеною небезпекою затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1107, лісозаготівельні
роботи, трелювання, транспортування та
сплав лісу підпадають під роботи з
підвищеною небезпекою.

Державним комітетом Україні з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду були надані ФОП
ОСОБА_5 дозволи на початок виконання
робіт підвищеної небезпеки (а.с.25-26 т.7)

05 лютого 2009 року, 16 червня 2009 року, 22
жовтня 2009 року та 14 січня 2010 року між
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" (замовник) та ФОП ОСОБА_6
(виконавець) укладені договори, згідно
яких виконавець надає замовнику
послуги по виконанню
лісозаготівельних робіт (а.с.23-24 т.4,
а.с.71-72 т.2, а.с.56-57 т.2, а.с.26-27 т.4).

Виконання зазначених договорів
підтверджується актами передачі
лісосік заготівельнику (а.с.59-70 т.2, 74-82
т.2), приймально-здавальними актами
заготовленої деревини (а.с.211-250 т.2, 1-29
т.3, 162-166 т.11) та платіжними дорученнями
(а.с.156-161 т.11).

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

Судом також враховано, що
лісозаготівельні роботи не підпадають
під ліцензування в порядку Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» № 1775-III від
01.06.2000 року, а отже ліцензія не потрібна.
Згідно Переліку видів робіт з
підвищеною небезпекою затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1107, лісозаготівельні
роботи, трелювання, транспортування та
сплав лісу підпадають під роботи з
підвищеною небезпекою.

Державним комітетом Україні з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду був наданий ФОП
ОСОБА_6 дозвіл на початок виконання
робіт підвищеної небезпеки (а.с.155 т.11)

05 лютого 2009 року, 10 лютого 2009 року, 16
червня 2009 року та 21 жовтня 2009 року між
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" (замовник) та ФОП ОСОБА_7
(виконавець) укладені договори, згідно
яких виконавець надає замовнику
послуги по виконанню
лісозаготівельних робіт (а.с.22-23 т.7,
.107-108 т.2, а.с.99-100 т.2, а.с.83-84 т.2).

14 січня 2010 року між Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
(замовник) та ФОП ОСОБА_7 (перевізник)
укладено договір №12, згідно якого
перевізник бере на себе зобов'язання
доставити автомобільним транспортом
довірений йому замовником вантаж
(лісопродукції) з місця відправлення до
пункту призначення і видати вантаж
уповноваженій на одержання вантажу
особі.

Виконання зазначених договорів
підтверджується актами передачі
лісосік заготівельнику (а.с.86-98 т.2, 102-106
т.2, 110-111 т.2), приймально - здавальними
актами заготовленої деревини (а.с.161-210
т.2), приймально-здавальними актами
вивезеної деревини (а.с.5, 9, 46, 88, 120, 138, 153,
163, 225, 231 т.9, 22, 31, 52, 55 т.10),
товарно-транспортними накладними (а.с.6,
12-45 т.9, 48-78 т.9, 80-87 т.9, 90-11 т.9, 113-119 т.9, 121-129
т.9, 131-137 т.9, 139-152 т.9, 154-162 т.9, 164-169 т.9, 171-176
т.9, 179-224 т.9, 226-230 т.9, 233-252 т.9, 2-21 т.10, 23-24, 26
т.10, 28-30 т.10, 32-51 т.10, 53-54 т.10, 56-58 т.10, 60-72 т.10,
75-91 т.10), актами (а.с.7, 79, 89, 112, 130, 170, 177-178
т.9, 25, 27 т.10), реєстрами
товарно-транспортних накладних (а.с.10-11,
47, 232 т.9, 59, 73-74 т.10), актом звірки
взаємних розрахунків (а.с.84-85 т.13),
платіжним дорученням (а.с.86 т.13).

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

16 червня 2009 року, 21 жовтня 2009 року та 06
січня 2011 року між Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
(замовник) та ФОП ОСОБА_8 (виконавець)
укладено договори, згідно яких
виконавець надає замовнику послуги по
виконанню лісозаготівельних робіт
(а.с.29-30 т.4, а.с.17-18 т.4, а.с.112-113 т.2, а.с.20-21
т.4, а.с.161-162 т.7).

Виконання зазначених договорів
підтверджується актами передачі
лісосік заготівельнику (а.с.114-119 т.2),
приймально -здавальними актами
заготовленої деревини (а.с.93-117 т.3, 165-169
т.7, 198-243 т.7), платіжними дорученнями
(а.с.182-197 т.7, 80-96 т.12), актом звірки
взаємних розрахунків (а.с.78-79 т.12)

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

Судом також враховано, що
лісозаготівельні роботи не підпадають
під ліцензування в порядку Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» № 1775-III від
01.06.2000 року, а отже ліцензія не потрібна.
Згідно Переліку видів робіт з
підвищеною небезпекою затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1107, лісозаготівельні
роботи, трелювання, транспортування та
сплав лісу підпадають під роботи з
підвищеною небезпекою.

Державним комітетом Україні з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду був наданий ФОП
ОСОБА_17 дозвіл на початок виконання
робіт підвищеної небезпеки (а.с.164 т.7).

21 жовтня 2009 року, 14 січня 2010 року, 15
квітня 2010 року та 07 липня 2010 року між
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" (замовник) та ФОП ОСОБА_9
(виконавець) укладено договори, згідно
яких виконавець надає замовнику
послуги по виконанню
лісозаготівельних робіт (а.с.135-136 т.2,
а.с.120-121 т.2, а.с.8-9 т.8, а.с.2-3 т.8).

Виконання зазначених договорів
підтверджується актами передачі
лісосік заготівельнику (а.с.123-134 т.2, 138-160
т.2), приймально-здавальними актами
заготовленої деревини (а.с.30-82 т.3, 84-92 т.3,
12-15 т.8, 33-145 т.8), платіжними дорученнями
(а.с.16-32 т.8, 146-162 т.8, 64-80 т.13), актами звірки
взаємних розрахунків (а.с.60-63 т.13)

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

Судом також враховано, що
лісозаготівельні роботи не підпадають
під ліцензування в порядку Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» № 1775-III від
01.06.2000 року, а отже ліцензія не потрібна.
Згідно Переліку видів робіт з
підвищеною небезпекою затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1107, лісозаготівельні
роботи, трелювання, транспортування та
сплав лісу підпадають під роботи з
підвищеною небезпекою.

Державним комітетом Україні з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду був наданий ФОП
ОСОБА_9 дозвіл на початок виконання
робіт підвищеної небезпеки (а.с.11 т.8).

08 квітня 2010 року між Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
(замовник) та ФОП ОСОБА_10 (виконавець)
укладено договір №40/10, згідно якого
виконавець надає замовнику послуги по
коруванню деревини (а.с.163-164 т.1).

Виконання зазначеного договору
підтверджується актами виконаних
робіт (а.с.167-193 т.8), видатковими касовими
ордерами (а.с.194-206 т.8).

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

01 квітня 2010 року між Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
(замовник) та ФОП ОСОБА_16 (виконавець)
укладено договір про надання послуг
№39/10, згідно якого виконавець
зобов'язується за завданням замовника
протягом визначеного в договорі строку
надати за плату послуги по
встановленні теплиці в Поташнянському
лісництві (а.с.165-166 т.1).

Виконання зазначеного договору
підтверджується актом виконаних робіт
(а.с.141 т.11) та платіжними дорученнями
(а.с.148-151 т.11), актом звірки взаємних
розрахунків (а.с.144 т.12)

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

22 лютого 2010 року та 24 січня 2011 року між
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" (замовник) та ФОП ОСОБА_12
(перевізник) укладені договори
перевезення вантажу, згідно яких
перевізник бере на себе зобов'язання
доставити автомобільним транспортом
довірену йому замовником вантаж
(лісопродукцію) з місця відправлення до
пункту призначення та видати вантаж
уповноваженій на одержання вантажу
особі (а.с.167-168 т.1, а.с.2-3 т.6).

Виконання зазначених договорів
підтверджується
приймально-здавальними актами
вивезеної деревини (а.с.20-21 т.6, 120, 164 т.6,
221 т.10, 39, 53, 92 т.11,), товарно -
транспортними накладними (а.с.22-79 т.6,
81-103 т.6, 105-119 т.6, 123-164 т.6, 167-220 т.6, 222-265 т.6,
205-220 т.10, 223-226 т.10, 2-39 т.11, 41-52 т.11, 55-91 т.11,
94-138 т.11), реєстром товарно-транспортних
накладних (а.с.80, 104, 121-122 т.6, 221 т.6),
реєстрами виконаних робіт по вивезенню
деревини (а.с.165-166 т.6. 222 т.10, 40, 54, 93 т.11).

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

Суд також зазначає, що ФОП ОСОБА_12 має
ліцензію на надання послуг з
перевезення пасажирів і вантажів
автомобільним транспортом (а.с.4 т.6) та
ліцензійну карточку на перевезення
вантажів вантажними автомобілями (а.с.6
т.6).

15 квітня 2010 року, 07 липня 2010 року та 06
січня 2011 року між Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
(замовник) та ФОП ОСОБА_13 (виконавець)
укладено договори, згідно яких
виконавець надає замовнику послуги по
виконанню лісозаготівельних робіт
(а.с.92-96 т.10, а.с.98-99 т.10, а.с.101-102 т.10).

Виконання зазначених договорів
підтверджується
приймально-здавальними актами
заготовленої деревини (а.с.125-167 т.10),
платіжними дорученнями (а.с.107-124 т.10,
107-119 т.12)

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

Судом також враховано, що
лісозаготівельні роботи не підпадають
під ліцензування в порядку Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» № 1775-III від
01.06.2000 року, а отже ліцензія не потрібна.
Згідно Переліку видів робіт з
підвищеною небезпекою затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1107, лісозаготівельні
роботи, трелювання, транспортування та
сплав лісу підпадають під роботи з
підвищеною небезпекою.

