Справа № 820/11399/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 серпня 2014 р.
№ 820/11399/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Єгупенко В.В.

за участю секретаря - Вождаєвої М.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Поярко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
зазначеним позовом та просить суд
визнати недійсним та відмінити
податкове повідомлення - рішення
№ від 04.06.2014 року в частині п. 1
розрахунку штрафних (фінансових)
санкцій (штрафу) за актом перевірки
№767/20/40/22/НОМЕР_1 від 20.05.2014 року.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що 20.05.2014 року
співробітниками Державної податкової
служби у Харківській області була
проведена фактична перевірка
господарської одиниці кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за
адресою АДРЕСА_1 що належить позивачеві
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1. За
результатами перевірки складено акт №
767/20/40/22/НОМЕР_1 від 20.05.2014 р., на підставі
якого 04.06.2014 р. було внесено податкове
повідомлення-рішення № , яким до
відповідача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 2011 грн. Як
вбачається з 2.2.14 акту перевірки,
перевіряючи вважають, що позивачем
порушено п. 12 ст. З Закону № 265/95-ВР від
06.07.1995, а саме: здійснення реалізації
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, на загальну
суму 1005,00 грн. Згідно розрахунку,
доданому до податкового
повідомлення-рішення, штрафна санкція
за це порушення склала 2010,00 грн.
Описуючи дане порушення в Додатку до
акту перевірки Відомості ТМЦ,
відповідач зазначив, що в реалізації у
позивача знаходиться товар, накладна
на який відсутня та є надлишки товару
на загальну суму 1005,00 грн. Позивачем
придбані товари згідно видаткових та
товарно-транспортних накладних,
реквізити яких відповідно до п. 3.4
Порядку ведення Книги обліку доходів і
витрат, яку ведуть фізичні особи -
підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, і
фізичні особи, які провадять незалежну
професійну діяльність, що затверджений
наказом Державної податкової
адміністрації України № 1025 від 24.12.2010 р.
(далі - Порядок № 1025) вказані в графі 4
Книги обліку доходів та витрат,
зареєстрованій ДПІ у Дзержинському
районі м. Харкова за № 701 Під час
перевірки представниками відповідача
Книга обліку доходів та витрат не
запитувалася, хоча вона знаходилась в
приміщенні кафе, ніяких записів про це
в Акті перевірки не має. Позивач вважає,
що відповідачем не надані докази
здійснення позивачем реалізації
товарів, які не обліковані в
установленому порядку, на загальну
суму 1005,00 грн. для того, щоб
кваліфікувати це як порушення
позивачем п.12 ст. З Закону № 265/96, тому
можна прийти до висновку, що
застосування до позивача штрафних
санкцій € безпідставним та незаконним.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, вважає що
адміністративний позов підлягає
задоволенню виходячи з таких підстав
та мотивів.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що ОСОБА_4
зареєстрований як Фізична особа -
підприємець, дата та номер запису в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
08.12.2011 року №2 137455. (а.с.14).

Відповідно довідки про взяття на облік
платника податків ФО-П ОСОБА_4
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області з 09.12.2011 року за
№57580 (а.с.15).

Головним управлінням Міндоходів у
Харківській області ФО-П ОСОБА_4 видано
ліцензію на роздрібну торгівлю
Алкогольними напоями (а.с.16).

На підставі направлень на перевірку
№1923 та №1924 фахівцями Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області 20.05.2014
року було проведено фактичну перевірку
господарської одиниці кафе
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що розташована за
адресою АДРЕСА_1 що належить позивачеві
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

За результатами перевірки складено акт
№ 767/20/40/22/НОМЕР_1 від 20.05.2014 р., (а.с.8-9) на
підставі якого 04.06.2014 р. було внесено
податкове повідомлення-рішення №
, яким до відповідача застосовано
штрафні (фінансові) санкції у розмірі
2011 грн.. (а.с.10).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних правових актів індивідуальної
дії на відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, суд виходить з наступного.

Так, за висновками акту перевірки №
767/20/40/22/НОМЕР_1 від 20.05.2014 року, позивачем
порушено п.12 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" а саме, в місці реалізації
знаходився необлікований товар на суму
1005,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до
відповідно до п.12 ст. 3 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані,
з-поміж іншого, вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону
облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Тобто фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
перебувають на загальній системі
оподаткування, відповідно до вимог
пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону N
265/95-ВР зобов'язані вести облік товарних
запасів у порядку, визначеному чинним
законодавством.

