Справа № 817/1841/14
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля
ддя-доповідач:ОСОБА_1
УХВАЛА

іменем України

"26" серпня 2014 р.
Справа № 817/1841/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

ОСОБА_2,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Рембуд" на ухвалу Рівненського
окружного адміністративного суду від
"14" липня 2014 р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Рембуд" до Рівненської обласної
ради, Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області визнання
неправомірним та скасування рішення,
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно ,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року ПАТ "Рембуд"
звернулося до суду з позовом, в якому
просило визнати неправомірним та
скасувати рішення Рівненської
обласної ради № 912 від 05.04.2013 року "Про
внесення змін до переліку об'єктів
спільної власності територіальних
громад області", в частині включення до
переліку об'єктів спільної власності
бази відпочинку "Ровенчанка", що
знаходиться за адресою вул. Приморська,
смт. Затока, Білгород-Дністровський
район, Одеська область; скасувати
свідоцтво про право власності на 58/100
частин будівель та споруд бази
відпочинку "Ровенчанка"; визнати
недійсним та скасувати рішення
Реєстраційної служби
Білгород-Дністровського МРУЮ Одеської
області щодо державної реєстрації
права власності на 58/100 частин будівель
та споруд бази відпочинку "Ровенчанка".

Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.07.2014 року
провадження у справі закрито.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд
першої інстанції дійшов висновку, що
даний спір підлягає вирішенню в
порядку господарського судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати та справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Представник позивача в судовому
засіданні доводи та вимоги
апеляційної скарги підтримав. Просив
задовольнити.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явилися, про час, дату та
місце судового розгляду повідомлені
вчасно та належним чином. Від
Рівненської обласної ради надійшло
заперечення на апеляційну скаргу, в
якій просить справу розглядати без
участі представника.

Колегія суддів, заслухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що рішенням Рівненської
обласної ради «Про внесення змін до
переліку об'єктів спільної власності
територіальних громад області» від 05
квітня 2013 року № 912 затверджений
Перелік об'єктів спільної власності
територіальних громад Рівненської
області, до якого включено, зокрема,
базу відпочинку та будинок сторожів в
смт. Затока Одеської області.

30 травня 2013 року Реєстраційною службою
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області Рівненській обласній
раді видано свідоцтво про право
власності на 58/100 частин будівель і
споруд, загальною площею 968,2 кв. м, бази
відпочинку «Ровенчанка», що
знаходиться за адресою: вул.
Приморська, смт. Затока, м.
Білгород-Дністровський Одеської
області.

30.05.2013 року право власності на вказаний
об'єкт нерухомості було зареєстровано
за територіальними громадами сіл,
селищ, міст Рівненської області, що
також підтверджується витягом з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно.

Висновок про закриття провадження у
справі за вищевикладеними позовними
вимогами, суд першої інстанції
обґрунтував тим, що вимоги позивача
зводяться до оспорювання права
власності територіальної громади. При
цьому прийняття Рівненською обласною
радою оскаржуваного рішення є
наслідком здійснення відповідачем не
владних управлінських функцій щодо
інших суб'єктів, а є реалізацією
власної господарської компетенції.
Позовні ж вимоги до Реєстраційної
служби Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області є похідними та
спрямовані на захист права власності
від посягань іншого суб'єкта
приватно-правових відносин. Таким
чином, судом зазначено, що спір у справі
про право власності має розглядатись
господарським судом.

Колегія суддів вважає такі висновки
суду першої інстанції помилковими з
огляду на наступне.

Пунктом 1 частини першої статті 17 КАС
України передбачено, що до компетенції
адміністративних судів віднесено
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень згідно з
пунктом 7 частини першої вищезгаданої
статті КАС України - це орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

В своєму рішенні від 01 квітня 2010 року №
1-6/2010 Конституційний Суд України
зазначив, що системний аналіз положень
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (частини
першої статті 10, статей 16, 17, 18, 25, 26 та
інших) свідчить, що органи місцевого
самоврядування при вирішенні питань
місцевого значення, віднесених
Конституцією України та законами
України до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції,
зокрема, нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Висновок суду першої інстанції про те,
що спірне рішення прийняте Рівненською
обласною радою в межах здійснення
звичайної господарської діяльності,
суперечать Закону України «Про місцеве
самоврядування», яким прийняття
відповідних актів віднесено виключно
до компетенції відповідача. Вказаним
спростовується висновок суду про те, що
в спірних відносинах відповідачі є
рівноправними учасниками майнових
правовідносин поряд із іншими
суб'єктами, оскільки в даному випадку
вони виступають не як власники майна, а
як органи, що виконують владні
управлінські функції, зокрема,
розпорядчу - з передачі майна до
комунальної власності, та реєстраційну
- з видачі документів на посвідчення
цього права. Жоден суб'єкт
господарювання, не наділений
відповідними владними повноваженнями,
не має права виконувати такі функції та
видавати односторонні розпорядчі акти
щодо зміни форми власності майна.

Відповідно до абзацу другого частини
першої статті 2 Закону України від 1
липня 2004 року № 1952-IV «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (далі – Закон №
1952-IV) державна реєстрація речових прав
на нерухоме майно – це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього Закону
державний реєстратор є державним
службовцем, крім випадку, коли
державним реєстратором є нотаріус як
спеціальний суб’єкт, на якого
покладаються (делегуються) функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Відповідно до частини другої статті 30
цього Закону дії або бездіяльність
державного реєстратора, державного
кадастрового реєстратора, нотаріуса,
державного виконавця можуть бути
оскаржені до суду.

Таким чином, між сторонами виник
публічно-правовий спір, а не
господарсько-правовий, як вирішив суд.

Відповідно до п. 4 ст. 204 КАС України
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є: порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржувану ухвала підлягає
скасуванню як така, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Рембуд"
задовольнити. Ухвалу Рівненського
окружного адміністративного суду від
"14" липня 2014 р. скасувати.

Справу № 817/1841/14 направити до
Рівненського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя

Т.В. Іваненко

судді:

Л.В. Кузьменко

ОСОБА_2

Повний текст cудового рішення
виготовлено "28" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство "Рембуд"
вул.Соборна, 404 "А", м.Рівне, 33027

3- відповідачу/відповідачам:
Рівненська обласна рада майдан
Просвіти, 1, м.Рівне, 33013

4 - Реєстраційна служба
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеській області вул. Леона Попова,24,
м.Білгород-Дністровський, Одеська
область,67701

- ,