Справа № 642/76/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№642/76/14
Харківський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого судді - Заічко
при секретарі судового засідання -
представники сторін - не прибули,
розглянувши у порядку письмового
провадження в приміщенні суду у м.
Харкові адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Ленінськиого відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування постанов,
Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 04.08.2014р.
прийнято до свого провадження справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
визнання дій неправомірними та
скасування постанов. У поданій
позовній заяві, позивач просить суд: -
визнати дії Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції щодо відкриття виконавчих
проваджень на підставі вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Харкова від
05.05.2012р. №Ф123 та вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Харкова від 05.09.2013р. №Ф357
та щодо прийняття постанов про
звернення стягнення з пенсії ОСОБА_1; -
скасувати постанови Ленінського
відділу Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції від 21.06.2012р. ВП№33174230, від
10.10.2013р. ВП№40120122 про стягнення з ОСОБА_1
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста
Харкова у розмірі 979,59 грн. та 1738,80 грн.
відповідно; - скасувати постанови
Ленінського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції від
20.06.2013р. ВП №33174230 та від 13.02.2014р. ВП
№40120122 про звернення стягнення з пенсії
ОСОБА_1 на користь Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Харкова у розмірі 979,59 грн.
та 1738,80 грн. відповідно.
В обґрунтування позову зазначила, що
вимога Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста
Харкова не є виконавчим документом, а
тому дії відповідача щодо відкриття
виконавчого провадження є
неправомірними та такими, що порушують
права відповідача. Крім того зазначила,
що відповідачем, в порушення вимог
законодавства, відкрито виконавче
провадження ВП№33174230 на підставі
неіснуючої вимоги №Ф123 від 05.05.2012р. На
підставі викладеного просила суд
задовольнити позовні вимоги у повному
Позивач у судове засідання, призначене
на 21.08.2014р., не прибула, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлялася
належним чином, причин неявки до суду
не повідомила, надала до канцелярії
суду клопотання про розгляд справи без
Представник відповідача у судове
засідання, призначене на 21.08.2014р., не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причин неявки до суду не повідомив. У
письмових запереченнях представник
відповідача проти позову заперечував,
вказав на правомірність та законність
прийнятих державним виконавцем
постанов, а тому просив суд у
задоволенні позову відмовити у повному
Враховуючи положення ст.ст. 122, 128 КАС
України суд вважає за можливе
розглядати справу за відсутності
сторін у порядку письмового
провадження за наявними у справі
Згідно вимог ч.1 статті 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (у тому числі при розгляді
справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Харкова на підставі ст.25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" та
ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виставлено вимоги до
ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) №Ф123 від 05.04.2012р.
(а.с.4) та №Ф357 від 05.09.2013р. (а.с.7), якими
зобов'язано позивача сплати єдиний
внесок та страхові внески у розмірі 979,59
грн. та 1738,80 грн. відповідно.
У зв'язку із тим, що ОСОБА_1 не сплатила
зазначені суми у добровільному порядку
протягом визначеного законом строку,
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Харкова
звернулося до Ленінського відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
На підставі вимог №Ф123 від 05.04.2012р.
відповідачем прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження
ВП№33174230 від 21.06.2012р., а у подальшому з
метою примусового виконання вимоги
було прийнято постанову про стягнення
боргу з пенсії ВП №33174230 від 20.06.2013р.,
постанову про внесення змін ВП№33174230
від 04.06.2014р. та постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП №33174230 від
На підставі вимоги №Ф357 від 05.09.2013р.
відповідачем прийнято постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№40120122 від 10.10.2013р. У зв'язку із
несплатою позивачем боргу за вказаною
вимогою та з метою примусового
виконання вимоги відповідачем
прийнято постанову про стягнення боргу
з пенсії ВП №40120122 від 13.02.2014р.
Усі вказані постанови надсилалися на
адресу позивача належним чином, що
підтверджується матеріалами справи.
Крім того, ОСОБА_1 звернулася до
відповідача із зверненням від 29.04.2014р.,
в якому просила надати їй вказані
постанови по виконавчим провадженням
ВП№33174230 та ВП№40120122. У відповідь на
вказане звернення, у телефонній
розмові позивача було повідомлено про
відсутність у відповідача коштів на
відправлення рекомендованої поштової
кореспонденції, а тому було
запропоновано забрати відповідь на
звернення та усі документи особисто.
Позивач особисто не прийшов, а тому
відповідач надіслав відповідь, разом
із доданими документами, засобами
поштового зв'язку 05.06.2014р. Відповідно до
on-line сервісу "Відстеження пересилання
поштових відправлень" УДППЗ "Укрпошта"
кореспонденція на ім'я ОСОБА_1 була
вручена адресату 06.06.2014р. особисто.
Таким чином, матеріалами справи
підтверджується отримання позивачем
відповіді відповідача, разом із
копіями вимог Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
міста Харкова №Ф123 від 05.04.2012р. та №Ф357
від 05.09.2013р., постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП№33174230 від
21.06.2012р., постанови про стягнення боргу
з пенсії ВП №33174230 від 20.06.2013р.,
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №40120122 від 10.10.2013р.,
постанови про стягнення боргу з пенсії
ВП №40120122 від 13.02.2014р.
По суті заявлених вимог суд зазначає
Згідно положень ч.4 ст.25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010р. №
2464-VI (в редакції чинній на момент
прийняття вимог Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
міста Харкова), територіальний орган
Пенсійного фонду у порядку, за формою і
в строки, встановлені Пенсійним фондом
за погодженням з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, надсилає платникам єдиного
внеску, які мають недоїмку, вимогу про
її сплату. Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом. Платник єдиного
внеску зобов'язаний протягом десяти
робочих днів з дня надходження вимоги
про сплату недоїмки сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
На момент розгляду справи вимоги №Ф123
від 05.04.2012р. та №Ф357 від 05.09.2013р.
позивачем не оскаржувалися, є чинними,
а тому є обов'язковими до виконання.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.17 Закону України
"Про виконавче провадження" від 21
квітня 1999 року №606-XIV, підлягають
виконанню державною виконавчою
службою виконавчі документи, зокрема,
рішення інших органів державної влади,
якщо їх виконання за законом покладено
на державну виконавчу службу.

