Справа № 2-а-17572/11
Суддя: Баранов В. І.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 26.08.2014
Провадження 6-а/320/59/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

« 26» серпня 2014 року
м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого - судді Баранова В.І.,

при секретарі – Ухановій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі подання
головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
України у Запорізькій області ОСОБА_1
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення від 15.09.2011 року,
винесеного Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області по справі № 2а-17572/11,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з поданням в
якому просить змінити спосіб і порядок
подальшого виконання виконавчого
документу № 2а-17572/11 від 04.04.2014 року,
виданого Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області, з зобов’язання Управління
пенсійного фонду України у
Мелітопольському районі Запорізької
області на стягнення з Управління
пенсійного фонду України у
Мелітопольському районі Запорізької
області на користь ОСОБА_2 підвищення
до пенсії у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст. 6
Закону України “Про соціальний захист
дітей війни ” № 2195-1V від 18 листопада 2004
року та ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» за період з
01.03.2011 року по 19.06.2011 року, з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період в сумі 636, 32 грн.

В обґрунтування подання зазначає, що за
виконавчим документом № 2а-17572/11 від
04.04.2014 року, виданим Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області зобов’язано Управління
пенсійного фонду України у
Мелітопольському районі Запорізької
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії
у розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком відповідно до ст. 6 Закону України
“Про соціальний захист дітей війни ”
№ 2195-1V від 18 листопада 2004 року та ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» за період з
01.03.2011 року по 19.06.2011 року, з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період. Відповідно до ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження»
боржнику була надана можливість
самостійно виконати рішення суду в
строк до 21.04.2014 року, однак, листом від
04.06.2014 року, за вих. №3876/12 боржник
повідомив про неможливість виконання
рішення суду у повному обсязі у
зв’язку з відсутністю відповідних
асигнувань. Станом на 2012-2013 рік коштів
на виплату заборгованості управлінню
не виділено. Крім того, заявник
посилається на ст.3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень», який набрав чинності
01.01.2013 року, відповідно до якої
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України, з урахуванням особливостей,
передбачених постановою Кабінету
Міністрів України №45 від 30.01.2013 року, в
зв’язку з чим, на теперішній час,
ураховуючи вищевикладене, наявні
передбачені законом обставини, що
виключають здійснення виконавчого
провадження органом державної
виконавчої служби. У зв'язку з тим, що
резолютивна частина вищевказаного
виконавчого листа містить
необхідність виконати дії
зобов'язального характеру, без
зазначення конкретної суми до
стягнення з боржника на користь
стягувача, державний виконавець не має
можливості арештувати відповідний
реєстраційний рахунок Управління
Пенсійного фонду України в м.
Мелітополі Запорізької області в
органі Держказначейства із подальшим
списанням коштів і погашення
заборгованості перед стягувачем. На
підставі викладеного, посилаючись на
ст.ст. 11, 36 Закону України «Про
виконавче провадження», постанову
Кабінету Міністрів України № 45 від
30.01.2013, ст. 263 КАС України, заявник просив
задовольнити подання.

Представник відділу примусового
виконання рішень управління ДВС ГУ
юстиції у Запорізькій області, в судове
засідання не з’явився, однак він в
поданні просить розглянути подання за
його відсутністю.

Представник УПФ України в м. Мелітополі
та Мелітопольському районі
Запорізької області, в судове
засідання не з’явився, однак була
належним чином повідомлена про день,
місце та час розгляду справи та заявила
суду про розгляд подання за її
відсутності.

Стягувач – ОСОБА_2, належним чином
повідомлена про дату, час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з’явилася.

Відповідно ч.2 ст.263 КАС України,
неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду справи, не
перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, в
зв’язку з неявкою сторін, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що подання не підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Мелітопольського міськрайонного суду
№ 2-а-17572/11 від 15 вересня 2011 року
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Мелітопольському районі Запорізької
області про стягнення недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги «Дітям війни» - задоволено
частково: визнана протиправною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України у Мелітопольському
районі Запорізької області щодо не
нарахування та не виплати ОСОБА_2,
підвищеної на 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком згідно до ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» № 2195- ІV від 18.11.2004 року;
зобов’язано Управління Пенсійного
фонду України у Мелітопольському
районі Запорізької області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2,
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» № 2195- ІV
від 18.11.2004 року та частини 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування» за період з
01.03.2011 року по 19.06.2011 року, з урахуванням
різниці, яка була виплачена у цей
період. В іншій частині позову
відмовлено (а.с. 11).

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26.04.2013 року постанову
Мелітопольського міськрайонного суду
від 15 вересня 2011 року залишено без змін
(а.с. 30-31).

04 квітня 2014 року Мелітопольським
міськрайонним судом по даній справі
виданий виконавчий лист.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, для відстрочення, розстрочення
виконання рішення та зміни способу
його виконання є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15.09.2011 року неможливе через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Отже, виконання зазначеної постанови
суду фактично можливе, хоча й за певних
умов, тому відсутні підстави для зміни
способу вказаного рішення.

Крім цього, за приписами пункту другого
частини четвертої статті 105 КАС
України, адміністративний позов може
містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Таким чином, зобов'язання, покладені на
боржника постановою Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15.09.2011 року, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин у поданні державного
виконавця, що розглядається, міститься
прохання про зміну не способу
виконання постанови суду, а судового
рішення по суті позовних вимог і
вирішення додаткової позовної вимоги
про стягнення коштів у сумі 636, 32 грн. ,
яка не була предметом розгляду та
дослідження суду під час ухвалення
вищевказаної постанови суду.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення подання державного
виконавця.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 160, 165, 263 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
України у Запорізькій області про
зміну способу та порядку виконання
судового рішення від 15.09.2011 року,
винесеного Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області по справі № 2а-17572/11– відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Мелітопольський міськрайонний
суд протягом 5 днів з дня отримання
копії ухвали, з одночасним надісланням
копії апеляційної скарги особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ:
В.І. БАРАНОВ