Державним комітетом Україні з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду був наданий ФОП
ОСОБА_13 дозвіл на початок виконання
робіт підвищеної небезпеки (а.с.104 т.10).

07 липня 2010 року між Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
(замовник) та ФОП ОСОБА_14 (виконавець)
укладено договір №11, згідно якого
виконавець надає замовнику послуги по
виконанню лісозаготівельних робіт
(а.с.168-169 т.10).

Виконання зазначеного договору
підтверджується
приймально-здавальними актами
заготовленої деревини (а.с.174-185 т.10),
платіжними дорученнями (а.с.186-204 т.10)

Оригінали вказаних
первинно-бухгалтерських документів
знаходяться в матеріалах
кримінального провадження №0000060
та оглянуті судом.

Судом також враховано, що
лісозаготівельні роботи не підпадають
під ліцензування в порядку Закону
України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності» № 1775-III від
01.06.2000 року, а отже ліцензія не потрібна.
Згідно Переліку видів робіт з
підвищеною небезпекою затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1107, лісозаготівельні
роботи, трелювання, транспортування та
сплав лісу підпадають під роботи з
підвищеною небезпекою.

Державним комітетом Україні з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду був наданий ФОП
ОСОБА_14 дозвіл на початок виконання
робіт підвищеної небезпеки (а.с.171 т.10).

Стосовно господарських відносин
Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" та ФОП ОСОБА_11, судом
встановлено, що в перевіряємий період
останнім послуги по звалюванню дерев,
обрізання гілля, розкряжування
деревини, сортування, складання та
трелювання деревини, очищення
лісосіки, спалювання порубочних решток
позивачу не надавались, як і не
надавались інші послуги, що
стверджується актом звірки взаємних
розрахунків, копію якого долучено до
матеріалів справи (а.с.30 т.17).
Відповідачем відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України, протилежне не спростовано.

Оцінивши вищезазначені правочини за
правилами ст.86 КАС України, суд
відзначає, що спірні правочини були
укладені між правоздатними і
дієздатними юридичними та фізичними
особами, за формою та змістом спірні
правочини не суперечать закону.

Таким чином, перелічені договори
визнаються судом належними та
допустимими доказами наявності між
позивачем та контрагентами позивача
факту вчинення правочинів в розумінні
ст.202 Цивільного кодексу України.

Оцінивши всі вищеперелічені первинні
та інші документи, суд відмічає, що
зміст оглянутих документів містить
назву документа (форми); дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; зміст та
обсяг господарської операції, одиницю
виміру господарської операції;
особистий підпис особи, яка брала
участь у здійсненні господарської
операції тощо.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що оглянуті документи не
мають дефектів форми, змісту або
походження, котрі в силу ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом - Положення
№88) спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості, призвели до зміни в
структурі активів платника податків, а
відтак враховуються судом як належні
та допустимі докази реальності
вчинення господарських операцій.

У ході розгляду справи відповідачем за
правилами ч.2 ст.71 КАС України не
спростовано достовірності відомостей
цих первинних документів.

Відтак, висновок відповідача про те, що
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" зайво включено до складу
валових витрат витрати з отриманих
послуг від фізичних осіб -
підприємців ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, та ОСОБА_14 по
звалюванню дерев, обрізання гілля,
розкряжування деревини, сортування,
складання та трелювання деревини,
очищення лісосіки, спалювання
порубочних решток на суму 1275094,00 грн. є
безпідставним.

Стосовно посилань відповідача, що
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_16 рахуються
працівниками Державного підприємства
"Радомишльське лісове господарство",
ОСОБА_16 офіційно працює в КП
"Радомишльміськпроект", ОСОБА_7 та його
наймана сила офіційно працюють в ДП
"Радомишльський лісгосп АПК", як на
підставу для визнання сумнівності
господарських операцій, то суд
зазначає, що законодавством України не
встановлено жодних обмежень щодо
укладення договорів з працівниками,
які у встановленому порядку
зареєстровані приватними
підприємцями.

Посилання перевіряючих в акті
перевірки на те, що укладення
вищезазначених договорів суперечить
положенням статті 70 Лісового кодексу
України, суд оцінює критично з огляду
на наступне.

Відповідно до вказаної статті Лісового
кодексу України, заготівля деревини в
порядку проведення рубок головного
користування, а також інших рубок,
пов'язаних із веденням лісового
господарства, проводиться власниками
лісів і постійними лісокористувачами,
яким у встановленому порядку надано це
право.

Це право посвідчується лісорубним
квитком із зазначенням у ньому обсягу
заготівлі деревини в порядку
проведення рубок головного
користування та проведення інших рубок
та робіт, пов'язаних і не пов'язаних із
веденням лісового господарства.

Зазначені спеціальні дозволи
посвідчують право власників лісів та
постійних лісокористувачів на
заготівлю деревини.

З огляду на роз'яснення Державного
комітету лісового господарства
України, вибір механізму заготівлі
деревини власниками лісів і постійними
лісокористувачами суб'єктами
господарювання обирається на власний
розсуд. Заготівля деревини може
здійснюватися власними силами або на
підставі господарських договорів з
іншими суб'єктами господарювання.

Таким чином, суд звертає увагу на
відсутність імперативної вимоги
закону щодо проведення порубок лісу
лісокористувачами з використанням
виключно власних виробничих
можливостей.

З приводу залучення до
лісозаготівельних робіт інших
суб'єктів господарювання, суд зазначає,
що вказане залучення викликане
неспроможністю підприємства виконати
весь обсяг власними силами, а такі
витрати передбачені у фінансових
планах позивача на 2010-2011 року. Суд
також зауважує, що дії позивача щодо
залучення до заготівельних робіт інших
суб'єктів господарювання не порушують
норм чинного господарського та
податкового законодавства.

Стосовно відсутності у фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, та ОСОБА_14
можливостей для виконання спірних
робіт, суд зазначає, що контролюючим
органом на виконання статті 71 КАС
України не надано доказів, що зазначені
підприємці не укладали договорів
оренди відповідної техніки та
договорів цивільно-правового
характеру з фізичними особами. Також
слід зазначити, що чинним цивільним та
господарським законодавством
дійсність і реальність договорів не
обумовлені наявністю у контрагента
матеріальних та трудових ресурсів для
здійснення такої діяльності.

На підставі вищезазначеного, суд
приходить до висновку, що Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
правомірно віднесено до складу
валових витрат витрати в сумі 1275094,00
грн. з отриманих послуг від фізичних
осіб - підприємців ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, та ОСОБА_14

Що стосується встановленого в ході
перевірки порушення Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство" п.5.1,
пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" та
п.п.146.11, 146.12 ст.146, пп.139.1.5 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, а саме
зайве включення до складу валових
витрат витрати на ремонт та поліпшення
основних фондів на суму 3922278,00 грн., в
т.ч. в 2010 році - 1949070 грн., в 1 кварталі 2011
року - 679763 грн. та в ІІ-ІІІ кварталах 2011
року - 1293445,00 грн. слід зазначити
наступне.

Згідно акту перевірки, перевіряючі
дійшли зазначеного висновку на
підставі даних бухгалтерського обліку
по рахункам 237 та 912.

Однак, суд зазначає, що в акті перевірки
відсутні посилання на первинні
документи на підставі яких вчинено
записи в податковому та
бухгалтерському обліку, не наведено
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи , які пов'язані із
виключенням зі складу валових витрат.

Також в акті перевірки не зазначено
податкові періоди та суми по
податковим періодам за якими зменшено
витрати Державному підприємству
"Радомишльське лісомисливське
господарство" за 2010 рік на 1949070 грн. та
за ІІ-ІІІ квартали 2011 року на суму 1293445,00
грн.

В свою чергу висновком судово -
економічної (бухгалтерської)
експертизи №80 по даній справі (а.с.138-197
т.4) встановлено, що наданими на
дослідження актами списання
підтверджуються витрати Державного
підприємства "Радомишльське
лісомисливське господарство" у складі
субрахунку 237 "Ремонт основних засобів"
та субрахунку 912 "Витрати на утримання
машин і обладнання" за період з 01.01.2010
року по 31.12.2010 року в сумі 1043560,91 грн., з
01.04.2010 року по 31.12.2010 року в сумі 769606,64
грн., з 01.01.2011 року по 31.03.2011 року в
сумі 299141,08 грн. та з 01.04.2011 року по 30.09.2011
року в сумі 816420,71 грн.

Відповідно Наказу Державної
податкової адміністрації України №584
від 11.09.2008 року "Про затвердження
зразків форм актів перевірок та
методичних рекомендацій щодо їх
оформлення", опис встановленого
порушення повинен містити
встановлений безпосередній зв'язок
(його відсутність) між показниками
відповідних рядків податкової
декларації (звіту, розрахунку) та
регістрами бухгалтерського обліку
(первинними документами), які
використовувались при проведенні
перевірки суб'єктів господарювання. У
випадку, якщо перевіркою можливо
визначити конкретний первинний
документ або обліковий регістр,
невикористання, використання, або
некоректне використання якого
вплинуло на правильність визначення
конкретних показників декларацій, акт
перевірки має містити посилання на
такий первинний документ або обліковий
регістр. У разі, якщо перевірка
свідчить про неправильне визначення
суб'єктом господарювання об'єктів
оподаткування, але не має змоги
встановити конкретні причини
відхилення та визначити конкретні
документи, що необґрунтовано вплинули
(не вплинули) на розмір відповідних
задекларованих показників, в акті
перевірки робиться про це запис та
здійснюється посилання на норми
законодавства, які регулюють загальний
порядок обчислення конкретного
податку.