Таким чином вбачається, що вимоги про
сплату недоїмки є рішеннями
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі міста Харкова, як
органу державної влади, які були
чинними на момент пред'явлення їх до
виконання, а тому у відповідача не було
жодних підстав для неприйняття
вказаних вимог до виконання.

З приводу посилань позивача на
отримання оскаржуваних рішень
відповідача лише 23.06.2014р., суд наголошує
на наступному.

Судом вище досліджувалися матеріали
справи, з яких вбачається, що після
неприбуття позивача до приміщення
відповідача для отримання відповіді та
рішень останнього, відповідач 05.06.2014р.
надіслав засобами поштового зв'язку
усі документи про які просила ОСОБА_1 у
своєму зверненні. На підтвердження
зазначеного факту, відповідачем до
матеріалів справи додано список№3476
згрупованих поштових відправлень від
05.06.2014р. (а.с.28) та роздруківку on-line
сервісу "Відстеження пересилання
поштових відправлень" УДППЗ
"Укрпошта"(а.с.29), з якої вбачається, що
кореспонденцію на ім'я ОСОБА_1 було
вручено 06.06.2014р. особисто адресату.

Натомість позивачем до матеріалів
справи не додано жодних доказів того,
що лист був вручений 23.06.2014р., про що
остання наполягає у своїй позовній
заяві.

Тому твердження позивача про отримання
оскаржуваних постанов лише 23.06.2014р. не
підтвердженні жодними належними та
допустимими доказами, у зв'язку із чим
суд критично ставиться до таких
посилань позивача.

Щодо посилань позивача на виключення
ч.ч.1-9 ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у зв'язку із чим, на думку
позивача, вимога №Ф357 від 05.09.2013р. не
може вважатися виконавчим документом,
а тому відповідачем безпідставно
відкрито виконавче провадження ВП
№40120122, суд зазначає.

