Справа № 815/4220/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4220/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року
м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Суддя Харченко
Ю.В.

При секретарі Кипаренко
Н.Ю.

Розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Іллічівського міського управління
юстиції Головного управління юстиції в
Одеській області про зобов'язання
скасувати державну реєстрацію прав на
дачний будинок, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення
Апеляційного суду м.Одеси від
16.05.2011року, та рішення Іллічівського
міського суду від 28.03.2014року, і який
набув статусу самовільної будови після
зазначених рішень судів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою, в якій просить суд
зобов'язати Державну реєстраційну
службу Іллічівського міського
управління юстиції Головного
управління юстиції Одеської області
скасувати державну реєстрацію прав на
дачний будинок, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення
Апеляційного суду м.Одеси від
16.05.2011року, та рішення Іллічівського
міського суду від 28.03.2014року, і який
набув статусу самовільної будови після
зазначених рішень судів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що Рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
16.05.2011р. по справі №22ц-2821/11 скасовано
Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 26.11.2007р., на
підставі якого ОСОБА_2 на праві
приватної власності належав дачний
будинок, розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Також, Рішенням Іллічівського
міського суду Одеської області від
28.03.2014р. скасовано Договір
купівлі-продажу від 14.07.2008р.
(зареєстровано в реєстрі за №1425), за
яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 придбала
дачний будинок АДРЕСА_1.

Відповідач - Іллічівське міське
управління юстиції Головного
управління юстиції в Одеській області
з позовними вимогами не погоджується
та вважає їх необґрунтованими з
підстав, викладених у Листі (від 04.08.2014р.
вхід.№19736/14), наголошуючи, зокрема, на
тому, що рішеннями Апеляційного суду
м.Одеси від 16.05.2011року, та Іллічівського
міського суду від 28.03.2014року скасовано
лише документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності на дачний будинок, що
не є підставою для скасування його
державної реєстрації, відповідно до
приписів Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в сукупності, та
системно проаналізувавши приписи
чинного законодавства, суд встановив
наступне.

Як встановлено судом та вбачається з
наявних у матеріалах справи
документів, 04.07.2014р. за результатами
розгляду звернення (лист) щодо
скасування, на підставі рішення суду,
державної реєстрації прав на дачний
будинок АДРЕСА_1, Реєстраційною службою
Іллічівського міського управління
юстиції Головного управління юстиції в
Одеській на ім'я повноважного
представника позивача ОСОБА_5
надіслано Лист №04.2-212 Рс, за підписом
начальника реєстраційної служби
ОСОБА_6, яким відмовлено у скасуванні
державної реєстрації прав на нерухоме
майно, оскільки відповідно до ч.2 ст.26
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» запис про
скасування державної реєстрації прав
вноситься до Державного реєстру прав
на підставі рішення про скасування
записів Державного реєстру прав, що
може бути прийняте державним
реєстратором у разі подання
заінтересованою особою рішення суду
про скасування рішення про державну
реєстрацію прав.

Не погодившись з означеною відмовою
Реєстраційної служби Іллічівського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції в Одеській,
викладеною у Листі від 04.07.2014р. №04.2-212
Рс, ОСОБА_1, звернулась до Одеського
окружного адміністративного суду з
даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги
ОСОБА_1 щодо зобов'язання Державної
реєстраційної служби Іллічівського
міського управління юстиції Головного
управління юстиції Одеської області
скасувати державну реєстрацію прав на
дачний будинок, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення
Апеляційного суду м.Одеси від
16.05.2011року, та рішення Іллічівського
міського суду від 28.03.2014року, і який
набув статусу самовільної будови після
зазначених рішень судів, є
правомірними, обгрунтованими, та
такими, що базуються на приписах
чинного законодавства України,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
безсторонньо (неупереджено),
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення, своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом та
вбачається з наявної у матеріалах
справи Довідки від 14.04.2014р., за підписом
голови ГО «Дачне товариство «Клуб
рибалок-аматорів» ОСОБА_7, ОСОБА_1 є
членом громадської організації «Дачне
товариство «Клуб рибалок-аматорів», та
має будівлю за адресою: АДРЕСА_1.