Згідно із п.6 розділу 1 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 року №984,
Зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 12 січня 2011 р. за №34/18772 (далі -
Порядок №984), факти виявлених порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Однак, ні судовий експерт, ні суд не має
можливості визначити чи саме ці
витрати були не визнані перевіряючими,
оскільки як зазначено вище в акті
перевірки відсутні посилання на
первинні документи на підставі яких
вчинено записи в податковому та
бухгалтерському обліку, не наведено
регістри бухгалтерського обліку, не
наведено кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи , які
пов'язані із виключенням зі складу
валових витрат, а також не зазначено
податкові періоди та суми по
податковим періодам за якими зменшено
витрати Державному підприємству
"Радомишльське лісомисливське
господарство" чим порушено вимоги
Наказу Державної податкової
адміністрації України №584 від 11.09.2008
року "Про затвердження зразків форм
актів перевірок та методичних
рекомендацій щодо їх оформлення" та
Порядку №984.

Тобто відповідачем на виконання вимог
ст. 71 КАС України в ході розгляду
справи не обгрунтовано та
документально не підтверджено, що
позивачем зайво включено до складу
валових витрат витрати на ремонт та
поліпшення основних фондів на суму
3922278,00 грн., в т.ч. в 2010 році - 1949070 грн., в 1
кварталі 2011 року - 679763 грн. та в ІІ-ІІІ
кварталах 2011 року - 1293445,00 грн.

На підставі зазначеного суд приходить
до висновку, що факт виявленого
порушення, зазначеного в акті
перевірки, не може свідчити про
об'єктивність визначеного податкового
зобов'язання, а отже, такі висновки не
можуть бути підставою для виключення
із валових витрат позивача витрат на
поліпшення основних фондів на суму 3922278
грн. у відповідності з вимогами Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств".

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що податкове
повідомлення - рішення № від
10.01.2012 року є протиправним та підлягає
скасуванню.

Щодо податкового повідомлення -
рішення від 10.02.2012 року № в
частині визначення суми грошового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб в розмірі 465215,59 грн. та
застосування штрафної санкції в сумі
88615,69 грн., суд зазначає наступне.

Встановлено, що вказане податкове
повідомлення - рішення в частині
визначення суми грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб в
розмірі 465215,59 грн. та застосування
штрафної санкції в сумі 88615,69 грн.
винесене відповідачем на підставі
висновків акта перевірки про порушення
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство": 1) п.п. 6.3.2 п.6.3 ст.6 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб" (донараховано податок на суму 752,14
грн.); 2) п.1.6 ст.1, пп.4.3, п.4.3, ст.4, пп.9.12.1
п.9.12 ст.9 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб", ст.2, ст.6 Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємства", ст.14 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян" (донараховано
податок на суму 464191,36 грн.); 3) пп.4.2.9 п.4.2
ст.4 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" та пп.164.2.17 п.164.2
ст.164 Податкового кодексу України
(донараховано податок на суму 272,09 грн.).

Стосовно порушення позивачем вимог п.1.6
ст.1, пп.4.3, п.4.3, ст.4, пп.9.12.1 п.9.12 ст.9
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб", ст.2, ст.6 Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємства", ст.14 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий
податок з громадян" внаслідок чого
відповідачем донараховано податок з
доходів фізичних осіб в сумі 464191,36 грн.,
слід зазначити наступне.

В судовому засіданні встановлено, що
перевіряючі дійшли до вказаного
висновку з тих підстав, що позивачем
проводились виплати доходів в сумі
3094609,05 грн. без нарахування та
перерахування податку з доходів
фізичних осіб в сумі 464191,36 грн. фізичним
особам згідно додатку №5 до акта
перевірки (а.с.133-134 т.5) без
підтверджуючих документів щодо
їхнього підприємницького статусу.

Суд зазначає, що обов'язок нарахування,
утримання та сплати (перерахування)
податку до бюджету відповідно до п.8.1
ст.8 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» покладено на
податкового агента, який нараховує
оподатковуваний дохід на користь
платника податку утримує податок від
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену у відповідних пунктах статті
7 цього ж Закону.

При цьому у відповідності до п.1.15 ст.1
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» податковим агентом
вважається юридична особа (її філія,
відділення, інший відокремлений
підрозділ) або фізичних особа чи
представництво нерезидента юридичної
особи, які незалежно від їх
організаційно правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками, зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
Закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Слід зауважити, що у даному випадку
застосування даної норми не являється
можливим, оскільки визначені
податковим органом фізичні особи є
підприємцями та відповідно самостійно
сплачують зобов'язання.

Відповідно до наявних матеріалів
справи фізичні особи зазначені в
додатку №5 до акта перевірки (а.с.133-134
т.5) на час правовідносин з позивачем
були зареєстровані як підприємці, були
самостійними платниками податку на
прибуток та надавали позивачу послуги
як підприємці, що підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
свідоцтв про сплату єдиного податку,
копіями витягів про державну
реєстрацію фізичних осіб - підприємців,
копіями платіжних доручень на
підтвердження перерахування коштів на
банківські рахунки приватних
підприємців (а.с.2-86 т.12), журналами -
ордерами по бухгалтерським рахункам 631
(а.с.10-33 т.15, 38-60 т.15) та витягами
здійсненими з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців щодо осіб зазначених
в додатку №5 до акта перевірки (а.с.184- 250
т.15, 1-129 т.16).

Стосовно порушення позивачем п.п. 6.3.2
п.6.3 ст.6 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" внаслідок чого
відповідачем донараховано податок з
доходів фізичних осіб в розмірі 752,14
грн., слід зазначити наступне.

В судовому засіданні встановлено, що
перевіряючі дійшли до вказаного
висновку з тих підстав, що Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство" була
надана соціальна пільга працівникам
(додаток №1 до акта перевірки (а.с.86 т.1))
у місяці їх звільнення, у зв'язку з чим
не утримано та не перераховано податок
з доходів фізичних осіб на суму 752,14 грн.

Відповідно до п.п. 6.3.1 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб",
податкова соціальна пільга
застосовується до нарахованого
місячного доходу платнику податку у
вигляді заробітної плати виключно за
одним місцем його нарахування
(виплати).

Підпунктом 6.3.3 Закону України "Про
податок з доходів фізичних осіб"
передбачено, що податкова соціальна
пільга починає застосовуватися при їх
нарахуванні (виплаті), та закінчує
застосовуватися при завершенні
нарахування таких доходів, без подання
відповідних заяв, визначених
підпунктом 6.3.2 цього пункту.

Пункт 6.5.2 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" передбачає, що
працедавець платника податку за місцем
застосування податкової соціальної
пільги здійснює перерахунок сум
доходів, нарахованих такому платнику
податку у вигляді заробітної плати, а
також сум наданих податкових
соціальних пільг під час проведення
остаточного розрахунку з платником
податку, який припиняє трудові
відносини з таким працедавцем.

Правомірність надання Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
соціальних пільг працівникам
зазначених в додатку №1 до акта
перевірки (а.с.86 т.1) підтверджується
наявними в матеріалах справи копіями
наказу про припинення трудового
договору (контракту) від 16.03.2012 року,
особових рахунків (а.с.140-149 т.15), журналу
звільнених працівників (а.с.152-156 т.15) та
копією трудового договору (а.с.151 т.15).

Стосовно порушення позивачем пп.4.2.9 п.4.2
ст.4 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб" та пп.164.2.17 п.164.2
ст.164 Податкового кодексу України
наслідок чого відповідачем
донараховано податок з доходів
фізичних осіб в розмірі 272,09 грн., слід
зазначити наступне.

Згідно акту перевірки, Державному
підприємству "Радомишльське
лісомисливське господарство"
донараховано податок з доходів
фізичних осіб в розмірі 272,09 грн. на суму
витрачених коштів наданих під звіт без
підтверджуючих документів.

Порядок видачі коштів під звіт та
порядок складання авансових звітів на
момент виникнення спірних
правовідносин, тобто в 2010 та 2011 роках
було врегульовано постановою
Правління Національного банку України
від 19.02.2001р. N72 "Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні",
зареєстрованою у Міністерстві юстиції
України 15.03.2001р. за N237/5428, Порядком
складання Звіту про використання
коштів, наданих на відрядження або під
звіт, затвердженим наказом Державної
податкової адміністрації України від
19.09.2003р. N440 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 09.10.2003р.
за N915/8236 (далі - Порядок N440) та Порядком
складання Звіту про використання
коштів, виданих на відрядження або під
звіт, затвердженим наказом Державної
податкової адміністрації України від
23.12.2010 N 996 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 13 січня
2011 р. за N 44/18782 (далі - Порядок N996).

Згідно з п.2 Порядку №440, звіт про
використання коштів, наданих на
відрядження або під звіт, надається до
закінчення третього банківського дня,
наступного за днем, у якому платник
податку завершує таке відрядження або
завершує виконання окремої
цивільно-правової дії за дорученням та
за рахунок податкового агента платника
податку, що надав кошти під звіт.

Згідно з п.2 Порядку №996, звіт про
використання коштів, виданих на
відрядження або під звіт (далі - Звіт),
подається до закінчення п'ятого
банківського дня, що настає за днем, у
якому платник податку завершує таке
відрядження або завершує виконання
окремої цивільно-правової дії за
дорученням та за рахунок податкового
агента платника податку, що надав кошти
під звіт.

Зі змісту Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 19.02.2001р. N72 та зареєстрованого у
Міністерстві юстиції України 15.03.2001р.
за N237/5428, вбачається, що до авансового
звіту про використання одержаної під
звіт готівки (у касі підприємства чи з
карткового рахунку із застосуванням
корпоративної картки) для вирішення
виробничих (господарських) питань
додаються оригінали підтверджувальних
документів.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» від 06.07.1995р. N265/95-ВР (далі - Закон
N265/95-ВР) розрахунковий документ -
документ встановленої форми та змісту
(касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення) коштів,
купівлі-продажу іноземної валюти,
надрукований у випадках, передбачених
цим Законом, і зареєстрованим у
встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
вручну.

