Справа № 740/4561/13-а
Суддя: Конюшко К.В.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2014 року
м. Київ К/800/17484/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Конюшка К.В.

суддів:
Гончар Л.Я., Васильченко Н.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 21
листопада 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 лютого 2014 року

у справі № 740/4561/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Ніжинської міської ради

про скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Ніжинської міської ради про (з
урахуванням уточнених позовних вимог)
відновлення конституційного права на
безпечне для життя і здоров'я довкілля,
визнання незаконним та скасування
пункту 17 рішення Ніжинської міської
ради від 12.04.2012 №15-25/2012 «Про
затвердження проектів землеустрою та
технічної документації, надання
земельних ділянок» стосовно
затвердження проекту землеустрою щодо
зміни цільового призначення земельної
ділянки по АДРЕСА_1 із земельної
ділянки для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд на
земельну ділянку для житлової забудови
(будівництво багатоповерхового
житлового будинку з вбудованим
магазином промислових товарів).

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 21.11.2013 у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25.02.2014,
постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 21.11.2013,
скасовано. Прийнято нове рішення, яким
адміністративний позов ОСОБА_2 до
Ніжинської міської ради про скасування
рішення залишено без розгляду.

Не погоджуючись зі вказаним рішенням
суду першої та апеляційної інстанцій,
ОСОБА_2 оскаржив їх у касаційному
порядку.

У касаційній скарзі скаржник просив
скасувати вказані судові акти з
мотивів порушення названими судами
норм матеріального та процесуального
права, та направити справу на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Справу розглянуто у попередньому
судовому засіданні в установленому
статтею 2201 Кодексу адміністративного
судочинства України порядку.

Згідно з частиною другою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи і правильність
застосування судами норм
процесуального та матеріального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
відхиленню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що ОСОБА_3 відповідно до
державних актів на право власності від
25.09.2002 № 1787 та № 1786 належить земельна
ділянка по АДРЕСА_1.

12.08.2011 ОСОБА_3 звернувся до Ніжинської
міської ради з заявою про надання
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо зміни цільового
призначення земельної ділянки
загальною площею 0,1833 га для розміщення
п'ятиповерхового будинку з вбудованим
магазином по продажу промислових
товарів.

Рішенням Ніжинської міської ради від
29.12.2011, відповідно до пункту тридцять
четвертого статті 26 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», було надано дозвіл на
розробку проекту із землеустрою щодо
зміни цільового призначення земельної
ділянки.

На підставі даного рішення був
розроблений проект землеустрою щодо
зміни цільового призначення землі, а
також наданий висновок комісії з
розгляду питань, пов'язаних з
погодженням документації із
землеустрою для розміщення на вказаній
земельній ділянці п'ятиповерхового
двадцятиквартирного житлового
будинку. Головне управління культури,
туризму і охорони культурної спадщини
надало лист, що даний об'єкт
знаходиться поза межами охоронних
археологічних зон міста Ніжина,
затверджених у 1994 році та пам'ятки
історії за зазначеною адресою
відсутні. Державне управління охорони
навколишнього природного середовища в
Чернігівській області надало висновок
про погодження проекту землеустрою
щодо зміни цільового призначення
земельної ділянки по АДРЕСА_1 для
розміщення п'ятиповерхового
двадцятиквартирного житлового
будинку.

12.04.2012 сесією Ніжинської міської ради
було прийнято рішення та затверджено
проект землеустрою щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки загальною площею 0,1636 га.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
статтею 9 Закону України «Про державну
експертизу землевпорядної
документації» при зміні цільового
призначення землі не передбачена
обов'язкова державна експертиза. Крім
того, пункт 6 Порядку зміни цільового
призначення земель, які перебувають у
власності громадян або юридичних осіб
передбачає погодження проекту
відведення земельної ділянки, а не
проекту землеустрою щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та залишаючи позов без
розгляду, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що судом першої
інстанції не взято до уваги доводи
Ніжинської міської ради про пропуск
ОСОБА_2 строку звернення до
адміністративного суду без поважних
причин, чим порушено норми
процесуального права.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком суду апеляційної інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті
107 Кодексу адміністративного
судочинства України, суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
подано адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними).

За приписами частини 1 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

За посиланням позивача в апеляційній
скарзі, в обґрунтування поважності
причин пропуску строку звернення до
суду, про порушення його
конституційного права на безпечне для
життя та здоров'я довкілля йому стало
відомо 28.08.2013 після ознайомлення з
листом Чернігівського
Науково-дослідного та проектного
інституту землеустрою і доданим до
нього актом обстеження земельної
ділянки щодо визначення кута схилу у
зазначеній природоохоронній зоні.

Слід зауважити, що судом апеляційної
інстанції правомірно не взято до уваги
в якості поважності причин пропуску
строків звернення до суду названі
посилання позивача.

Оскільки, як зазначив сам позивач у
позовній заяві, про факт будівництва
спірного об'єкта нерухомості йому було
відомо ще у 2012 році. Так, у відповіді на
його звернення Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області від 14.08.2012 №
7/25-1156ПД зазначено про відповідність
спірного будівництва нормам чинного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності. Він неодноразово звертався
до відповідних державних органів щодо
законності будівництва.

Отже, суд касаційної інстанції
погоджується з тим висновком суду
апеляційної інстанції, що позивачем
пропущено строк звернення до суду,
оскільки ОСОБА_2 дізнався про
порушення своїх прав ще у 2012 році,
однак, із позовом про захист порушеного
права звернувся до суду лише у жовтні
2013 року.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції чинній на час виникнення
спірних відносин) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи було
встановлено шестимісячний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислювався
з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за
загальним правилом перебіг строку на
звернення до адміністративного суду
починається від дня виникнення права
на адміністративний позов, тобто коли
особа дізналася або могла дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів, не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з обґрунтованим
висновком суду апеляційної інстанції,
що позивачем не зазначено
обґрунтованих причин пропущення
строку звернення до адміністративного
суду, та не надано доказів на
підтвердження того, що існували певні
об'єктивні перешкоди для звернення до
адміністративного суду у встановлений
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України строк. Отже, ОСОБА_2
пропущено строк звернення до суду без
поважних причин, що є підставою для
залишення позовної заяви без розгляду
у відповідності до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

За вказаних обставин, суд апеляційної
інстанції законно та обґрунтовано
скасував рішення суду першої
інстанції.

Згідно з частиною 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий

(підпис)

К.В. Конюшко

Судді

(підпис)

Л.Я. Гончар

(підпис)

Н.В. Васильченко

Згідно з оригіналом помічник судді

М.Р. Мергель