14.07.2008р. між ОСОБА_1, яка діяла від імені
ОСОБА_2, та ОСОБА_4 укладено Договір
купівлі-продажу (зареєстровано в
реєстрі за №1425), відповідно до якого
ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 купила дачний
будинок АДРЕСА_1, який складається з
одного трьохповерхового дачного
будинку з черепашника загальною площею
186,2кв.м., зазначеного на схематичному
плані під літ.»А», фактично
розташованого на земельній ділянці
розміром 103кв.м. Зазначений дачний
будинок належить продавцю на праві
приватної власності на підставі
Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 26.11.2007р., справа
№2-2603/2007року, зареєстрованого КП «Бюро
технічної інвентаризації»
м.Іллічівськ в книзі №ДС-1, на сторінці
№174, реєстраційний №140.

Відповідно до наявного у матеріалах
справи Реєстраційного посвідчення
Іллічівської міської ради Одеської
області від 18.07.2008р., дачний будинок, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, в
цілому зареєстрований і належить
ОСОБА_4 на праві приватної власності на
підставі Договору купівлі-продажу від
14.07.2008р. №1425, який записано в реєстрову
книгу №ДС-1 за реєстровим №140 сторінка
№174.

Судом з'ясовано, що Рішенням
Апеляційного суду Одеської області від
16.05.2011р. по справі №22ц-2821/11, задоволено
апеляційну скаргу прокурора
м.Іллічівська Одеської області в
інтересах територіальної громади
м.Іллічівська в особі Іллічівської
міської ради Одеської області,
скасовано Рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від
26.11.2007р. по справі за позовом ОСОБА_2 до
Іллічівської міської ради Одеської
області, третя особа - громадська
організація «Клуб рибалок-аматорів
Іллічівського морського торгівельного
порту» про визнання права власності на
нерухоме майно, та ухвалено нове
рішення, яким відмовлено у задоволенні
позову ОСОБА_2.

Зокрема, в межах розгляду означеної
справи судом апеляційної інстанції
встановлено, що дачний будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, до
експлуатації не приймався, земельна
ділянка під його будівництво в
установленому законом порядку не
надавалась, документи, які б
підтверджували означені обставини не
надано, у матеріалах справи відсутня
узгоджена проектна документація на
проведення будівництва будинку та
дозвіл на його здійснення, у зв'язку з
чим даний будинок є самочинним
будівництвом.

Таким чином, судом встановлено, що
вищевказаним Рішенням Апеляційного
суду Одеської області від 16.05.2011р. по
справі №22ц-2821/11 Рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від
26.11.2007р., на підставі якого ОСОБА_2 на
праві приватної власності належав
дачний будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1, скасовано.

Також, судом з»ясовано, що Рішенням
Іллічівського міського суду Одеської
області від 28.03.2014р. по справі №501/750/13-ц
(рішення набрало законної сили 07.05.2014р.)
задоволено частково позов ОСОБА_1,
визнано недійсним Договір
купівлі-продажу дачного будинку
АДРЕСА_1, укладений 14.07.2008р. між ОСОБА_2
та ОСОБА_4, посвідчений приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 за
реєстраційним номером 1425.

У межах розгляду означеної справи
Іллічівським міським судом Одеської
області встановлено відсутність
реєстрації права власності на спірний
будинок як за ОСОБА_1, так і за ОСОБА_2,
спірний будинок зареєстровано за
ОСОБА_4 на підставі оспорюваного
правочину, під час укладення якого
діяли правовстановлюючі документи,
оформлені на підставі рішення суду від
26.11.2007р.

Отже, під час з'ясування фактичних
обставин справи судом з'ясовано, що
вищеозначеним Рішенням Іллічівського
міського суду Одеської області від
28.03.2014р. скасовано Договір
купівлі-продажу від 14.07.2008р.
(зареєстровано в реєстрі за №1425), за
яким ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_4 придбала
дачний будинок АДРЕСА_1.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації, та їх обтяжень
визначено Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004року №1952-IV (зі змінами та
доповненнями), який спрямований на
забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяжень таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно; державний
реєстр речових прав на нерухоме - єдина
державна інформаційна система, що
містить відомості про права на
нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державна реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом. Державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в порядку черговості
надходження заяв згідно з ч.5 ст.3 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
систему органів державної реєстрації
прав становлять: Міністерство юстиції
України; центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері державної реєстрації прав;
органи державної реєстрації прав,
утворені Міністерством юстиції
України в установленому
законодавством порядку.

Частиною 4 статті 9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
встановлено, що державний реєстратор
самостійно приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або відмову в такій
реєстрації.