Згідно з п.1 ст.3 Закону N265/95-ВР суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону N265/95-ВР,
реєстратори розрахункових операцій та
розрахункові книжки не застосовуються
при здійсненні торгівлі продукцією
власного виробництва та наданні послуг
підприємствами, установами і
організаціями усіх форм власності,
крім підприємств торгівлі та
громадського харчування, у разі
проведення розрахунків у касах цих
підприємств, установ і організацій з
оформленням прибуткових і видаткових
касових ордерів та видачею відповідних
квитанцій, підписаних і завірених
печаткою у встановленому порядку.

Таким чином, документом, що підтверджує
витрати підзвітних коштів повинен
бути розрахунковий документ,
роздрукований реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
вручну, тобто розрахункова квитанція,
касовий чек, прибутковий касовий ордер.

Згідно додатку №6 до акту перевірки
(а.с.92 т.1), позивачем було видано
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23,
ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26 та ОСОБА_27 під
звіт кошти у розмірі 1813,93 грн.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що витрати вказаними
особами підзвітних коштів в сумі 1813,93
грн. підтверджується звітами про
використання коштів, наданих на
відрядження або під звіт, фіскальними
чеками, товарними чеками, внутрішніми
накладними (а.с.101-137 т.15). Крім того, в
матеріалах справи міститься довідка
Державного підприємства
"Радомишльське лісомисливське
господарство" №480 від 03.06.2014 року (а.с.138
т.15), в якій зазначено, що відповідно до
бухгалтерського обліку підприємства
ОСОБА_23 25.08.2010 року кошти в сумі 250,00 грн.
в підзвіт не надавалися, як і не
надавалися 10.11.2010 року підзвіт кошти в
сумі 150,00 грн. ОСОБА_25.

Таким чином, на підставі
вищезазначеного, суд приходить до
висновку, що податковим повідомленням
- рішенням від 10.02.2012 року №
протиправно визначено Державному
підприємству "Радомишльське
лісомисливське господарство" суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб в розмірі 465215,59
грн. та застосовано штрафну санкцію в
сумі 88615,69 грн., а отже його в зазначеній
частині слід скасувати.

Щодо податкового повідомлення -
рішення від 10.01.2012 року № в
частині зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 552180,93 грн., суд зазначає
наступне.

Встановлено, що вказане податкове
повідомлення - рішення винесене
відповідачем на підставі висновків
акта перевірки про порушення Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство" пп.7.3.1
п.7.3, пп.7.4.1, 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість", п.187.1
ст.187, п.198.6, 198.4 ст.198 та п.199.2 ст.199
Податкового кодексу України у зв'язку з
чим підприємством занижено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 108098,47 грн. та занижено
податковий кредит в сумі 446871,00 грн.

Стосовно заниження Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 108098,47 грн., слід
зазначити наступне.

Оскільки дані правовідносини виникли в
тому числі до набрання чинності
Податковим Кодексом України, в даному
випадку поряд з нормами Податкового
кодексу України слід застосовувати
також норми Закону України "Про податок
на додану вартість".

Підпунктом 7.3.1 пункту 7.3 статті 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" передбачено, що датою
виникнення податкових зобов'язань з
поставки товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше:

або дата зарахування коштів від
покупця (замовника) на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів (робіт, послуг), що підлягають
поставці, а у разі поставки товарів
(робіт, послуг) за готівкові грошові
кошти - дата їх оприбуткування в касі
платника податку, а при відсутності
такої - дата інкасації готівкових
коштів у банківській установі, що
обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а для
робіт (послуг) - дата оформлення
документа, що засвідчує факт виконання
робіт (послуг) платником податку.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового
кодексу України, датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Актом перевірки (а.с. 46-47 т.1)
встановлено, що до складу податкового
зобов'язання позивач не відніс суми
реалізованої продукції згідно
податкових накладних:

- №1979 від 11.05.2010 р. наданої ТОВ «Ферона»
на суму 22869,54 грн., в т.ч. ПДВ 3811,59 грн.;

-№2356 від 14.07.2010 р. наданої ОСОБА_28 на
суму 12983,22 грн., в т.ч. ПДВ 2163,87 грн.;

- №2404 від 23.07.2010 р. наданої ТОВ «Екогран»
на суму 5435,04 грн., в т.ч. ПДВ 905,84 грн.;

- №2369 від 16.07.2010 р. на суму 2934,66 грн., в т.ч.
ПДВ 489.11 грн., №2372 від 19.07.2010 р. на суму
2784,06 грн., в т.ч. ПДВ 464,01 грн., №2387 від
20.07.2010 р. на суму 3772,20 грн., в т.ч. ПДВ 628,70
грн., №2389 від 21.07.2010 р. на суму 1504,02 грн.,
в т.ч. ПДВ 250,67 грн., №2392 від 21.07.2010 р. на
суму 3505,50 грн., в т.ч. ПДВ 584.25 грн., №2400
від 22.07.2010 р. на суму 2213,76 грн., в т.ч. ПДВ
368,96 грн., №2423 від 26.07.2010 р. на суму 4297,56
грн., в т.ч. ПДВ 716,26 грн., №2433 від 27.07.2010 р.
на суму 4398,84 грн., в т.ч. ПДВ 733,14 грн., №2435
від 28.07.2010 р. на суму 1232,04 грн., в т.ч. ПДВ
205,34 грн., №2460 від 30.07.2010 р. в суму 5276,04
грн., в т.ч. ПДВ 879,34 грн., №2494 від 05.08.2010 р.
на суму 4300,80 грн., в т.ч. ПДВ 716,80 грн., №2510
від 06.08.2010 р. на суму 3408,78 грн., в т.ч.
ПДВ 568,13 грн., №2514 від 06.08.2010 р. на суму
3460,02 грн., в т.ч. ПДВ 576,67 грн., №2522 від
09.08.2010 р. на суму 2811,96 грн., в т.ч. ПДВ 468,66
грн., №2525 від 09.08.2010 р. на суму 1493,22 грн., в
т.ч. ПДВ 248,87 грн., №2526 від 09.08.2010 р. на
суму 1001,64 грн., в т.ч. ПДВ 166,94 грн., №2545
від 09.08.2010 р. на суму 2559,06 грн., в т.ч. ПДВ
426,514 грн., №2550 від 11.08.2010 р. на суму 2427,96
грн., в т.ч. ПДВ 404,66 грн., №2559 від 12.08.2010 р.
на суму 3277,02 грн., в т.ч. ПДВ 546,17 грн., №2566
від 13.08.2010 р. на суму 2816,04 грн., в т.ч. ПДВ
469,34 грн., №2567 від 13.08.2010 р. на суму 825,00
грн., в т.ч. ПДВ 137,50 грн., №2597 від 18.08.2010 р.
на суму 3638,46 грн., в т.ч. ПДВ 606,41 грн., № 2612
від 19.08.2010 р. на суму 3436,38 грн., в т.ч. ПДВ
572,73 грн., №2627 від 21.08.2010 р. на суму 3184.02
грн., в т.ч. ПДВ 530,67 грн., №2629 від 21.08.2010 р.
на суму 3434,82 грн., в т.ч. ПДВ 572,47 грн., №2790
від 10.09.2010 р. на суму 960,00 грн., в т.ч. ПДВ
160,00 грн., №2809 від 14.09.2010 р. на суму 3168,06
грн., в т.ч. ПДВ 528,01 грн., №2868 від 22.09.2010 р.
на суму 3008,04 грн., в т.ч. ПДВ 501,34 грн.
надані ОСОБА_29;

- №150 від 01.02.2011 р. на суму 1652,70 грн., в т.ч.
ПДВ 275,45 грн. та №155 від 04.02.2011 р. на суму
2036,34 грн., в т.ч. ПДВ 339,39 грн. наданих ПП
"Чайківка";

- №359 від 28.02.2011 р. на суму 5373,60 грн., в т.ч.
ПДВ 895,60 грн., №307 від 17.02.2011 р. на суму
6013,14 грн., в т.ч. ПДВ 1002,19 грн., №435 від
22.03.2011 р. на суму 10650,60 грн., в т.ч. ПДВ 1775,10
грн., № 400 від 11.03.2011 р. на суму 11242,08 грн.,
в т.ч. ПДВ 1873,68 грн. надані ОСОБА_30;

- №1006 від 21.07.2011 р. на суму 7560,00 грн. в т.ч.
ПДВ 1260,00 грн. надані ТОВ
"Машино-тракторна станція
"Агропромтехніка";

- №1073 від 07.09.2011 р. на суму 11170,02 грн., в
т.ч. ПДВ 1861.67 грн., №1093 від 14.09.2011 р. на
суму 10727,64 грн., в т.ч. ПДВ 1787.94 грн., №1138
від 28.09.2011 р. на суму 12068.10 грн., в т.ч. ПДВ
2011,35 грн. надані ДП "ППВКУДДУПВП в
Херсонській області (№ 90)".

Однак в ході судового розгляду справи
встановлено, що Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство" до складу
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість були віднесені суми
податку на додану вартість згідно
податкових накладних отриманих від ТОВ
"Ферона", ОСОБА_28, ТОВ "Екогран", ОСОБА_29,
ПП "Чайківка", ОСОБА_30, ТОВ
"Машино-тракторна станція
"Агропромтехніка" та ДП "ППВКУДДУПВП в
Херсонській області (№ 90)".

