Справа № 2а/1970/2379/11
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа №
9104/121125/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Клюби В.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30 серпня 2011
року по справі за позовом
Тернопільського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
підприємства споживчої кооперації
«Теко» Бучацького районного
споживчого товариства про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій, -

В С Т А Н О В
И В:

У серпні місяці 2011 року позивач
звернувся до суду з позовом до
підприємства споживчої кооперації
«Теко» Бучацького районного
споживчого товариства про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені. В адміністративному позові
зазначається, що згідно з даними
наданого відповідачем звіту про
зайнятість інвалідів (Форма № 10-ПІ) за
2010 рік, середньооблікова чисельність
його штатних працівників облікового
складу за рік складає 45 осіб, тобто
відповідно до ч.1 ст.19 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», норматив робочих
місць для працевлаштування інвалідів
становить 2 особи. Даний норматив
працевлаштування відповідачем не
дотримано, виходячи з даних вказаних у
звіті. Середньорічна заробітна плата
складає 10 600,00 гривень згідно з даними
наданого відповідачем звіту про
зайнятість інвалідів за 2010 рік. Таким
чином, за одне робоче місце, призначене
для працевлаштування інваліда і не
зайняте інвалідом, відповідач до 15
квітня 2011 року повинен був самостійно
сплатити адміністративно-господарські
санкції у розмірі - 10 600, 00 гривень. У
зв'язку з тим, що відповідач порушив
терміни сплати
адміністративно-господарських санкцій
на 122 дні, він повинен сплатити пеню в
розмірі 387, 96 гривень.

У запереченні на позов підприємство
споживчої кооперації «Теко»
Бучацького районного споживчого
товариства вказує, що відповідачем
були створені робочі місця для
інвалідів в необхідній кількості
робочих місць, які залишилися
вакантними не з вини підприємства.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 30 серпня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено. Суд першої
інстанції, зокрема, вказав, що
відповідачем вжито всіх передбачених
чинним законодавством заходів із
забезпечення працевлаштування
інвалідів.

Рішення суду першої інстанції
оскаржено в апеляційному порядку
Тернопільським обласним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів.
Апелянт зазначає, що суд помилково
посилався на Положення про робоче
місце інваліда та про порядок
працевлаштування інвалідів,
затверджене постановою Кабінету
Міністрів України від 03.05.1995 року №314,
яке втратило чинність на підставі
постанови КМУ №70 від 31.01.2007 року.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до пп. 1,2, ч.1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними матеріалами
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову залишити без
змін. При цьому колегія суддів виходить
з наступних міркувань.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи.

Статтею 19 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» (далі - Закон) для підприємств,
установ, організацій, громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників особового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб - у кількості
одного робочого місця.

Згідно ст. 20 Закону підприємства,
установи і організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
ст.19 Закону, щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, в установі,
організації, у тому числі на
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, фізичної особи,
яка використовує найману працю, за
кожне робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі на
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, що використовує найману працю.

У 2009 році підприємство споживчої
кооперації «Теко» Бучацького
районного споживчого товариства
створило окреме робоче місце для
працевлаштування інвалідів (посада
продавець продовольчих товарів), про що
було повідомлено Бучацький районний
центр зайнятості. Протягом 2010 року
відповідач подавав до Бучацького
районного центру зайнятості
інформацію про наявність вільних
робочих місць та оголошення в пресу.
Пошуком інвалідів для
працевлаштування у підприємства
споживчої кооперації «Теко»
Бучацького районного споживчого
товариства, як це видно з матеріалів
справи, займався відділ кадрів
відповідача. Підприємство споживчої
кооперації «Теко» Бучацького
районного споживчого товариства,
подаючи звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2010 рік
вказало середньооблікову кількість
штатних працівників - 45 чоловік. Крім
того, як зазначено в звіті і фактично
виконано, - підприємством
працевлаштовано одного інваліда.

У місцевій газеті «Нова доба»
публікувалося оголошення з вакансіями
для осіб з обмеженою працездатністю.
Зокрема, про це йшлося в газеті №9 (8370)
від 26 лютого 2010 року, №22 (8383) від 28
травня 2010 року (копії у справі).

Відповідачем були створені робочі
місця для інвалідів в необхідній
кількості робочих місць, як залишилися
вакантними не з вини підприємства.

Суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку про те, що
відповідач у 2010 році вчинив всі
необхідні дії щодо належного
інформування відповідних органів про
наявність на підприємстві вакансій для
працевлаштування інвалідів.
Відповідач щомісячно подавав
відповідні дані у формі звітів № 3-ПН
до служби зайнятості, що
підтверджується листом Бучацького
районного центру зайнятості, копіями
звітів, в яких була заявлена вакансія
для працевлаштування інваліда. До
підприємства безробітні інваліди
самостійно не звертались і відмов у
працевлаштуванні на даному
підприємстві безробітним інвалідам не
було.

Тому колегія суддів прийшла до
висновку, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити, оскільки
вважає апеляційні вимоги
неаргументованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Тернопільського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
залишити без задоволення, а постанову
Тернопільського оружного
адміністративного суду від 30 серпня 2011
року в справі №2а-1970/2379/11 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

В.В. Клюба