Справа № К/9991/57861/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/57861/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Олендера І.Я., Швеця В.В.,

розглянувши у порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Маловисківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області про
скасування наказів, поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 30 червня 2011
року,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2009 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що 26 листопада 2001 року позивача
призначено на посаду директора
районного центру соціальних служб для
молоді. Розпорядженням «Про
дисциплінарне стягнення» від 13 січня
2009 року № 7-р позивачу оголошено догану
за невжиття достатніх заходів щодо
забезпечення додержання законодавства
про захист прав дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування
в прийомній сім'ї ОСОБА_2 с.
Первомайське. Розпорядженням від 28
вересня 2009 року № 567-р позивачу
оголошено догану та порушено перед
обласним центром соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді питання про
звільнення позивача із займаної
посади. Розпорядженням від 8 грудня 2009
року № 762-р позивача звільнено з посади
директора Маловисківського районного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді за систематичне
невиконання службових обов'язків. На
думку позивача всі розпорядження є
протиправними та такими, що підлягають
скасуванню з огляду на наступне.
Розпорядження від 13 січня 2009 року № 7-р
не стосується безпосередніх обов'язків
позивача, як директора центру, оскільки
виконання вказаних обов'язків
покладено на службу у справах дітей
відповідно до статті 12 Закону України
«Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування». З розпорядження від 28
вересня 2009 року № 567-р вбачається, що
догану було оголошено в зв'язку з
порушенням відносно позивача
кримінальної справи за ознаками
злочину, передбаченого частиною 1
статті 364, частиною 1 статті 366
Кримінального кодексу України, в
зв'язку з виданням довідки про
заробітну плату від 15 травня 2008 року.
Кримінальну справу було порушено 15
липня 2009 року, про що безпосередньо
повідомлено за місцем роботи ОСОБА_1
Відповідно до вимог статті 148 Кодексу
законів про працю України
дисциплінарне стягнення у вигляді
догани по даному факту могло бути
застосовано до позивача не пізніше
одного місяця, натомість оскаржуване
розпорядження було видано лише 28
вересня 2009 року. Крім того,
розпорядження від 28 вересня 2009 року №
567-р прийнято з порушенням Порядку
проведення службового розслідування
стосовно державних службовців,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 червня 2000 року
№ 950. З актом службового розслідування
позивача ознайомлено лише 5 жовтня 2009
року, тобто вже після видання
розпорядження від 28 вересня 2009 року №
567-р. У період з 9 грудня 2009 року по 11
грудня 2009 року позивач знаходилась на
лікарняному, а тому розпорядження про
звільнення позивача від 8 грудня 2009
року було видано в період її тимчасової
непрацездатності. 14 жовтня 2009 року до
первинної профспілкової організації
районного центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді надійшло подання
голови районної державної
адміністрації Небоги О.І. від 8 жовтня
2009 року № 20-2335/1 «Про надання
погодження» про звільнення позивача за
пунктом 3 частини 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України. 16 жовтня 2009
року профспілковою організацією було
прийнято рішення, згідно з яким було
відмовлено у наданні погодження на
звільнення ОСОБА_1, вважаючи таке
звільнення передчасним. Проте,
приймаючи розпорядження від 8 грудня 2009
року № 762-р та звільняючи позивача з
посади директора, вказане рішення
профспілкової організації не було
взято до уваги, чим порушено вимоги
статті 43 Кодексу законів про працю
України. Просила з урахуванням
уточнення позовних вимог визнати
протиправним та скасувати пункт 1
розпорядження голови Маловисківської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області № 7-р від 13
січня 2009 року «Про дисциплінарне
стягнення»; визнати протиправним та
скасувати розпорядження голови
Маловисківської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
«Про оголошення догани ОСОБА_1» від 28
вересня 2009 року № 567-р; визнати
протиправним та скасувати
розпорядження голови Маловисківської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області «Про
звільнення ОСОБА_1» від 8 грудня 2009 року
№ 762-р; поновити позивача на посаді
директора Маловисківського районного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді з 8 грудня 2009 року;
стягнути з Маловисківської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області на користь
позивача середній заробіток за період
вимушеного прогулу з 8 грудня 2009 року по
16 липня 2010 року в розмірі 13437,50 грн та 100
000 грн моральної шкоди; визнати
недійсним лист непрацездатності від 19
листопада 2009 року серії АБР № 748951,
виданий Новомиргородською центральною
районною лікарнею.

