Справа № 826/2598/14
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2598/14
Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач: Глущенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Карпушової О.В., Шелест С.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Теплобуд»
до Відділу Державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання
протиправними та скасування постанов
про відкриття виконавчого провадження,
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Теплобуд» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
березня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Компанія «Теплобуд» звернулося у
суд із позовом до відділу Державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві, у якому просило визнати
протиправними та скасувати постанови
державного виконавця цього відділу від
29.01.2014 року про відкриття виконавчих
проваджень №41755576 та №41755481.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
березня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
при відкритті виконавчих проваджень з
примусового виконання постанов органу
архітектурно-будівельного контролю
державний виконавець діяв відповідно
до чинного законодавства.

З таким висновком суду не можна не
погодитися.

Колегією суддів установлено, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції
перебувають постанови Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві від 05 вересня 2013
року № 374/13 (виконавче провадження
№41755576) та № 373/13 (виконавче провадження
№41755481) про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Теплобуд» штрафів у розмірі 103230,00 грн.
та 51615,00 грн. відповідно.

Зазначені виконавчі провадження
відкриті на підставі заяв Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві від 22 січня 2014 року
№ 7/26-44/2301/05 та № 7/26-40/2301/05, які надійшли
на адресу органу державної виконавчої
служби 28 січня 2014 року.

Не погоджуючись із правомірністю
відкриття державним виконавцем
згаданих виконавчих проваджень,
позивач звернувся у суд. При цьому,
позивач стверджує, що заявником
(органом архітектурно-будівельного
контролю) було пропущено встановлений
законом строк пред'явлення постанов
про накладення штрафу до виконання, а
тому державний виконавець повинен був
відмовити у відкритті провадження з їх
примусового виконання.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, доводам позивача та висновкам
суду першої інстанції, колегія суддів
зважає на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України «Про
виконавче провадження».

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України «Про державну виконавчу
службу» (ч. 2 ст. 2 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Пунктами 6 і 8 частини 2 зазначеної
правової норми до виконавчих
документів віднесено постанови
органів (посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом, а також рішення
інших органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу.

Статтею 18 цього Закону встановлено
основні вимоги до змісту виконавчого
документу. Так, у виконавчому
документі, зокрема, зазначається строк
пред'явлення його до виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 25
зазначеного Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 26
Закону державний виконавець відмовляє
у відкритті виконавчого провадження у
разі пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Як убачається із наявних в матеріалах
справи копій постанов Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у м. Києві від 05 вересня 2013
року № 374/13 та № 373/13, цими рішеннями
органом архітектурно-будівельного
контролю було накладено на ТОВ
«Компанія «Теплобуд» штрафи за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, передбачені Законом
України «Про відповідальність у за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

За визначенням названого Закону
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами (ч. 1 ст. 1).

Стаття 2 цього Закону визначає склад
правопорушень у сфері містобудування
та санкції, що мають бути застосовані
до правопорушника у вигляді штрафу.

Зі змісту ст. ст. 3, 4 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
слідує, що справи про правопорушення,
передбачені цим Законом, розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Накладати штраф від імені центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності визначається Кабінетом
Міністрів України.

Постанови про накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, винесені посадовими
особами центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, є
виконавчими документами і підлягають
виконанню в установленому законом
порядку.

Не підлягає виконанню постанова, яку не
було звернуто до виконання протягом
двох років з дня винесення.

Згідно пункту 9 Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.04.1995 року № 244,
постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після прийняття постанови
вручається під розписку керівникові
або уповноваженому представникові
суб'єкта містобудування чи
надсилається поштою, про що робиться
запис у справі. Другий примірник у разі
несплати штрафу в установлений строк
пред'являється інспекцією до
примусового виконання у порядку та
строки, що визначені Законом України
«Про виконавче провадження», а третій -
залишається в інспекції, яка наклала
штраф.

Строки пред'явлення виконавчих
документів до виконання визначені
статтею 22 Закону України «Про
виконавче провадження». Частиною 1 цієї
статті встановлено, що посвідчення
комісій по трудових спорах, постанови
судів у справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, можуть бути
пред'явлені до виконання протягом
трьох місяців, а інші виконавчі
документи - протягом року, якщо інше не
передбачено законом.

Зі змісту частини 2 приведеної норми
випливає, що для усіх виконавчих
документів, окрім судових рішень та
рішень комісій по трудових спорах,
строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються з наступного
дня після набрання ними юридичної сили,
якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 26 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
постанова про накладення штрафу
набирає законної сили після закінчення
строку їх оскарження, який, у свою
чергу, становить 15 днів з дня винесення
такої (ст. 5 Закону України Закону
України «Про відповідальність у за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та п. 12 вказаного Порядку).

Матеріали справи свідчать про те, що
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві від 05.09.2013 року №374/13 та №373/13
набрали законної сили 19.09.2013 року, про
що в них міститься відповідний запис,
та що відповідає вищенаведеним
нормативним приписам. Окрім того, в
указаних постановах зазначено, що
строк пред'явлення їх до виконання
становить два роки з дня їх винесення,
що відповідає правилам, закріпленим
спеціальним законом, а саме: статтею 4
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» (абз. 4 ч. 3).

Враховуючи викладене, а також те, що
зазначені постанови, які мають силу
виконавчих документів, надійшли до
органу державної виконавчої служби
28.01.2014 року, що підтверджується
відбитками реєстраційних штампів ВДВС,
такі були пред'явлені до виконання в
межах строків, установлених законом. А
тому, у державного виконавця не було
підстав для відмови у відкритті
виконавчого провадження на підставі п.
1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження» (за пропуском строку
пред'явлення документів до виконання).

Отже, доводи апеляційної скарги не
доводять помилковості викладених у
постанові суду першої інстанції
висновків, або ж порушень судом норм
матеріального чи процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
справи, спростовуються вищевикладеним,
а тому не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
«Теплобуд» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.В. Карпушова
суддяС.Б. Шелест

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Карпушова О.В.

Шелест С.Б.