Справа № 813/8471/13-а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа №
1779/14, 1783/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

за участі секретаря судового засідання
Корнієнко О.А.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
ОСОБА_1 на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
15.01.2014 року та ухвалу від 15.01.2014 року про
залишення частини позовних вимог без
розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції у Львівській області, УДАІ
ГУМВС України у Львівській області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції у Львівській області, УДАІ
ГУМВС України у Львівській області, у
якому просить: 1) визнати дії державного
виконавця неправомірними; 2) визнати
нечинною постанову про арешт майна
боржника; 3) визнати нечинною постанову
про розшук майна; 4) визнати дії
інспекторів ДАІ при ГУМВС України у
Львівській області по затримці
автомобіля неправомірними; 5)
зобов'язати УДАІ ГУМВС України у
Львівській області видалити дані про
арешт майна з усіх баз даних; 6)
зобов'язати УДАІ ГУМВС України
видалити дані про розшук майна з усіх
баз даних.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції позивач позовні вимоги
уточнив, просив суд: 1) визнати
неправомірними дії державного
виконавця при винесенні ним постанов
про арешт майна боржника ВП 37373049 та про
розшук майна ВП 37373049 від 27.05.2013 року
щодо невнесення їх до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень; 2) визнати нечинною
постанову про арешт майна боржника ВП
37373049 від 27.05.2013 року; 3) визнати нечинною
постанову про розшук майна ВП 37373049 від
27.05.2013 року; 4) визнати дії інспекторів
ДАІ при ГУМВС України у Львівській
області по затримці автомобіля
неправомірними; 5) зобов'язати УДАІ
ГУМВС України у Львівській області
видалити дані про арешт майна з баз
даних «Рубіж» та «Адмінпрактика»; 6)
зобов'язати УДАІ ГУМВС України
видалити дані про розшук майна баз
даних «Рубіж» та «Адмінпрактика».

Ухвалою від 15 січня 2014 року Львівський
адміністративний суд позов в частині
вимог про визнання нечинною постанови
про арешт майна боржника ВП №37373049 від
27.05.2013 року; визнання нечинною
постанови про розшук майна ВП №37373049
від 27.05.2013 року залишено без розгляду у
зв'язку з пропуском строку звернення до
адміністративного суду.

Постановою від 15.01.2014 року Львівський
адміністративний суд в задоволенні
позову відмовив.

ОСОБА_1 оскаржив зазначені ухвалу та
постанову в апеляційному порядку,
просить їх скасувати, направивши
справу в частині залишених без
розгляду вимог до суду першої
інстанції для продовження розгляду, а в
іншій частині задовольнити позов.

Апеляційна скарга на ухвалу від 15.01.2014
року обґрунтована тим, що позивач не
пропустив строку звернення до суду,
оскільки оскаржувані постанови
відповідача від 27.05.2013 року не внесені
до Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень, а тому їх не
існує. Наявність запису про них у
вказаному реєстрі порушує права
позивача, а тому, отримавши 04.11.2013 року
витяг з цього реєстру та звернувшись до
суду з позовом 12.11.2013 року, строк такого
звернення не попустив. Крім того,
посилання відповідача на те, що ним
скеровувалися спірні постанови на
адресу позивача та ці документи
надавалися йому для ознайомлення, а
також на оскарження їх позивачем в
іншому судовому провадженні, є
безпідставними, оскільки такі
постанови він не отримував, з ними не
знайомився, а в іншій адміністративній
справі на час винесення ухвали від
15.01.2014 року не було рішення, що набрало
законної сили.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги на постанову суду від 15.01.2014
року, позивач зазначив, що суд першої
інстанції не взяв до уваги доводи
позивача про відсутність в нього
будь-якої заборгованості, у зв'язку з
якою відкривалося виконавче
провадження, в рамках якого накладався
арешт на його майно та оголошувався
розшук майна. Тому дії відповідачів
щодо арешту, обмеження відчуження та
вилучення майна у позивача є
незаконними. Висновки суду щодо
правомірності дій відповідача ВДВС в
частині невнесення у Єдиний державний
реєстр виконавчих проваджень постанов
від 27.05.2013 року суперечать чинному
законодавству, оскільки такі
документи, якщо вони були винесені,
мали би бути внесені до вказаного
реєстру.