Так, сума податку на додану вартість
згідно податкової накладної
отриманої від ТОВ "Ферона" включена
позивачем до складу податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в травні 2010 року, що
стверджується податковою декларацією
з податку на додану вартість за
травень 2010 року та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
відповідний період (а.с.233-246 т.14).

Сума податку на додану вартість
згідно податкової накладної
отриманої від ОСОБА_28 включена
позивачем до складу податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в липні 2010 року, що
стверджується податковою декларацією
з податку на додану вартість за липень
2010 року та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
відповідний період (а.с.218-232 т.14).

Сума податку на додану вартість згідно
податкової накладної отриманої від
ТОВ "Екогран" включена позивачем до
складу податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в липні 2010
року, що стверджується податковою
декларацією з податку на додану
вартість за липень 2010 року та реєстром
виданих та отриманих податкових
накладних за відповідний період
(а.с.218-232 т.14).

Суми податку на додану вартість
згідно податкових накладних
отриманих від ОСОБА_29 включені
позивачем до складу податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в липні, серпні, вересні 2010
року, що стверджується податковими
деклараціями з податку на додану
вартість за липень, серпень, вересень
2010 року та реєстрами виданих та
отриманих податкових накладних за
відповідні періоди (а.с.151-232 т.14).

Суми податку на додану вартість
згідно податкових накладних
отриманих від ПП "Чайківка" включені
позивачем до складу податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в лютому 2011 року, що
стверджується податковою декларацією
з податку на додану вартість за лютий
2011 року та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
відповідний період (а.с.44-53 т.14).

Суми податку на додану вартість
згідно податкових накладних
отриманих від ОСОБА_30 включені
позивачем до складу податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в лютому та березні 2011 року,
що стверджується податковими
деклараціями з податку на додану
вартість за лютий, березень 2011 року та
реєстрами виданих та отриманих
податкових накладних за відповідні
періоди (а.с.2-25 т.14, 41-53 т.14).

Сума податку на додану вартість згідно
податкової накладної отриманої від
ТОВ "Машино-тракторна станція
"Агропромтехніка" включена позивачем
до складу податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в липні 2011
року, що стверджується податковою
декларацією з податку на додану
вартість за липень 2011 року та реєстром
виданих та отриманих податкових
накладних за відповідний період
(а.с.318-330 т.14).

Суми податку на додану вартість
згідно податкових накладних
отриманих від ДП "ППВКУДДУПВП в
Херсонській області (№ 90)" включені
позивачем до складу податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість в вересні 2011 року, що
стверджується податковою декларацією
з податку на додану вартість за
вересень 2011 року та реєстрами виданих
та отриманих податкових накладних за
відповідний період (а.с.265-272 т.14).

Також в акті перевірки зазначено, що
позивач не врахував зарахування коштів
на рахунок підприємства, як оплату за
лісопродукцію при цьому занизив своє
податкове зобов'язання по операціям з
наступними контрагентами (а.с.47 т.1):

- ОСОБА_29 у вересні 2010 року на суму
податку на додану вартість 448,81 грн. Так
згідно журналу-ордеру по 361 рахунку,
дебіторська заборгованість за
покупцем на 01.09.2010 р. становила 11368,57
грн., підприємству було відпущено
продукцію на загальну суму 9828,96 грн.,
при цьому було здійснено проплату в
сумі 21197,50 грн., тобто податкове
зобов'язання по даній операції повинно
становити 1638,16 грн. ДП «Радомишльським
ЛМГ» було виписано податкові накладні
на суму ПДВ 1189,35 грн.

- ТОВ "Союз Експо" у жовтні 2010 року на
суму податку на додану вартість 74164,34
грн. Так згідно журналу - ордеру по 361
рахунку, дебіторська заборгованість за
покупцем на 01.10.2010 р. становила 14386,41
грн., підприємству було відпущено
продукцію на загальну суму 610627,55 грн.,
при цьому було здійснено проплату в
сумі 1070000,00 грн., згідно платіжних
доручень № 731 від 01.10.2010 р. в загальній
сумі 200000.00 грн., № 735 від 04.10.2010 р. в
загальній сумі 250000,00 грн., № 760 від 14.10.2010
р. в загальній сумі 120000,00 грн., № 788 від
27.10.2010 р. в загальній сумі 250000,00 грн., № 791
від 28.10.2010 р. в загальній сумі 250000.00 грн.,
тобто податкове зобов'язання по даній
операції повинно становити 175935,60 грн.
ДП «Радомишльським ЛМГ» було виписано
податкові накладні на суму ПДВ 101771,26
грн.

Судом встановлено, що Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство" не було
занижено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість по
контрагентам ОСОБА_29 та ТОВ "Союз
Експо", оскільки позивачем у вересні 2010
року ОСОБА_29 було видано податкову
накладну на суму ПДВ 448,81, суми податку
яку було відображено в податковій
декларації за вересень 2010 року, що
підтверджено податковою декларацією з
податку на додану вартість за вересень
2010 року та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
відповідний період (а.с.171-196 т.14), а у
жовтні 2010 видано ТОВ "Союз Експо"
податкову накладну на суму ПДВ 74164,34
грн., суми податку якої було
відображено в податковій декларації за
жовтень 2010 року та проведена по рах.361,
що підтверджується податковою
накладною, ж/о №9 по рах.361, ж/о№9-1
(а.с.173-183 т.15), податковою декларацією з
податку на додану вартість за жовтень
2010 року та реєстром отриманих та
виданих податкових накладних за
відповідний період, копії яких
містяться в матеріалах справи.

На підставі викладеного, судом
приходить до висновку про відсутність
факту заниження Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 108098,47 грн.

Стосовно заниження Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
податкового кредиту в сумі 446871,00 грн.,
слід зазначити наступне.

В ході перевірки встановлено, що
Державним підприємством
"Радомишльське лісомисливське
господарство" завищено податковий
кредит на загальну суму 146638,11 грн.,
оскільки підприємством безпідставно
віднесено до податкового кредиту суми
податку на додану вартість не
підтверджені податковими накладними
та іншими первинними документами або
оформлені з порушенням вимог (а.с.50-53 т.1,
54-59 т.1).

Відповідно до пп.7.4.1. п.7.4 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість", податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Якщо у подальшому такі товари (послуги)
починають використовуватися в
операціях, які не є об'єктом
оподаткування згідно зі статтею 3 цього
Закону або звільняються від
оподаткування згідно зі статтею 5 цього
Закону, чи основні фонди переводяться
до складу невиробничих фондів, то з
метою оподаткування такі товари
(послуги), основні фонди вважаються
проданими за їх звичайною ціною у
податковому періоді, на який припадає
початок такого використання або
переведення, але не нижче ціни їх
придбання (виготовлення, будівництва,
спорудження).

Згідно пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про податок на додану вартість", не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Платники податку, що застосовували
касовий метод до набрання чинності цим
Кодексом або застосовують касовий
метод, мають право на включення до
податкового кредиту сум податку на
підставі податкових накладних,
отриманих протягом 60 календарних днів
з дати списання коштів з банківського
рахунка платника податку.

В акті перевірки зазначено, що
податкові накладні отримані позивачем
від ПФ "Лазур" (№89 від 01.04.2010 року), ПП
«Житомир-Універсалторг» (№41 від 10.06.2010
року, №178 від 25.06.2010 року) ТОВ «Гранд
Авто» (№251 від 14.02.2011 року) не
затверджені печатками вказаних
підприємств.

Однак, судом встановлено, що податкові
накладні отримані Державним
підприємством «Радомишльське
лісомисливське господарство» від ПФ
"Лазур" (№89 від 01.04.2010 року), ПП
«Житомир-Універсалторг» (№41від 10.06.2010
року, №178 від 25.06.2010 року) ТОВ «Гранд
Авто» (№251 від 14.02.2011 року) затверджені
печатками вказаних підприємств, що
підтверджується самими податковими
накладними, оригінали яких знаходяться
в матеріалах кримінального
провадження №0000060, а копії
долучені до матеріалів справи ( а.с.289
т.13, 158-159 т.15, 279-280 т.13).

Також актом перевірки
встановлено, що у позивача відсутні
податкові накладні та первинні
документи по операціям з придбання
товарів, робіт (послуг) від ТОВ «ДП
Україна», ОСОБА_32, Радомишльського
міжрайонного управління водного
господарства, ПАТ «Енергопостачальна
компанія «Житомиробленерго», ПП НВФ
«Росана», ТОВ «Авто-газ», ТОВ
«Спецтранссервіс», ПП
«Житомир-універсалторг», ТОВ «Альянс
Холдинг», ТОВ «Тріада плюс», ПАТ
«Асфальтобетонний завод «АВ
Столичний», ОСОБА_33, ТОВ «Оптіма Авто»,
ПП «Комфорт Електро», ДП «БС Транс
Сервіс» ТОВ Блек Сі Шіплінг Сервіс»,
ТОВ «МТС «Агропромтехніка», ПП
«Лісо-Транс-Постач», ТОВ «Форест», ТОВ
«Восход», ТОВ «Техноторг», ТОВ «Розетка
УА» , ТОВ «Будсервіс Івано-Франківськ»,
ДТГО «Південно-західна залізниця», АВ
«Метал Груп», ПП «Мета», ОСОБА_34

Проте, в ході судового розгляду справи
встановлено, що віднесення сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту по господарським операціям ДП
«Радомишльське лісомисливське
господарство» із зазначеними
контрагентами підтверджуються
первинними бухгалтерськими
документами, зокрема по господарським
операціям із:

- ТОВ «ДП Україна» - видатковою
накладною та податковою накладною
(а.с.290-291 т.13);

- ОСОБА_32 - податковою накладною (а.с.292
т.13);