Між тим суд зазначає, що під час
фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1
посадовими особами відповідача не
запитувалася Книга обліку доходів і
витрат, що підтверджується прочерком в
пункті 2.1.4 акту перевірки №
767/20/40/22/НОМЕР_1 від 20.05.2014 року (а.с.45).

З цього приводу суд зауважує, що
відповідно до п.177.10 ст.177 та п.178.6 ст.178
розділу IV Податкового кодексу України
фізичні особи - підприємці, крім осіб,
що обрали спрощену систему
оподаткування, та фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність, зобов'язані вести Книгу
обліку доходів і витрат, у якій щоденно
на підставі первинних документів
здійснюються записи про операції, що
відбулися у звітному (податковому)
періоді.

Як вбачається із наданої позивачем на
вимогу суду Книги обліку доходів і
витрат, записи до вказаної книги
(зокрема, в графі 4 "реквізити документа,
що підтверджує понесені витрати")
носять систематичний характер та
підтверджуються наданими позивачем
накладними і свідчать про те, що не
обліковані залишки ТМЦ у позивача
відсутні.

Окрім того, ведення обліку ТМЦ за
місцем їх реалізації підтверджується
не лише наявною Книгою обліку доходів
та витрат, але й товарно-транспортними
накладними, накладними (а.с.19-23), які
свідчать про наявність у позивача
належним чином облікованих
товарно-матеріальних цінностей, які
знаходилися в місці їх реалізації під
час перевірки 20.05.2014р.

Відповідно до пункту 1 Розрахунку
штрафних (фінансових) санкцій (штрафу)
за актом перевірки № 767/20/40/22/НОМЕР_1 від
20.05.2014 року за порушення ведення обліку
ТМЦ за місцем їх реалізації до ФОП
ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 2010
грн. (1005,00 вартості необлікованих ТМЦ x
2).

Зазначена вище штрафна санкція
передбачена ст. 20 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

Проте, як з'ясовано судом, при
нарахуванні штрафу суб'єкт владних
повноважень не взяв до уваги Книгу
обліку доходів і витрат, не зазначив
чому за місцем реалізації товарів у ФОП
мають знаходитись оригінали первинних
та транспортних документів, хоча таке
місце реалізації товару - бар не
співпадає з місцезнаходження ФОП за
відомостями Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців.

Таким чином, суд доходить висновку, що
застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових
(штрафних) санкцій (штрафу) у розмірі 2010
грн. є необґрунтованим та
безпідставним, а тому вимога позивача
про скасування оспорюваного
податкового повідомлення-рішення в
частині п.1 Розрахунку штрафних
(фінансових) санкцій (штрафу) за актом
перевірки № 767/20/40/22/НОМЕР_1 від 20.05.2014
року є такою, що підлягає задоволенню.

Частиною 3 ст.2 КАС України передбачено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оцінивши обґрунтованість доводів
сторін, з'ясувавши обставини спірних
правовідносин та перевіривши їх
добутими доказами, суд доходить
висновку, що в ході розгляду справи
суб"єкт владних повноважень за
правилами ч.2 ст.71 КАС України не довів
правомірності та обґрунтованості
мотивів, покладених в основу спірних
рішень в оскарженій частині, зміст
складеного податковим органом акту
перевірки не містить належних та
достатніх фактичних даних, які б
достеменно засвідчували факт вчинення
платником податків діянь, віднесених
законодавцем до кола правопорушень.

Натомість викладені в акті судження
суб"єкта владних повноважень в
оскарженій ФОП частині мають характер
припущень, бо не підкріплені належними
висновками та не доведені відповідними
документами.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом
встановлено факт порушення спірним
рішенням в оскарженій частині прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин, то позов належить
задовольнити шляхом скасування
податкового повідомлення - рішення
№ від 04.06.2014 року в частині п. 1
розрахунку штрафних (фінансових)
санкцій (штрафу) за актом перевірки
№767/20/40/22/НОМЕР_1 від 20.05.2014 року.

Керуючись ст.ст. 8 і 19 Конституції
України, ст.ст.7-11, ст.ст.158-163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення -
рішення № від 14.06.2014 року прийняте
Державною податковою інспекцією у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій (штрафу) у розмірі 2010,00 грн., (дві
тисячі десять грн.,).

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) сплачений судовий
збір у розмірі 182.70 грн., (сто вісімдесят
дві грн., 70 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
Харківський апеляційний
адміністративний суд через
Харківський окружний адміністративний
суд шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня її
проголошення, копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 18
серпня 2014 року.

Суддя
Єгупенко В.В.