Вислухавши суддю-доповідача, апелянта,
який наполягав на задоволенні його
апеляційних скарг, представника
відповідача УДАІ ГУМВС України у
Львівській області, який просив в
задоволенні апеляційних скарг
відмовити, дослідивши обставини справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
апеляційні скарги слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Оцінюючи законність ухвали суду першої
інстанції від 15.01.2014 року, апеляційний
суд виходить з того, що
адміністративний позов, відповідно до
частини 1 статті 99 КАС України, може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 181 КАС
України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб. Позовну
заяву може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

З позовними вимогами про визнання
нечинною постанови про арешт майна
боржника від 27.05.2013 року ВП №37373049;
визнання нечинною постанови про розшук
майна від 27.05.2013 року ВП №37373049 з підстав
невнесення до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень спірних
постанов позивач звернувся до суду 12
листопада 2013 року, тобто з істотним
пропуском десятиденного строку
звернення з таким позовом.

Жодних доказів поважності причин
пропуску строку звернення до суду
позивачем не надано.

Згідно з частиною 1 статті 100 КАС
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала.

Позовна заява, відповідно до частини 2
статті 100 КАС України, може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку тій обставині, що про порушення
своїх прав та інтересів оскаржуваними
постановами держвиконавця від 27.05.2013
року позивач дізнався задовго до
звернення до суду з даним позовом.

Так, позов поданий до суду 12.11.2013 року.

В тексті позовної заяви позивач
зазначає, що про наявність
оскаржуваних постанов йому стало
відомо в день затримання його
автомобіля працівниками ДАІ, тобто
01.08.2013 року.

Ця ж обставина вбачається з протоколу
огляду та затримання транспорту від
01.08.2013 року.

Крім того, в матеріалах справи є
постанова від 17.10.2013 року в
адміністративній справі № 813/6382/13-а за
позовом ОСОБА_1 до ВДВС Миколаївського
районного управління юстиції
Львівської області, УДАІ Головного
управління внутрішніх справ України у
Львівській області, предметом розгляду
якої, крім іншого, була законність
постанов держвиконавця про арешт та
розшук майна позивача від 27.05.2013 року.

Дані факти підтверджують правильність
висновку суду першої інстанції про те,
що на час звернення позивача з даним
позовом, визначений законом 10-денний
строк для такого звернення закінчився,
а будь-які підстави для визнання
поважними причин пропуску строку в
матеріалах справи відсутні.

Відтак, оскаржувана ухвала суду першої
інстанції від 15.01.2014 року є законною і
підстави для її скасування відсутні.

Щодо законності оскаржуваної
постанови суду першої інстанції
колегія суддів апеляційного суду
зазначає, що з матеріалів справи
вбачається, що 05 квітня 2013 року
постановою державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського районного управління
юстиції у Львівській області відкрито
виконавче провадження ВП № 37373049 з
примусового виконання вимоги
Управління пенсійного Фонду України у
Миколаївському районі Львівської
області № Ф-149 У від 26.01.2011 року на суму
632,46 грн.

22 квітня 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт коштів
боржника - ОСОБА_1 на рахунках ПАТ «ПТБ»
та 27 травня 2013 року постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження в межах суми
звернення стягнення.

Окрім того, 27 травня 2013 року, відповідно
до статті 40 Закону України «Про
виконавче провадження», державним
виконавцем винесено постанову про
розшук майна боржника, якою оголошено
розшук автомобіля Хонда Цівік д.н.з.
НОМЕР_1, колір чорний, 1997 року випуску.

Як вбачається з супровідного листа від
27.05.2013 року № 09-40/4820, вказана постанова
про розшук майна боржника надіслана
УДАІ при ГУМВС України у Львівській
області та боржнику.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону
України «Про виконавче провадження» з
метою забезпечення електронного
документообігу в органах державної
виконавчої служби, ведення обліку
виконавчих проваджень, контролю за
дотриманням державними виконавцями
вимог законодавства під час здійснення
виконавчих дій, надання оперативного
доступу сторонам виконавчого
провадження до його матеріалів
Міністерство юстиції України
забезпечує функціонування Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень. Порядок ведення такого
реєстру, умови доступу до нього та
отримання інформації встановлюються
Міністерством юстиції України.

