Справа № 2а-4222/11
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кротінов В.О.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
справа №2а-4222/11

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Васильєвої І.А., Сухарька М.Г.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради на постанову
Ленінського районного суду м.Донецька
від 30 травня 2014 р. у справі № 2а-4222/11
(головуючий І інстанції Кротінов В.О.)
за позовом ОСОБА_3 до Управління праці
та соціального захисту населення
Ленінської районної ради м. Донецька
про визнання дій неправомірними у
виплаті державної допомоги та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Ленінського
районного суду м.Донецька з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінського
районної у м. Донецьку ради про
визнання неправомірними дії
відповідача щодо відмови у здійсненні
перерахунку та виплати державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
відповідно до норм діючого
законодавства, але не менше рівня
прожиткового мінімуму, встановленого
для дітей до шести років станом на 2009
рік у розмірі не менше 75% рівня
прожиткового мінімуму, а з 01.01.2010 року у
розмірі 100% рівня прожиткового
мінімуму, встановленого для дітей
віком до шести років; зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
в м. Донецьку ради зробити перерахунок
та виплату нарахованої суми державної
соціальної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно норм діючого
законодавства не менше рівня
прожиткового мінімуму з 28.12.2009 р. по
17.10.2012 р.

Ухвалою Ленінського районного суду
м.Донецька від 30.05.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінського
районної у м. Донецьку ради в частині
зобов'язання Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної в м. Донецьку Ради
зробити позивачу перерахунок та
виплату нарахованої суми державної
соціальної допомоги по догляду за
ОСОБА_3 до досягнення ним трирічного
віку відповідно норм діючого
законодавства не менше рівня
прожиткового мінімуму з 28.12.2009 р. по
14.05.2011 р. залишено без розгляду, у
зв'язку з порушенням строків
передбачених ст. 99 КАС України.

Постановою Ленінського районного суду
м.Донецька від 30 травня 2014 року позов
було задоволено. Суд першої інстанції
визнав протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
з нарахування та виплати ОСОБА_3
допомоги по догляду за ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
трирічного віку в розмірі,
встановленому відповідно до статті 15
Закону України від 21.11.1992 року № 2811-ХІІ
«Про державну допомогу сім`ям з дітьми»
у редакції Закону України від 01.01.2008
року, зобов'язав Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_3 допомоги по догляду за ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до статті 15
Закону України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми» (у
редакції Закону України від 09.07.2007
року), з 14 травня 2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2
року у розмірі прожиткового мінімуму,
встановленого законом для дітей віком
до 6 років.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що згідно Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751 «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми» допомога по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, належним
чином були повідомлені про дату, час і
місце судового засідання. Відповідно
до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
необхідно залишити без змін з
наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_3 є матір'ю ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про народження (а.с. 10).

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради з 28.12.2009 р., як
отримувач допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, як непрацююча особа, та отримує
державну допомогу у розмірі 130 грн.,
відповідно до вимогЗаконом України від
21.11.1992 р. № 2811-ХІІ «Про державну
допомогу сім`ям з дітьми».

28.10.2011 року позивач звернулась до
Управління праці і соціального захисту
населення Ленінської районної у м.
Донецьку ради з заявою про проведення
перерахунку призначеної допомоги (а.с.
13).

Листом Управління праці і соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради від 31.10.2011 року
повідомлено в задоволені заяви
позивача та зазначено, що призначена
допомога сплачується згідно діючого
законодавства, зокрема відповідно до
статті 15 Закону України від 21.11.1992 №
2811-ХІІ «Про державну допомогу сім`ям з
дітьми» (у редакції Закону України від
01.01.2008 року) та підстав для перерахунку
немає (а.с. 14).

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», в
редакції, яка діяла до 01.01.2008 року,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надавалася особам, які не застраховані
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, у
розмірі встановленому законом
прожиткового мінімуму дітей віком до 6
років.

Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» , відповідно
до Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначає
правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей. Статтею 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»,
визначено, що дія зазначеного Закону
розповсюджується на застрахованих
осіб в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування, та
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року внесено зміни до: -
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року №
2811-ХІІ, зокрема дію ст. 13 зазначеного
Закону поширено на застрахованих осіб,
- статті 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» №
2240-III від 18 січня 2001 року та виключено
пункти 3, 4 статті 34, статті 40-44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» № 2240-III від 18
січня 2001 року.

Положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року, в т.ч. й пункт 25
розділу ІІ, рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» № 107-VI від
28 грудня 2007 року, визначено, що розділ
ІІ цього Закону, діє до 31 грудня 2008 року.

Тобто, з 22 травня 2008 року відновлена дія
норм статті 1, пунктів 3, 4 статті 34,
статей 40-44 Закону № 2240 в редакції, яка
діяла до внесення змін Законом № 107-VI
від 28 грудня 2007 року, а також з 01 січня
2009 року відновили свою дію ст. 13,15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми».

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 визначено право
Кабінету Міністрів України
встановлювати розміри соціальних
виплат, які фінансуються за рахунок
коштів Державного бюджету України на
основі і на виконання Закону України
«Про Державний бюджет України» на
відповідний рік .

Але, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2012 рік»,Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік», не
було встановлено, що положення ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» , застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України , виходячи
з наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного Фонду України на відповідні
роки.

Кабінетом Міністрів України
відповідних постанов з цього питання
на 2011, 2012 роки не приймав.

Таким чином, відповідач, виплачуючи
позивачу допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, встановленому
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2001 року № 1751 «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми»,
діяв неправомірно та з порушенням
вимог законодавства.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про те, що при
розгляді справи судом першої інстанції
було допущено неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те,
що підстави для скасування рішення
суду першої інстанції відсутні, а тому
відхиляє апеляційну скаргу і залишає
судове рішення без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
на постанову Ленінського районного
суду м.Донецька від 30 травня 2014 р. у
справі № 2а-4222/11 - залишити без
задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м.Донецька від 30 травня 2014 р. у справі №
2а-4222/11 -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
І.А.Васильєва

М.Г.Сухарьок