- Радомишльським міжрайонним
управлінням водного господарства -
актом прийому виконаних робіт,
товарно-транспортними накладними та
податковою накладною (а.с.293-296 т.13)

- ПАТ «Енергопостачальна компанія
«Житомиробленерго»- податковими
накладними, розрахунком коригування
кількісних і вартісних показників до
податкової накладної (а.с.263-268 т.13);

- ПП НВФ «Росана» - видатковими
накладними, податковими накладними
(а.с.187-207 т.13);

- ПП «Житомир-універсалторг» -
податковими накладними (а.с.158-159 т.15);

- ПАТ «Асфальтобетонний завод «АВ
Столичний» - видатковими накладними,
документами на перевезення вантажу та
податковими накладними (а.с.222 - 229 т.13);

- ОСОБА_33 - актом здачі - приймання робіт
(надання послуг) та податковою
накладною (а.с.230-231 т.13);

- ТОВ «Оптіма Авто» - накладною (а.с.232
т.13);

- ПП «Комфорт Електро» - податковою
накладною №38 від 06.05.2011 року (а.с.159 т.16);

- ДП «БС Транс Сервіс» ТОВ Блек Сі
Шіплінг Сервіс» - актами надання
послуг, податковими накладними (а.с.137-140
т.13, 235-236 т.13);

- ТОВ «МТС «Агропромтехніка» -
видатковими накладними (а.с.145 - 154 т.13);

- ПП «Лісо-Транс-Постач» - видатковими
накладними та податковими накладними
(а.с.160-173 т.13);

- ТОВ «Форест» - товарно-транспортними
накладними, податковими накладними
(а.с.174- 178 т.13);

- ТОВ «Восход» - видатковими накладними
та податковими накладними (а.с.93-101 т.13);

- ТОВ «Техноторг» - видатковою
накладною та податковою накладною
(а.с.102-103 т.13);

- ТОВ «Розетка УА» - видатковою
накладною та податковою накладною
(а.с.104-105 т.13)

- ТОВ «Будсервіс Івано-Франківськ» -
податковими накладними (а.с.106-109 т.13);

- ДТГО «Південно-західна залізниця» -
податковою накладною від 31.08.2011 року
№1544/174;

- АВ «Метал Груп» - видатковою накладною
та податковою накладною (а.с.128-129 т.13);

- ПП «Мета» - видатковою накладною та
податковою накладною (а.с.130-131 т.13);

- ОСОБА_34 - рахунком - фактурою,
видатковими накладними та податковими
накладними (а.с.132-136 т.13).

Щодо відсутності податкових накладних
та первинних документів по операціям з
придбання товарів, робіт (послуг) від
ТОВ «Авто-газ», ТОВ «Спецтранссервіс»
ТОВ «Альянс Холдинг» та ТОВ «Тріада
Плюс» на загальну суму ПДВ 2433,90 грн., суд
зазначає, що позивачем оскаржується
податкове - повідомлення рішення в
частині зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 552180,93 грн. тобто без
урахування ПДВ від здійснення
господарських операцій із зазначеними
контрагентами.

Під час перевірки перевіряючі дійшли
до висновку, що в Державного
підприємства «Радомишльське
лісомисливське господарство» відсутні
податкові накладні отримані від ТОВ
«Лісо-Транс-Постач» (№97 від 22.06.2010 року,
№98 від 22.06.2010 року, №91 від 09.06.2010 року,
№82 від 07.06.2010 року), ПП НВФ «Росана»,
ФОП ОСОБА_34

Однак, Державним підприємством
«Радомишльське лісомисливське
господарство» було надано до
матеріалів справи копії податкових
накладних:

- №97 від 22.06.2010 року, №98 від 22.06.2010 року,
№91 від 09.06.2010 року, №82 від 07.06.2010 року
отриманих від ТОВ «Лісо-Транс-Постач»
(а.с.237-240 т.13);

- №128 від 08.08.2011 року, №217 від 11.08.2011 року,
№463 від 25.08.2011 року, №537 від 30.08.2011 року,
№37 від 02.08.2011 року, №59 від 03.08.2011 року,
№276 від 15.08.2011 року, №318 від 17.08.2011 року,
№370 від 19.08.2011 року, №102 від 11.03.2011 року,
№20 від 02.03.2011 року, №266 від 22.03.2011 року,
№209 від 17.03.2011 року, №203 від 17.03.2011 року,
№141 від 14.03.2011 року, №41 від 03.03.2011 року.
№422 від 31.03.2011 року, №405 від 30.03.2011 року
та №55 від 04.03.2011 року отриманих від ПП
НВФ «Росана» (а.с.112-127 т.13, 188-207 т.13);

- №177 від 30.06.2011 року, №129 від 26.09.2011 року,
№2 від 01.09.2011 року отриманих від ФОП
ОСОБА_34 (а.с.157 т.13, 135-136 т.13).

Також перевіряючими встановлено, що в
Державного підприємства
«Радомишльське лісомисливське
господарство» відсутні оригінали
податкових накладних отриманих від ТОВ
«Ферона» (№154 від 04.08.2010 року), ТОВ
«НВПБО «Будпластик» (№705 від 09.11.2010
року), ПП «Лісо-Транс-Постач» (№ТП-0000056
від 25.02.2011 року), ПАТ «Житомир-Авто» (№Жа
РН-00006 від 17.02.2011 року), ПП
«Інструментал» (№Ин-0000119 від 04.02.2011
року), ОСОБА_30 (№1 від 03.03.2011 року та №5
від 04.03.2011 року), ТОВ «Ф.Л.П.» (№72 від
16.03.2011 року), ПП «Аннтаго» (№14 від 31.03.2011
року), ТОВ «Гранд Авто» (сума ПДВ 749,83
грн. за квітень 2011 року), ВАТ
«Агропостач» (сума ПДВ 300,55 грн. за
квітень 2011 року), ТОВ «Форес» (№23 від
15.06.2011 року), ПНВП «Вітраж» (№41 від 21.06.2011
року), ОСОБА_34 (№177 від 30.06.2011 року), ДП
«БС Транс Сервіс» ТОВ «Блек Сі Шіплінг»
Сервіс» (№96 від 29.07.2011 року, №37 від
15.09.2011 року та №81 від 30.09.2011 року), ПП
«Автотрейд 2012» (№29/2 від 27.07.2011 року), ПП
«Інатекс» (№254 від 08.07.2010 року).

Проте, вказані висновки не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки зазначені податкові
накладні, окрім податкової накладної
ПП «Інструментал» №Ин-0000119 від 04.02.2011
року, були оглянуті в судовому
засіданні, а їх копії долученні до
матеріалів справи.

Зокрема в судовому засіданні були
оглянуті податкові накладні отримані
від ТОВ «Ферона» №154 від 04.08.2010 року
(а.с.153 т.16); ТОВ «НВПБО «Будпластик» №705
від 09.11.2010 року (а.с.288 т.13); ОСОБА_30 №1
від 03.03.2011 року та №5 від 04.03.2011 року
(а.с.281-282 т.13); ТОВ «Ф.Л.П.» №72 від 16.03.2011
року (а.с.287 т.13); ПП «Аннтаго» №14 від
31.03.2011 року; ВАТ «Агропостач» №996 від
05.04.2011 року, №1078 від 13.04.2011 року, №1168 від
21.04.2011 року, №1169 від 21.04.2011 року (а.с.155-158
т.16); ТОВ «Форес» №23 від 15.06.2011 року
(а.с.155 т.13); ПНВП «Вітраж» №41 від 21.06.2011
року (а.с.156 т.13); ОСОБА_34 №177 від 30.06.2011
року (а.с.157 т.13); ДП «БС Транс Сервіс» ТОВ
«Блек Сі Шіплінг» Сервіс» №96 від 29.07.2011
року, №37 від 15.09.2011 року та №81 від 30.09.2011
року (а.с.158 т.13, 162 т.16); ПП «Автотрейд 2012»
№29/2 від 27.07.2011 року (а.с.159 т.13); ПП
«Інатекс» №254 від 08.07.2010 року (а.с.248 т.13).

Щодо відсутності оригіналу податкової
накладної отриманої позивачем від ТОВ
«Гранд Авто» на суму ПДВ 749,83 грн.
віднесеної до податкового кредиту в
квітні 2011 року, суд зазначає, що сума
ПДВ в розмірі 749,83 грн. в квітні 2011 року
до податкового кредиту позивачем не
відносилась, що стверджується
податковою декларацією з податку на
додану вартість та реєстром виданих та
отриманих податкових накладних, сума
ПДВ в розмірі 749,83 грн. позивачем
віднесена до податкового кредиту
травня 2011 року та підтверджена
оригіналами податкових накладних, які
містяться в матеріалах кримінального
провадження №0000060, а копії
долучені до матеріалів справи (а.с. 214,
217, 219-221 т.13).

Крім того, судом встановлено, що ДП
«Радомишльське лісомисливське
господарство» не отримувало від ПП
«Інструментал» податкову накладну
№Ин-0000119 від 04.02.2011 року, що
стверджується реєстром виданих та
отриманих податкових накладних за
відповідний період (а.с.44-53 т.14), крім
того згідно акту звірки в лютому 2011
року між зазначеними підприємствами
господарські операції не відбувались.

В акті перевірки перевіряючі також
посилаються на те, що в Державного
підприємства «Радомишльське
лісомисливське господарство»
відсутні первинні документи , що
підтверджують операцію по реалізації
продукції, робіт (послуг) згідно
податкових накладних отриманих від
ОСОБА_29 (№162 від 26.07.2010 року) та ТОВ
«Навігатор Агро» (№8 від 01.07.2010 року),

Судом встановлено, що операції по
реалізації продукції, робіт (послуг)
згідно податкової накладної №162 від
26.07.2010 року отриманої від ОСОБА_29
підтверджується видатковою накладною
№162 від 26.07.2010 року (а.с.243 т.13), а згідно
податкової накладної №8 від 01.07.2010 року
отриманої від ТОВ «Навігатор Агро» -
видатковою накладною №НА-00024 від 30.06.2010
року (а.с.245 т.13).