Пункт 13 Інструкції про проведення
виконавчих дій, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України № 74/5 від
15.12.1999 року, передбачає, що дані
стосовно виконавчих документів, що
надійшли до органу державної
виконавчої служби, та подальшого
виконання відкритих виконавчих
проваджень підлягають обов'язковому
занесенню до Єдиного державного
реєстру виконавчих проваджень
відповідно до вимог Положення про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень. Документи виконавчого
провадження виготовляються за
допомогою Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень.

Згідно з Розділом 3 Положення про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженого наказом N 43/5
Міністерства юстиції України від 20
травня 2003 року, до Єдиного реєстру
обов'язково вносяться відомості про
проведення всіх виконавчих дій.
Внесення відомостей до Єдиного
держреєстру здійснюється державним
виконавцем або уповноваженою
посадовою особою органу ДВС. Відомості
про проведення виконавчих дій
вносяться до Єдиного державного
реєстру одночасно з виготовленням
документа, на підставі якого
вчиняється виконавча дія. У разі
здійснення виконавчої дії за межами
органу ДВС відомості про таку дію
вносяться до Єдиного державного
реєстру протягом двох робочих днів
після її проведення або надходження
повідомлення про її проведення.
Відомості про відкладення виконавчих
дій, зупинення виконавчого
провадження, поновлення виконавчого
провадження вносяться до Єдиного
державного реєстру не пізніше
наступного робочого дня після
винесення відповідних постанов, а про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення - не пізніше наступного
робочого дня після надходження
відповідного рішення. Відомості про
договір, на підставі якого майно
передається на реалізацію, вносяться
до Єдиного державного реєстру не
пізніше наступного робочого дня після
його укладення. Постанови державного
виконавця, а також інші документи
виконавчого провадження
виготовляються за допомогою Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень. У разі тимчасової
відсутності доступу до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень (через перебої в
електропостачанні, електрозв'язку
тощо), як виняток, допускається
виготовлення документів виконавчого
провадження без використання Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень з подальшим обов'язковим
внесенням таких документів до Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень в день усунення причин, що
перешкоджали доступу до нього.

Тому суд першої інстанції дійшов
законного та обґрунтованого висновку
про те, що до Єдиного державного
реєстру обов'язково вносяться
відомості про проведення всіх
виконавчих дій. Виготовлення
документів виконавчого провадження є
можливим і без використання Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень.

До матеріалів справи позивачем
долучено копію повного витягу № 61765 з
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень від 04.11.2013 року, у якому
відображено номер виконавчого
провадження, стан виконавчого
провадження, назву виконавчого
провадження, дата його видачі та номер,
орган ДВС, до якого надійшов до
виконання виконавчий документ,
боржник, стягувач, категорія
виконавчого документа, дата набрання
рішенням чинності, резолютивна частина
рішення, відомості про проведення
виконавчих дій (дата і назва виконавчих
дій: відкриття виконавчого
провадження, звернення стягнення на
кошти і майно боржника, розшук майна
боржника; відомості про винесення
постанов про відкриття виконавчого
провадження та про арешт майна
боржника).

Відповідно до пункту 6.8 Положення про
Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень, у повному витягу з Єдиного
державного реєстру, який надається
сторонам виконавчого провадження,
зазначаються відомості, визначені
пунктами 2.3 (найменування органу ДВС, до
якого надійшов на виконання виконавчий
документ; дата надходження виконавчого
документа до державного виконавця;
назва виконавчого документа, номер та
дата видачі; найменування органу,
посадової особи, що видали документ;
повне найменування стягувача та
боржника, їх адреси і, у разі наявності,
- ідентифікаційний код за ЄДРПОУ для
юридичних осіб або реєстраційний номер
облікової картки платника податків для
фізичних осіб (серія та номер паспорта -
для фізичних осіб, які через свої
релігійні переконання відмовляються
від прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
офіційно повідомили про це відповідний
орган державної податкової служби і
мають відмітку у паспорті); категорія
виконавчого документа; відомості про
стягнення коштів на користь держави;
дата набрання рішенням чинності;
резолютивна частина рішення (у тому
числі сума грошових коштів, яка
підлягає стягненню за виконавчим
документом) та 3.1 (відомості про
проведення всіх виконавчих дій) цього
Положення.

Отже висновок суду попередньої
інстанції про те, що витяг № 61765 з
Єдиного державного реєстру виконавчих
проваджень від 04.11.2013 року не може
свідчити про невнесення до реєстру
виконавчих проваджень постанов ВП
№37373049 від 27.05.2013 року про розшук майна
боржника, про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, ґрунтується на положеннях
чинного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону
України «Про виконавче провадження» у
разі необхідності розшуку
транспортного засобу боржника
державний виконавець виносить
постанову про такий розшук, яка є
обов'язковою для виконання органами
внутрішніх справ.