З аналізу змісту вимоги №Ф357 від
05.09.2013р. вбачається, що дана вимога була
прийнята з посиланнями на ст.106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
передбачала сплату позивачем
заборгованості зі сплати страхових
внесків.

Згідно положень розділу VIII "Прикінцеві
та перехідні положення" Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" дійсно були
виключенні положення ч.ч.1-9 ст.106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування". Однак
суд зазначає, що подібні зміни
відбулися у зв'язку із проведенням
пенсійної реформи, а тому вказані
закони необхідно розглядати системно
та враховувати той факт, що Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" є більш пізнім.

Так, згідно ст.1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що страхові
внески - це кошти відрахувань на
соціальне страхування, збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені (які підлягають
сплаті) згідно із законодавством, що
діяло раніше; надходження від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, що
спрямовуються на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Із вказаного положення вбачається, що
законодавцем під терміном страхові
внески розуміється як усі платежі, що
підлягали сплаті раніше, тобто до
прийняття Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", так і єдиний
внесок, який запроваджений зазначеним
законом.

Згідно ст.1 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Крім того, виключаючи положення ч.ч.1-9
ст.106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" законодавцем передбачено
процедуру стягнення єдиного внеску, що
також є страховим внеском, а саме у ст.25
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", в ч.4
якої зазначено, що вимога про сплату
боргу є виконавчим документом.

Згідно ст.67 Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відповідно до проаналізованих
положень страхові внески, у тому числі
єдиний внесок, є загальнообов'язковими
платежами, у зв'язку із чим сплата таких
платежів є конституційним обов'язком
позивача.

На підставі викладеного та враховуючи
той факт, що вимога №Ф357 від 05.09.2013р. не
оскаржувалася ні в адміністративному,
ні в судовому порядку, а тому є чинною
та обов'язковою до виконання, суд
дійшов висновку, що вимога про спалу
боргу №Ф357 від 05.09.2013р. відповідає
вимогам законодавства і відповідно до
положень ст.25 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" є виконавчим
документом, що підлягає виконанню
державною виконавчою службою на
підставі п.8 ч.2 ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження".

Щодо посилань позивача про відкриття
відповідачем виконавчого провадження
ВП №33174230 на підставі неіснуючої вимоги
про сплату боргу №Ф123 від 05.05.2012р., суд
зазначає.

З матеріалів справи вбачається, що
вимога Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі міста
Харкова №Ф123 дійсно датована 05.04.2012р., а
не 05.05.2012р., як вказано у постанові про
відкриття виконавчого провадження ВП
№33174230 від 21.06.2012р. та постанові про
стягнення боргу з пенсії ВП №33174230 від
20.06.2013р.

Однак суд наголошує, що державним
виконавцем, під час прийняття
зазначених постанов, була допущена
описка, адже зі змісту усього документу
вбачається, що відкриття виконавчого
провадження здійснено саме на підставі
вимоги №Ф123 від 05.04.2012р.

Суд звертає увагу, що окремі дефекти
форми та змісту рішення органу
державної влади не повинні сприйматися
як безумовні підставі для висновку
щодо протиправності спірного рішення
і, як наслідок, його скасування.

Тому вказана описка відповідача є лише
незначним дефектом вказаних рішень,
який не змінює суті спірних рішень.

Більше того, суд наголошує, що
відповідачем постановою про внесення
змін ВП №33174230 від 04.06.2014р. виправлено
вказану описку та зазначено дату -
05.04.2012р.

Враховуючи викладене суд дійшов
висновку, що відповідач, під час
прийняття оскаржуваних постанов, діяв
на підставі, у межами повноважень та у
спосіб визначений діючим
законодавством України.

Положеннями частини 1 статті 11 КАС
України передбачено, що розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

На підставі викладеного, суд вважає, що
позовні вимоги позивача не
обґрунтовані та не доведені у судовому
засіданні, а тому є такими, що не
підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється
відповідно до вимог ст.94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19, 67 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159,
160- 163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Ленінськиого відділу
Державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування постанов
- відмовити у повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Заічко О.В.