Справа № 266/2596/14-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Пантелєєв Д.Г.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 року справа № 266/2596/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого:
Ханової Р.Ф.

суддів:
Василенко Л.А.

Васильєвої І.А.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України

в
Приморському районі м. Маріуполя

Донецької області

ОСОБА_3

на постанову
Приморського районного суду м.
Маріуполя

від 17
липня 2014 року

по адміністративній справі
№ 266/2596/14-а (суддя Пантелєєв Д.Г.)

за позовом
ОСОБА_3

до
Управління Пенсійного фонду України

в
Приморському районі м. Маріуполя

Донецької області

про
визнання дій протиправним рішення та
зобов'язання

вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (далі позивач) 3 липня 2014
року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Приморському районі міста Маріуполя
Донецької області (далі Управління) про
визнання дій протиправними щодо
нездійснення нарахування та доплати
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 25 % мінімальної
пенсії за віком з 1 січня 2014 року,
відповідно до статей 49, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№ 796-ХІІ, виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком, що
встановлена частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. У позові
позивач просив також про зобов'язання
управління здійснити йому перерахунок
та виплату додаткової пенсії, за шкоду
заподіяну здоров'ю, у розмірі 25 %
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до статей 49, 51, 67 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
1 січня 2014 року (арк. справи 2-3).

Постановою Приморського районного
суду м. Маріуполя від 17 липня 2014 року
задоволені позовні вимоги позивача,
внаслідок чого, визнані неправомірними
дії відповідача та зобов'язано
управління здійснити перерахунок та
виплату державної додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як
громадянину, постраждалому від
наслідків Чорнобильськой катастрофи III
категорії відповідно до статей 49, 50, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 грудня 2007 року №
796-XII, в розмірі в розмірі 10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих сум (арк. справи 14-15).

Вирішуючи спір та ухвалюючи
рішення у справі, суд першої інстанції
виходив з наявності на момент
звернення позивача із заявою до
управління та вирішення справи по суті
правових підстав для виплати основної
та додаткової пенсії відповідно до
вимог Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Не погоджуючись з висновком
суду першої інстанції, відповідач в
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти постанову про відмову в
задоволені позовних вимог, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права. Апелянт
доводить відсутність підстав для
збільшення розміру додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
громадянину, постраждалому від
наслідків Чорнобильськой катастрофи
та посилається на постанову Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 (арк. справи 21-24).

Позивач також подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти постанову про задоволення
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права. Апелянт доводить,
що за вимогами статті 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28
грудня 2007 року № 796-XII він має право на
отримання додаткової пенсії у розмірі
25 % прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих сум (арк. справи 18).

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до пунктів другого та
третього частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання; подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 3-ої категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 18 липня 2007 року (арк.
справи 5).

Отже позивач, як особа 3 категорії,
має право на користування
компенсаціями та пільгами,
передбаченими статтями 49, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 грудня 2007 року № 796-XII (надалі -
Закон № 796-XII).

Позивач звернувся до управління з
вимогами про перерахунок додаткової
пенсій відповідно до вимог статей 50, 54
Закону № 796-ХІІ. Проте, управлінням
відмовлено у перерахунку додаткової
пенсії.

Спірні правовідносини
врегульовані Законом № 796-ХІІ та
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року №1210 «Про
затвердження порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Закон № 796-ХІІ визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до 1 категорії
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За вимогами статті 51 Закону №
796-ХІІ додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, особам, віднесеним
до категорії 3, додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю,
призначається у розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Отже, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, як громадянину,
постраждалому від наслідків
Чорнобильськой катастрофи III категорії
відповідно до статей 49, 50, 51 Закону №
796-XII.

Проте, колегія суддів не
погоджується з розміром 10 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність., визначеним у
спірній постанові, оскільки судом
першої інстанції помилково було
застосовано статтю 51 Закону № 796-XII у
редакції Закону України від 28 грудня 2007
року № 107-VI, які визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008.

Відповідно до статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина.

Під час апеляційного
провадження з'ясовано, що статтею 67
Закону України від 31 липня 2014 року №
1622-VІІ «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» установлено, що норми і
положення статей 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №
796-XII застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Зазначені норми набрали чинності з дня,
наступного за днем його опублікування,
а саме з 3 серпня 2014 року, оскільки
опублікуванні в газеті «Голос України»
за 2 серпня 2014 року.

Підпунктом другим пункту 13
Порядку обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 1 січня 2012 року та діє
по цей час встановлено, що розмір
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до
Закону № 796-XII особам, що належать до
категорії 3 виплачується в сумі 113,88 грн.

У зв'язку з прийняттям
зазначеного нормативно-правового акту
терміни застосування положень статті 51
Закону № 796-XII до 3 серпня 2014 року
здійснюються у порядку та розмірах
встановлених наведеним законом, а з 3
серпня 2014 року у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Зазначене позбавляє можливості
залишення без змін постанови суду
першої інстанції щодо не визначення
кінцевої дати виплати встановленої
судом доплати, і призводить до
необхідності зміни постанови суду
першої інстанції. Вказана зміна
обумовлена передчасним вирішенням
судом першої інстанції спору на
майбутнє, без наявності об'єкту
судового захисту в момент прийняття
судового рішення.

Підставою для зміни судового
рішення є помилкове застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, а саме пункту другого частини
другої статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зобов'язавши відповідача до
вчинення певних дій, суд не визначив
термін зазначеної певності.

Виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для зміни постанови
суду першої інстанції згідно статті 201
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 99, 160, 162, 167,
183-2, 184, 195, 196, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Маріуполя на
постанову Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 17
липня 2014 року по адміністративній
справі № 266/2596/14-а - задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Приморського районного суду
м. Маріуполя Донецької області від 17
липня 2014 року по адміністративній
справі № 266/2596/14-а - задовольнити
частково.

Постанову Приморського
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 17 липня 2014 року по
адміністративній справі № 266/2596/14-а -
змінити.

В абзаці третьому
резолютивної частини постанови
Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 17
липня 2014 року по адміністративній
справі № 266/2596/14-а - слова «10 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність» замінити
словами наступного змісту «25 процентів
мінімальної пенсії за віком за період з
3 січня 2014 року по 2 серпня 2014 року».

В іншій частини постанову
суду першої інстанції залишити без
змін.

Постанова складена та
підписана 22 серпня 2014 року.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення копій особам, які
беруть участь у справі.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя :
Р.Ф. Ханова

Судді :
Л.А. Василенко

І.А. Васильєва