01 серпня 2013 року, згідно постанови ВП
№37373049 від 27.05.2013 року, автомобіль Хонда
Цівік д.н.з. НОМЕР_1 затриманий
працівниками УДАІ при ГУМВС України у
Львівській області та поставлений на
арештмайданчик.

Відповідно до Законів України «Про
виконавче провадження», «Про міліцію»,
«Про державний захист працівників суду
і правоохоронних органів» з метою
забезпечення залучення державними
виконавцями працівників органів
внутрішніх справ для охорони
громадського порядку при проведенні
виконавчих дій щодо примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб) наказом
Міністерства внутрішніх справ України,
Міністерства юстиції України від 25
червня 2002 року № 607/56/5 затверджена
Інструкція про порядок взаємодії
органів внутрішніх справ України та
органів державної виконавчої служби
при примусовому виконанні рішень судів
та інших органів (посадових осіб) (далі -
Інструкція).

Відповідно до абзацу 6 пункту 2.1
Інструкції працівники органів
внутрішніх справ у разі необхідності
залучаються державними виконавцями
для охорони громадського порядку до
проведення виконавчих дій при
виконанні рішень судів та інших
органів (посадових осіб) у випадку
розшуку у виконавчому провадженні
громадянина-боржника, дитини за
ухвалою суду або транспортних засобів
боржника за постановою державного
виконавця.

Згідно з пунктом 3.1 Інструкції у
виконавчому провадженні розшук
громадянина-боржника, дитини або
транспортних засобів боржника
здійснюється органами внутрішніх
справ у порядку, встановленому чинним
законодавством України.

У разі їх виявлення органи внутрішніх
справ у триденний термін з моменту
виявлення повідомляють ініціатора
розшуку про місце знаходження, а
транспортні засоби боржника негайно
затримують та доставляють на
спеціальні майданчики чи стоянки
тимчасового зберігання
Державтоінспекції (пункт 3.2
Інструкції).

Процедуру тимчасового затримання,
зберігання транспортних засобів на
спеціальних майданчиках і стоянках та
їх повернення визначає Порядок
тимчасового затримання та зберігання
транспортних засобів на спеціальних
майданчиках і стоянках, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 грудня 2008 року № 1102 (далі - Порядок
№ 1102).

Згідно з абзацом 2 пункту 2 Порядку № 1102
у разі виявлення транспортного засобу
боржника, оголошеного в розшук
відповідно до статті 40 Закону України
«Про виконавче провадження»,
уповноважена особа Державтоінспекції
негайно тимчасово затримує такий
транспортний засіб та доставляє на
спеціальний майданчик чи стоянку.

02.08.2013 року листом № 9/3378 УДАІ при ГУМВС
України у Львівській області
повідомлено Відділ державної
виконавчої служби Миколаївського
районного управління юстиції у
Львівській області, про те, що
автомобіль Хонда Цівік д.н.з. НОМЕР_1
затримано та поставлено на
арештмайданчик.

Підставою для затримання
транспортного засобу слугувала
постанова органу державної виконавчої
служби, тому працівники
Державтоінспекції зобов'язані були
затримати транспортний засіб в порядку
статті 40 Закону України «Про виконавче
провадження», з подальшим
повідомленням про це у триденний строк
державного виконавця.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України № 111 від 27.03.2009 року затверджено
Інструкцію з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС, в п 22.2
якої передбачено, що у разі виявлення
транспортного засобу, що розшукується,
працівник підрозділу ДПС вживає
заходів до затримання цього
транспортного засобу.

Тому колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновком окружного
суду про відсутність порушення УДАІ
ГУМВС України у Львівській області
процедури затримання автомобіля та про
правомірність дій інспекторів ДАІ при
ГУМВС України у Львівській області по
затримці автомобіля позивача.

Правильним є висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги про
зобов'язання УДАІ ГУМВС України у
Львівській області видалити дані про
арешт та розшук майна з баз даних є
похідними від первинних позовних
вимог.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 160 ч. 3, 195, 196, 198-200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
15.01.2014 року та ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від
15.01.2014 року у справі № 813/8471/13-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська

Повний текст складено 21.08.2014