Справа № 823/3904/13-а
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 серпня 2014 року м. Київ
В/800/3673/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Карась О.В., Муравйов О.В.,
Острович С.Е., Рибченко А.О.,

розглянувши заяву Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про перегляд Верховним Судом
України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 05.05.2014

у справі № 823/39041/13-а

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(далі - СПД ОСОБА_1)

до Головного управління Міндоходів у
Черкаській області

про скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 06.01.2014,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27.03.2014, позов задоволено; скасовано
рішення про застосування фінансових
санкцій від 06.11.2013 № 31/2323 та № 34/2323.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 05.05.2014 було відмовлено
у відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області на зазначені рішення судів
попередніх інстанцій.

Відповідач звернувся із заявою
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 05.05.2014, в якій просить її
скасувати та направити справу на новий
касаційний розгляд, мотивуючи свої
вимоги неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалені різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 13.01.2009 у справі № 16/301 та від
11.12.2006.

Розглянувши заяву про перегляд
ухвали суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Колегія суддів не розцінює як
доказ неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах рішення Вищого
адміністративного суду України, на які
посилається заявник.

Адже, як вбачається зі змісту
ухвали від 05.05.2014, про перегляд якої
подано заяву, у прийнятті цього рішення
Вищий адміністративний суд України,
відмовляючи у відкритті касаційного
провадження, фактично погодився з
висновками судів попередніх інстанцій,
покладеними в основу прийняття ними
рішень у справі, відносно того, що на
час проведення перевірки у спірному
об'єкті торгівлі (у кіоску)
господарську діяльність здійснювала
інша особа, а не СПД ОСОБА_1, що виключає
законність притягнення останнього до
відповідальності за здійснення
безліцензійної торгівлі алкогольними
виробами у вказаному кіоску.

У той же час у прийнятті ухвали від
13.01.2009 у справі № 16/301, так само як і
ухвали від 11.12.2006, на які посилається
заявник, касаційний суд погодився з
правомірністю застосування до суб'єкта
господарювання штрафних санкцій,
виходячи з установлених судами
обставин справи щодо наявності у
відповідних суб'єктів на реалізації
алкогольних напоїв без марок акцизного
збору встановленого зразка та за
відсутності ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями.

Аналіз наведених рішень
касаційного суду не дає підстав
вважати, що він неоднаково застосував
норми матеріального права, які
регулюють подібні правовідносини,
оскільки неоднаковість його правових
висновків стала наслідком
встановлення судами під час розгляду
цих справ різних фактичних обставин.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Головному управлінню
Міндоходів у Черкаській області у
допуску справи № 823/39041/13-а до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:О.В. Карась О.В. Муравйов С.Е.
Острович А.О. Рибченко