Справа № 1170/2а-1612/11
Суддя: Кравцов О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 серпня 2014 року м. Київ
В/800/3639/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Кравцова О.В.,

Васильченко Н.В.,

Донця О.Є.,

Розваляєвої Т.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши заяву комунального
підприємства «Теплокомуненерго»
Олександрійської міської ради про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 3 липня 2014 року у справі за
позовом Кіровоградського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до комунального
підприємства «Теплокомуненерго»
Олександрійської міської ради про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року адміністративний позов
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
задоволено повністю: стягнуто з
комунального підприємства
«Теплокомуненерго» Олександрійської
міської ради на користь
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
у розмірі 49984 гривні 2 копійки та пеню за
порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 180 гривень.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2012 року постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року скасовано та прийнято нову
постанову, якою відмовлено в
задоволенні позовних вимог
Кіровоградського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 3 липня 2014 року постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного від 10 квітня 2012 року
скасовано, залишено в силі постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року.

В заяві про перегляд Верховним Судом
України ухвали суду касаційної
інстанції від 3 липня 2014 року
відповідач посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України, як судом касаційної
інстанції, одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме: статті 218
Господарського кодексу України, статей
19,20 Закону України № 875-XII від 21 березня
1991 року «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах.

Вивчивши заяву комунального
підприємства «Теплокомуненерго»
Олександрійської міської ради та
додані до неї матеріали, суд не
знаходить підстав для допуску справи
до провадження Верховного Суду України
з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 237 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України), підставами для перегляду
можуть бути виключно неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 3 липня 2014 року, про
перегляд якої ставить питання заявник,
суд касаційної інстанції залишив без
змін рішення суду першої інстанції,
скасувавши рішення суду апеляційної
інстанції, з тих підстав, що
відповідачем не було здійснено
вичерпних заходів для
працевлаштування інвалідів, оскільки
відповідачем центр зайнятості
проінформовано про наявність вільних
вакансій, у тому числі для
працевлаштування інвалідів, лише у
вересні 2010 року, а за інші періоди звіти
не надавались.

З наданої ухвали Вищого
адміністративного суду України від 9
вересня 2010 року у справі № К-17024/10, на
яку відповідач посилається, як на
підставу для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
не вбачається неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права при вирішенні
спору у подібних правовідносинах,
оскільки у спірних правовідносинах
йдеться про те, що відповідач повідомив
центр зайнятості про наявність вільних
вакансій, у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів, лише у
вересні 2010 року, а звітів за інші
періоди відповідачем не надавалось,
оскільки вакантних посад на
підприємстві не було, отже не створив
робочих місць для інвалідів та не
проінформував місцеві органи влади про
наявність таких місць, тому суди і
дійшли висновку про відсутність вжиття
відповідачем усіх вичерпних заходів
для працевлаштування інвалідів.

Подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкта та предмета
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

Правовідносини між сторонами у справі,
в якій ухвалене перелічене судове
рішення, виникли з інших, відмінних між
собою, обставин, яким надавалася
правова оцінка, тобто такі
правовідносини не є подібними, в них
ухвалені різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, що виключає
можливість допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

За таких обставин, у суду немає підстав
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України для перегляду
судового рішення

Керуючись статтями 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Кіровоградського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до комунального
підприємства «Теплокомуненерго»
Олександрійської міської ради про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів, для
перегляду ухвали Вищого
адміністративного суду України від 3
липня 2014 року.

СуддіКравцов О.В.

Васильченко Н.В.
Донець О.Є.

Розваляєва Т.С.
Стрелець
Т.Г.