В акті перевірки перевіряючими
зазначено, що в Державного
підприємства «Радомишльське
лісомисливське господарство» відсутні
первинні документи, що підтверджують
операції по отриманні продукції, робіт
(послуг) отриманих від ПП
«Лісо-Транс-Постач» (в серпні 2010 року на
суму ПДВ 3897,10 грн.), ТОВ «Манго Трейд» (у
вересні 2010 року на суму ПДВ 20690,02 грн.),
ОСОБА_29 ( у серпні 2010 року на суму ПДВ
563,00 грн.), ПФ «Барс» (у березні 2011 року на
суму ПДВ 7000,00 грн.), ПП «Комфорт-електро»
( у березні 2011 року на суму ПДВ 2000,00 грн.),
ПАТ «Аверс» (у березні 2011 року на суму
ПДВ 7893,30 грн., травні 2011 року на суму ПДВ
4406,44 грн.), ФОП ОСОБА_35 ( у травні 2011 року
на суму 399,04 грн.), ТОВ «Гранд Авто» ( у
травні 2011 року на суму ПДВ 399,04 грн.), ТОВ
«Техно Торг» (у червні 2011 року на суму
ПДВ 643,83 грн.), ПП «Комторг» ( у червні 2011
року на суму ПДВ 1231,05 грн.).

Однак, судом встановлено, що податковий
кредит сформований Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство" по
господарським операціям з:

- ПП «Лісо-Транс-Постач» в серпні 2010
року підтверджується податковими
накладними (а.с.269-271 т.13) та податковою
накладною №130 від 18.08.2010 року на суму
ПДВ 3897,09 грн. (а.с.157);

- ОСОБА_29 у серпні 2010 року
підтверджується накладними та
податковими накладними (а.с.249-253, 243-244
т.13);

- ТОВ «Манго Трейд» у вересні 2010 року
підтверджується видатковими та
податковими накладними (а.с.255-262 т.13);

- ПФ «Барс» у березні 2011 року
підтверджується накладною та
податковою накладною (а.с283-284 т.13);

- ПП «Комфорт-електро» у березні 2011
року підтверджується податковими
накладними (а.с.285-286 т.13);

- ПАТ «Аверс» у березні 2011 року та у
травні 2011 року підтверджується
видатковими та податковими накладними
(а.с. 209-212 т.13);

- ФОП ОСОБА_35 у травні 2011 року
підтверджується видатковою та
податковою накладною (а.с.233-234 т.13);

- ТОВ «Гранд Авто» у травні 2011 року
підтверджується видатковими та
податковими накладними (а.с.213-221 т.13);

- ТОВ «Техно Торг» у червні 2011 року
підтверджується видатковою та
податковою накладною (а.с.141-142 т.13);

- ПП «Комторг» у червні 2011 року
підтверджується видатковою та
податковою накладною (а.с.143-144 т.13).

В акті перевірки зазначено, що
податкові накладні №64/1 від 15.06.2010 року
на суму ПДВ 6230,00 грн. одержані від ДП
«Україна» та №28 від 31.08.2010 року на суму
ПДВ 2881,53 грн. одержана від ПП «Гулак»
оформлені з порушенням, а саме не
зазначено всі реквізити підприємства.

Оцінивши зазначені податкові накладні,
суд відмічає, що зміст оглянутих
документів містить назву документа
(форми); дату складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; особистий підпис особи, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції тощо.

За таких обставин, суд доходить
висновку, що оглянуті документи не
мають дефектів форми, змісту або
походження, котрі в силу ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні", п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом - Положення
№88) спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості

Також в акті перевірки зазначено, що до
податкового кредиту ДП «Радомишльське
лісомисливське господарство» двічі
віднесло податкову накладну №182 від
05.07.2010 року на суму ПДВ 399,20 грн. надану
ТОВ «Велус» та податкову накладну №63
від 27.06.2011 року на суму ПДВ 6228,00 грн.
надану ПП «Інатекс»

Оглянувши податкові декларації
позивача з податку на додану вартість
та реєстри отриманих та виданих
податкових накладних (а.с.2-337 т.14), судом
встановлено, що Державне підприємство
«Радомишльське лісомисливське
господарство» суму ПДВ в розмірі 399,20
грн. за податковою накладною №182 від
05.07.2010 року отриманої від ТОВ «Велус»
віднесено до податкового кредити за
липень 2010 року один раз, що
стверджується зокрема декларацією з
податку на додану вартість за липень 2010
року та реєстром отриманих та виданих
податкових накладних за вказаний
період. Суму ПДВ в розмірі 6228,00 грн. за
податковою накладною №63 від 27.06.2011 року
отриманою від ПП «Інатекс» позивачем
віднесено до податкового кредиту за
липень 2011 року також один раз, що
стверджується зокрема декларацією з
податку на додану вартість за липень 2011
року та реєстром отриманих та виданих
податкових накладних за вказаний
період.

Судом в ході розгляду справи факту
визнання недійсним або анулювання
свідоцтва про державну реєстрацію та
реєстрацію платників податків на
додану вартість вищезазначених
контрагентів позивача на момент
здійснення господарських операцій не
встановлено. Вказані контрагенти
позивача зареєстровані платниками
податку на додану вартість.

Суд відзначає, що позивачем був
сплачений податок на додану вартість у
складі ціни всіх вищезазначених
товарів/послуг, що стверджується
платіжними дорученнями, копії яких
долучено до матеріалів справи (а.с.177-250
т.16, 1-21 т.17), звітами по дебетовим і
кредитовим операціям (а.с.35-205 т.17) та
актами звірки взаємних розрахунків
(а.с.206-251 т.17)

Щодо посилання в акті перевірки на
результати автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України,
яким між сумами податкових зобов'язань
та/або податкового кредиту з податку на
додану вартість виявлено розбіжність
між позивачем та його контрагентами,
суд зазначає наступне.

Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.04.2008 № 266 (далі -Порядок).

Як випливає зі змісту підпункту 2.10.3
пункт 2.10 Порядку, співставлення даних
податкової звітності з ПДВ з
інформацією з інших джерел, а саме
інформації колонки 2 розділу II
Розшифровки податкових зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів, колонки 3 Розрахунку
коригування сум ПДВ до податкової
декларації з податку на додану
вартість з даними Реєстру платників
ПДВ здійснюється у складі
автоматизованого контролю.

Відповідно до пункту 2.14 Порядку
інформація податкової звітності з ПДВ,
надіслана до центральної бази даних
податкової звітності, у розрізі
контрагентів підлягає співставленню
засобами системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України з
метою виявлення платників ПДВ, якими
занижено суму податкових зобов'язань
або завищено суму податкового кредиту.

Пунктом 2.21 Порядку передбачено, що
підсумки перевірок за результатами
автоматизованого співставлення
податкової звітності з ПДВ на
центральному рівні відображаються в
описовій частині акта перевірки
(камеральної, документальної
невиїзної, планової, позапланової
перевірки) або довідки у розрізі
періодів та операцій з одним
контрагентом та фіксуються в АС "Аудит".
По мірі підписання актів перевірки та
узгодження податкових зобов'язань,
визначених податковим
повідомленням-рішенням, прийнятим за
результатами таких перевірок,
уточнюються результати
автоматизованого співставлення на
центральному рівні податкової
звітності з ПДВ за поданням підрозділу,
яким завершено процедуру такого
узгодження та яким прийнято таке
повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 4.15 Порядку якщо
платником ПДВ (постачальником) до
податкових зобов'язань включено суму
ПДВ меншу, ніж контрагентом
(отримувачем) до податкового кредиту,
працівники підрозділу оподаткування
юридичних, фізичних осіб органу ДПС, на
обліку якого знаходиться платник ПДВ
(постачальник), та органу ДПС, на обліку
якого знаходиться платник ПДВ
(отримувач), відповідно до пункту 3
статті 11, пункту 3 статті 111 Закону № 509
звертаються в письмовій формі до таких
платників ПДВ щодо одержання пояснень
та їх документальних підтверджень
(перелік документів, що затребується у
платника ПДВ, передбачений пунктом 4.2
Порядку) з метою встановлення причин
розбіжностей даних, що містяться у
поданій ними податковій звітності з
податку на додану вартість, виявлених
під час камеральної перевірки, та/або
за результатами автоматизованого
співставлення.

В акті перевірки не зазначено, а
відповідачем до суду не надано доказів
звернення в письмовій формі до
контрагентів позивача щодо одержання
пояснень та їх документальних
підтверджень (перелік документів, що
затребується у платника ПДВ,
передбачений пунктом 4.2 Порядку) з
метою встановлення причин
розбіжностей даних, що містяться у
поданій ними податковій звітності з
податку на додану вартість, виявлених
за результатами автоматизованого
співставлення. Також відповідачем не
надано доказі (довідок, актів
перевірок), що контрагенти позивача
вірно декларували суми податку на
додану вартість, які позивач відніс до
податкового кредиту, тобто
відповідачем не надано доказів, що
розбіжність між позивачем та його
контрагентами між податковим кредитом
та податковими зобов'язаннями
встановлено за результатами
автоматизованого співставлення
виникла не з вини саме контрагентів.

Суд відзначає, що у податковому праві
визнається критерій добросовісності
платника, який передбачає законність
дій платника у сфері податкових
правовідносин (у тому числі і щодо
формування даних податкового обліку),
доки це не спростовано у порядку,
встановленому Податковим кодексом
України.