Державний реєстр прав містить
відомості про зареєстровані права і
обтяження, суб'єктів прав, об'єкти
нерухомого майна, документи, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав; порядок ведення
Державного реєстру прав визначає
Кабінет Міністрів України, згідно зі
ст.ст.10, 11 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.ст.15, 16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам,
яка проводиться на підставі заяви
власника, іншого право набувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи, разом
із якою подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Згідно з п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» записи
до Державного реєстру прав вносяться
на підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. У разі скасування на підставі
рішення суду рішення про державну
реєстрацію прав до Державного реєстру
прав вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Процедуру прийняття і розгляду заяв
щодо внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, перелік
документів, необхідних для внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав, права та обов'язки
суб'єктів, що є учасниками зазначеної
процедури визначено Порядком
прийняття і розгляду заяв про внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від
12.12.2011р. №3502/5, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 12 грудня
2011р. за №1429/20167, відповідно до п.2.6 якого,
для внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів Державного реєстру прав
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до п.2.10 Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно за результатами
розгляду заяви та документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
приймає рішення щодо внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав,
скасування записів Державного реєстру
прав або рішення щодо відмови у
внесенні змін до записів, відмови у
внесенні записів про скасування
державної реєстрації прав, відмови у
скасуванні записів Державного реєстру
прав.

Із системного аналізу вищенаведених
законодавчих приписів вбачається, що
чинним законодавством України
передбачено порядок внесення запису до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про скасування
державної реєстрації права власності
на підставі рішення суду, який
передбачає, в тому числі, подання заяви
та відповідних документів.

Як встановлено судом та зазначено вище,
Рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 16.05.2011р. по справі №22ц-2821/11
скасовано Рішення Іллічівського
міського суду Одеської області від
26.11.2007р., на підставі якого ОСОБА_2 на
праві приватної власності належав
дачний будинок, розташований за
адресою: АДРЕСА_1.

Також, Рішенням Іллічівського міського
суду Одеської області від 28.03.2014р.
скасовано Договір купівлі-продажу від
14.07.2008р. (зареєстровано в реєстрі за
№1425), за яким дачний будинок АДРЕСА_1
перейшов від ОСОБА_2 до ОСОБА_4.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, суд дійшов висновку,
що рішення Реєстраційної служби
Іллічівського міського управління
юстиції Головного управління юстиції в
Одеській, викладене у Листі від 04.07.2014р.
№04.2-212 Рс, щодо відмови у скасуванні
державної реєстрації прав на дачний
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, не є правомірним, оскільки є
такі, що набрали законної сили рішення
суду щодо скасування підстав, які
передували такій реєстрації, а тому
позовні ОСОБА_1 щодо зобов'язання
Державної реєстраційної служби
Іллічівського міського управління
юстиції Головного управління юстиції
Одеської області скасувати державну
реєстрацію прав на дачний будинок, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, є
обґрунтованими та документально
підтвердженими.

Вищевикладене спростовує твердження
відповідача, наведені у письмових
запереченнях на адміністративний
позов.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.ч.1,4 ст.70 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.86 КАС України,
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Згідно зі ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
та оцінюючи наявні в матеріалах справи
письмові докази в сукупності, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1, правомірні, документально
підтверджені та обґрунтовані,
відповідають чинному законодавству,
отже підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1, відповідно до приписів ч.1 ст.94
КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 7-9, 11, 12, 69, 71, 94, ч.6
ст.128, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Іллічівського міського управління
юстиції Головного управління юстиції в
Одеській області про зобов'язання
скасувати державну реєстрацію прав на
дачний будинок, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення
Апеляційного суду м.Одеси від
16.05.2011року, та рішення Іллічівського
міського суду від 28.03.2014року, і який
набув статусу самовільної будови після
зазначених рішень судів, задовольнити.

2. Зобов'язати Державну реєстраційну
службу Іллічівського міського
управління юстиції Головного
управління юстиції Одеської області
скасувати державну реєстрацію прав на
дачний будинок, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, на підставі рішення
Апеляційного суду м.Одеси від
16.05.2011року, та рішення Іллічівського
міського суду від 28.03.2014року, і який
набув статусу самовільної будови після
зазначених рішень судів.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий
збір у сумі 74(сімдесят чотири)грн.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Суддя
Харченко Ю.В.