Постановою Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 16
липня 2010 року позов ОСОБА_1 задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
пункт 1 розпорядження голови
Маловисківської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
«Про дисциплінарне стягнення» від 13
січня 2009 року № 7-р.

Визнано протиправним та скасовано
розпорядження голови Маловисківської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області «Про
оголошення догани ОСОБА_1» від 28
вересня 2009 року № 567-р.

Визнано протиправним та скасовано
розпорядження голови Маловисківської
районної державної адміністрації
Кіровоградської області «Про
звільнення ОСОБА_1» від 8 грудня 2009 року
№ 762-р.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора
Маловисківського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді з 8 грудня 2009 року.

Стягнуто з Маловисківської районної
державної адміністрації
Кіровоградської області на користь
ОСОБА_1 середній заробіток за період
вимушеного прогулу з 8 грудня 2009 року по
16 липня 2010 року в суму 13437,50 грн та 2000 грн
грошового відшкодування моральної
шкоди.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30 червня 2011 року апеляційну скаргу
Маловисківської районної державної
адміністрації Кіровоградської області
задоволено. Постанову
Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 16 липня 2010
року скасовано. В задоволенні позову
ОСОБА_1 відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
апеляційним судом неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі,
порушення норм матеріального та
процесуального законодавства, що
призвело до неправильного вирішення
даного спору, позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції
при розгляді справи по суті
встановлено наступні обставини справи.

Пунктом 1 розпорядження голови
Маловисківської районної державної
адміністрації № 7-р від 13 січня 2009
оголошено догану директору районного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді ОСОБА_1 за невжиття
достатніх заходів щодо забезпечення
додержання законодавства про захист
прав дітей сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування в прийомній
сім'ї ОСОБА_2.

Приводом для видання розпорядження
стало подання прокурора
Маловисківського району від 17 грудня
2008 року про порушення чинного
законодавства при створенні прийомної
сім'ї, незадовільний контроль за
умовами проживання і виховання дітей,
формальний підхід до надання
соціальних послуг, внаслідок чого в
прийомній сім'ї ОСОБА_2 виникла
конфліктна ситуація, малолітнім ОСОБА_3
і ОСОБА_4 завдано тілесних ушкоджень.
Факти, викладені в поданні,
підтверджені службовим
розслідуванням.

Відповідно до частини 2 статті 12 Закону
України «Про забезпечення
організаційно-правових умов
соціального захисту дітей сиріт і
дітей, позбавлених батьківського
піклування» служба у справах дітей
бере участь у здійсненні заходів щодо
соціального захисту і захисту прав та
інтересів дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування,
та несе відповідальність за їх
дотримання, а також координує
здійснення таких заходів; здійснює
контроль за умовами влаштування та
утримання дітей-сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування;
здійснює моніторинг діяльності
стосовно дітей сиріт і дітей,
позбавлених батьківського піклування;
здійснює інші заходи стосовно дітей
сиріт і дітей, позбавлених
батьківського піклування.

Відповідно до статті 15 цього Закону
соціальний супровід здійснюється
стосовно дітей, які перебувають на
вихованні в сім'ях опікунів,
піклувальників, прийомних сім'ях,
дитячих будинках сімейного типу, а
також щодо осіб із числа дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування. Завдання соціального
супроводу - сприяти адаптації дитини в
новій сім'ї, створенню позитивного
психологічного клімату в сім'ї, умов
розвитку дітей з урахуванням
індивідуальних потреб кожної дитини,
забезпеченню оптимальних умов життя
дитини-сироти, дитини, позбавленої
батьківського піклування, особи з їх
числа та захисту їх прав.