Також в ході перевірки було
встановлено завищення Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство"
податкового кредиту за період з
січня 2011 року по вересень 2011 року в
сумі 300138,39 грн., оскільки підприємством
в порушення п.198.4 ст.198, п.199.2 ст.199
Податкового кодексу України невірно
визначено частку використання
сплаченого податку за придбаними
товарами (послугами) між
оподаткованими та не оподаткованими
операціями.

Відповідно до пункту 198.4 статті 198
Податкового кодексу України, якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.

Пунктом 199.2 статті 192 Податкового
кодексу України визначено, що частка
використання товарів/послуг,
необоротних активів в оподатковуваних
операціях визначається у відсотках як
відношення обсягів з постачання
оподатковуваних операцій (без
урахування сум податку) за попередній
календарний рік до сукупних обсягів
постачання оподатковуваних та
неоподатковуваних операцій (без
урахування сум податку) за цей же
попередній календарний рік. Визначена
у процентах величина застосовується
протягом поточного календарного року.

Однак, суд не може погодитись із
зазначеним висновком посадових осіб
Малинської міжрайонної державної
податкової інспекції, з огляду на
порушення ними при складанні акта
перевірки Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 року №984 та Наказу Державної
податкової адміністрації України №584
від 11.09.2008 року "Про затвердження
зразків форм актів перевірок та
методичних рекомендацій щодо їх
оформлення".

Зокрема відповідно Наказу Державної
податкової адміністрації України №584
від 11.09.2008 року "Про затвердження
зразків форм актів перевірок та
методичних рекомендацій щодо їх
оформлення", опис встановленого
порушення повинен містити
встановлений безпосередній зв'язок
(його відсутність) між показниками
відповідних рядків податкової
декларації (звіту, розрахунку) та
регістрами бухгалтерського обліку
(первинними документами), які
використовувались при проведенні
перевірки суб'єктів господарювання. У
випадку, якщо перевіркою можливо
визначити конкретний первинний
документ або обліковий регістр,
невикористання, використання, або
некоректне використання якого
вплинуло на правильність визначення
конкретних показників декларацій, акт
перевірки має містити посилання на
такий первинний документ або обліковий
регістр. У разі, якщо перевірка
свідчить про неправильне визначення
суб'єктом господарювання об'єктів
оподаткування, але не має змоги
встановити конкретні причини
відхилення та визначити конкретні
документи, що необґрунтовано вплинули
(не вплинули) на розмір відповідних
задекларованих показників, в акті
перевірки робиться про це запис та
здійснюється посилання на норми
законодавства, які регулюють загальний
порядок обчислення конкретного
податку.

Згідно із п.6 розділу 1 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 року №984,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 12 січня 2011 р. за №34/18772 (далі -
Порядок №984), факти виявлених порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

У разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно зокрема зазначити
первинні документи, на підставі яких
вчинено записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення.

Зі змісту акта перевірки щодо даних
порушень вбачається, що у ході
проведення контролюючого заходу
посадовими особами інспекції аналіз
первинних документів податкового та
бухгалтерського обліку позивача щодо
визначення частки використання
сплаченого податку за придбаними
товарами (послугами) між
оподаткованими та не оподаткованими
операціями за січень - вересень 2011 року
не здійснювався, оскільки в акті
перевірки не викладено , яким чином
ними була визначена вказана сума
завищення податкового кредиту за
січень - вересень 2011 року, розрахунки
даного завищення відсутні, а в ході
судового розгляду справи ні
перевіряючим, який був представником
відповідача в судовому засіданні ні
іншими представниками відповідача не
обгрунтовано суму завищення, як і не
обгрунтовано самої частки
використання сплаченого податку за
придбаними товарами (послугами) між
оподаткованими та не оподаткованими
операціями.

На виконання вимог ч.2 ст.71 КАС України
відповідачем не доведено
правомірність визначення податкового
кредиту за період з січня 2011 року по
вересень 2011 року в сумі 300138,39 грн., як і
не доведено наявність первинних
документів податкового та
бухгалтерського обліку позивача на
підставі яких він визначив частки
використання сплаченого податку за
придбаними товарами (послугами) між
оподаткованими та не оподаткованими
операціями.

На підставі вищезазначеного, суд
приходить до висновку, що податковим
повідомленням - рішенням від 10.01.2012 року
№ протиправно зменшено позивачу
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на 552180,93
грн., а отже його в зазначеній частині
слід скасувати.

Щодо податкового повідомлення -
рішення від 26.12.2011 року №, суд
зазначає наступне.

Встановлено, що вказане податкове
повідомлення - рішення винесене
відповідачем на підставі висновків
акта перевірки, що Державним
підприємством "Радомишльське
лісомисливське господарство" в
порушення п.п.2.11, 3.1, 3.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затвердженого Постановою Правління
НБУ від 15.12.2004 року №637 проведено
готівкові розрахунки без подання
одержувачем коштів платіжного
документа встановленої форми та змісту
в бухгалтерію підприємства на загальну
суму 1813,93 грн.

Відповідно до п. 2.11 вказаного
Положення, видача готівкових коштів
під звіт або на відрядження (далі - під
звіт) здійснюється відповідно до
законодавства України.

Видача готівкових коштів під звіт на
закупівлю сільськогосподарської
продукції та заготівлю вторинної
сировини, крім металобрухту,
дозволяється на строк не більше 10
робочих днів від дня видачі готівкових
коштів під звіт, а на всі інші виробничі
(господарські) потреби на строк не
більше двох робочих днів, уключаючи
день отримання готівкових коштів під
звіт.

Якщо підзвітній особі одночасно видана
готівка як на відрядження, так і для
вирішення в цьому відрядженні
виробничих (господарських) питань (у
тому числі для закупівлі
сільськогосподарської продукції у
населення та заготівлі вторинної
сировини), то строк, на який видана
готівка під звіт на ці завдання, може
бути продовжено до завершення терміну
відрядження.

Видача відповідній особі готівкових
коштів під звіт проводиться за умови
звітування нею у встановленому порядку
за раніше отримані під звіт суми.

Звітування за одержані під звіт
готівкові кошти здійснюється
відповідно до законодавства України.

Згідно п.3.1 Положення, касові операції
оформляються касовими ордерами,
видатковими відомостями,
розрахунковими документами,
документами за операціями із
застосуванням електронних платіжних
засобів, іншими касовими документами,
які згідно із законодавством України
підтверджували б факт продажу
(повернення) товарів, надання послуг,
отримання (повернення) готівкових
коштів.

Відповідно до п.3.2 Положення, касові
операції, що проводяться відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", оформляються
згідно з вимогами цього Закону.

Судом встановлено, що даним податковим
повідомленням - рішенням до Державного
підприємства "Радомишльське
лісомисливське господарство"
застосовано штраф відповідно до Указу
Президента України "Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки" від 12.06.1995
року №136/95 на суму виданих готівкових
коштів під звіт або на відрядження
особам згідно додатку №6 до акту
перевірки (а.с.92 т.1) в розмірі 1813,93 грн.

Однак, як вже було встановлено судом,
витрати вказаними особами підзвітних
коштів в сумі 1813,93 грн. підтверджується
звітами про використання коштів,
наданих на відрядження або під звіт,
фіскальними чеками, товарними чеками,
внутрішніми накладними (а.с.101-137 т.15).
Крім того, в матеріалах справи
міститься довідка Державного
підприємства "Радомишльське
лісомисливське господарство" №480 від
03.06.2014 року (а.с.138 т.15), в якій зазначено,
що відповідно до бухгалтерського
обліку підприємства ОСОБА_23 25.08.2010 року
кошти в сумі 250,00 грн. в підзвіт не
надавалися, як і не надавалися 10.11.2010
року підзвіт кошти в сумі 150,00 грн.
ОСОБА_25.

Отже, позивачем не порушувалися вимоги
п.п.2.11, 3.1, 3.2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого Постановою
Правління НБУ від 15.12.2004 року №637, що
свідчить про безпідставне
застосовання штрафних санкцій
податковим повідомлення - рішення від
26.12.2011 року № в розмірі 1813,93 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи, відповідач не
довів правомірності та
обґрунтованості мотивів винесення
спірних податкових повідомлень-рішень
в частині їх оскарження позивачем,
висновки, що викладені в акті базуються
на припущеннях та не містять належних
та допустимих доказів вчинення
платником податків порушень
податкового законодавства, що
суперечить вимогам ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Серед критеріїв оцінювання судом
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, є принцип законності, що
закріплений у ч.2 ст.19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України,

З огляду на викладене, вимоги позивача
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Малинської
міжрайонної державної податкової
інспекції правонаступником якої є
Малинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Житомирській області,
№ від 10.01.2012 року, № від
10.01.2012 року в частині зменшення розміру
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на 552180,93 грн., №
від 10.01.2012 року в частині визначення
суми грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на суму 465215,59 грн.
та № від 26.12.2011 є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 19 Конституції
України, ст.ст.7-11, 71, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

постановив:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
10.01.2012 року № про визнання
грошового зобов'язання з податку на
прибуток підприємства в сумі 1273473 грн.
та застосування штрафної (фінансової )
санкції в сумі 189619 грн.

Визнати частково протиправним та
частково скасувати податкове
повідомлення-рішення від 10.01.2012 року №
про зменшення розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на 552180,93 грн.

Визнати частково протиправним та
частково скасувати податкове
повідомлення-рішення від 10.01.2012 року №
в частині визначення суми
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб на суму 465215,59 грн.
та застосування штрафної (фінансової )
санкції в сумі 88615,69 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
26.12.2011 року № про застосування
штрафної (фінансової ) санкції за
порушення норм з регулювання
готівкового обігу в сумі 1813,93 грн.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Сичова

Повний текст постанови виготовлено: 27
червня 2014 р.