Відповідно до пункту 9-1 Положення про
прийомну сім'ю, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 квітня 2002 року №565, соціальне
супроводження прийомних сімей
здійснюється центрами соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді, що
передбачає надання комплексу правових,
психологічних, соціально-педагогічних,
соціально-економічних,
соціально-медичних та інформаційних
послуг, спрямованих на створення
належних умов функціонування
прийомної сім'ї. Соціальне
супроводження прийомної сім'ї
здійснюється постійно.

Відповідно до розділу 1 Посадової
інструкції директор Маловисківського
районного центру соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді несе персональну
відповідальність за виконання
покладених на центр завдань.

Розпорядженням голови Маловисківської
районної державної адміністрації від
28 вересня 2009 № 567-р оголошено догану
директору районного центру соціальних
служб для сім'ї, дітей та молоді ОСОБА_1
за зловживання службовим становищем,
що заподіяло істотну шкоду державним
інтересам у вигляді дискредитації
авторитету державних службовців, та
порушено клопотання перед обласним
центром соціальних служб для сім'ї,
дітей і молоді про звільнення з
займаної посади.

Згідно подання прокурора
Маловисківського району від 1 вересня
2009 року за наслідками розслідування
кримінальної справи по звинуваченню
ОСОБА_1 у скоєнні злочинів,
передбачених частиною 1 статті 364,
частиною 1 статті 366 та частиною 3 статті
358 Кримінального кодексу України,
позивач, використовуючи своє службове
становище, всупереч інтересам служби,
здійснюючи тиск на підлеглих
працівників, отримувала недостовірні
довідки про розмір заробітної плати, на
основі яких їй особисто видавались
кредити, які вона не повертала.

Постановою Маловисківського районного
суду Кіровоградської області від 19
квітня 2010 позивач була звільнена від
кримінальної відповідальності за
амністією, тобто за нереабілітуючими
підставами.

Проведеним службовим розслідуванням
від 28 вересня 2009 року встановлено, що
ОСОБА_1 отримала від громадянина ОСОБА_5
1200 грн для оплати пільгової путівки до
МДЦ «Артек». Гроші до банківської
установи не внесла і повернула тільки
після звернення батька дітей до
органів внутрішніх справ. Дані
обставини підтверджені поясненнями
ОСОБА_5 та не заперечується само.
позивачкою.

Зі службовим розслідуванням ОСОБА_1
мала бути ознайомлена 28 вересня 2009
року, проте згідно комісійного акту
була відсутня в цей день на роботі.

Апеляційний суд прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
посилання на пропуск місячного терміну
притягнення до дисциплінарної
відповідальності є необґрунтованими,
оскільки розпорядження прийнято в
місяць надходження подання прокурора
та завершення службового
розслідування.

Розпорядженням голови Маловисківської
районної державної адміністрації від 8
грудня 2009 року № 762-р було звільнено
ОСОБА_1 з посади директора районного
центру соціальних служб для сім'ї,
дітей та молоді за систематичне
невиконання службових обов'язків, як
таку, до якої раніше застосовувались
заходи дисциплінарного стягнення на
підставі пункту 3 статті 40 Кодексу
законів про працю України. Звільнення
попередньо погоджено з
Кіровоградським обласним центром
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді.

Відповідно до статті 43-1 Кодексу
законів про працю України розірвання
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
без згоди виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається у випадку звільнення
керівника підприємства, установи,
організації (філіалу, представництва,
відділення та іншого відокремленого
підрозділу).

Щодо доводів ОСОБА_1 про звільнення її в
період тимчасової непрацездатності,
суд апеляційної інстанції в своєму
рішенні зазначив, що виконавчою
дирекцією Фонду соціального
страхування з тимчасової
непрацездатності Кіровоградського
обласного відділення встановлено, що
продовження листка непрацездатності
ОСОБА_1 з 28 листопада 2009 року здійснено
з порушенням Інструкції про порядок
видачі документів, що засвідчують
тимчасову непрацездатність громадян.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення суду
апеляційної інстанцій постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні, не спростовуються,
підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 30 червня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Олендер І.Я.

Швець В.В.