Справа № 806/3347/14
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року
Житомир справа № 806/3347/14

категорія 11.2

Суддя Житомирського окружного
адміністративного суду Панкеєва В.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом прокурора Олевського району в
інтересах держави в особі до
Тепеницької сільської ради Олевського
району Житомирської області про
визнання незаконним та скасування
рішення від 30.04.2014, зобов'язання
виконати вимоги подання від 24.06.2014 №
84-1054 вих-14,-

встановив:

Прокурор Олевського району звернувся
до Житомирського окружного
адміністративного суду з позовом в
якому просить:

- визнати незаконним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Тепеницької сільської ради
Житомирської області від 28.04.2014 "Про
встановлення порядку спілкування
дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_3, які
після розлучення згідно рішення
Олевського районного суду залишилися
проживати з матір'ю";

- зобов'язати Тепеницьку сільську раду
Житомирської області виконати вимоги
подання прокуратури Олевського району
Житомирської області від 24.06.2014 № 84-1054
вих-14, а саме вжити заходів щодо
усунення виявлених порушень
законодавства України та скасувати
неправомірно винесений висновок.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор зазначає, що виконавчим
комітетом Тепеницької сільської ради
Олевського району Житомирської
області прийнято рішення № 22 від
28.04.2014 "Про затвердження висновку
органу опіки та піклування "Про
встановлення порядку спілкування
дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_3, які після
розлучення згідно рішення Олевського
районного суду залишилися проживати з
матір'ю". Оскільки Тепеницька сільська
рада не відноситься до переліку
органів місцевого самоврядування,
визначених п.73 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою
Кабунету Міністрів України від 24.09.2008 №
866, тому рішення про порядок побачення
ОСОБА_3 з дітьми відноситься до
компетенції Олевської районної
державної адміністрації.

Прокурор позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив їх задовольнити
та розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача до суду не
з'явився до суду надіслав заяву в якій
просив розгляд справи провести без
його участі. Позовні вимоги не визнав.

Відповідно до ст.128 КАС України суд
вважає за можливе провести розгляд
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши наявні в матеріалах справи
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України) у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до статті 23 Закону України
"Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-XII, із
змінами і доповненнями, у разі
відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:

1) визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині;

2) визнання протиправним рішення чи
окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень;

3) визнання протиправними дій чи
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії або утриматися від вчинення
певних дій.

Судом встановлено, що виконавчим
комітетом Тепеницької сільської ради
Олевського району Житомирської
області було винесено рішення № 22 від
28.04.2014 "Про затвердження висновку
органу опіки та піклування "Про
встановлення порядку спілкування
дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2,
07.08.2008 року" (а.с. 8).

Відповідно даного рішення органом
опіки і піклування Тепеницької
сільської ради складено висновок "Про
встановлення порядку спілкування
дітей ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_3, які після
розлучення згідно рішення Олевського
районного суду залишилися проживати з
матір'ю" (а.с.9). Згідно якого
встановлений наступний порядок
спілкування дітей з батьком: кожного
першого та третього тижня місяця з 18:00
години в п'ятницю до 18:00 години в неділю
за місцем фактичного проживання
батька; один місяць на рік діти
відпочивають з батьком за межами
району, якщо не буде шкоди здоров'ю
дітей.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_4, мати дітей ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
звернулася до прокуратури зі скаргою
посилаючись на те, що дане рішення
прийняте невідповідним органом і
суперечить чинному законодавству
України, а саме постанові Кабінету
Міністрів України № 866 від 24.09.2008 та
порушує інтереси її дітей (а.с.13).

У зв'язку з наведеним прокуратурою
Олевського району Житомирської
області було винесено постанову від
24.06.2014 про проведення перевірки
перевірки у порядку нагляду за
додержанням і застосуванням законів, в
якій постановлено провести перевірку в
порядку прокурорського нагляду за
додержанням та застосуванням законів у
Тепеницькій сільській раді при
винесенні висновку "Про встановлення
порядку спілкування дітей ОСОБА_1,
ОСОБА_2 з батьком ОСОБА_3, які після
розлучення згідно рішення Олевського
районного суду залишилися проживати з
матір'ю".

Прокуратурою було проведено перевірку
додержання органом опіки та піклування
Тепеницької сільської ради діяльності,
пов'язаної із захистом прав дітей в
частині встановлення порядку їх
відвідування батьками, які проживають
з ними окремо. За результатами
перевірки виявлено порушення вимог
Сімейного кодексу України, ст.15 Закону
України "Про охорону дитинства", п.п.3, 73
Порядку провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини та внесено
подання від 24.06.2014 № 84-1054 вих-14 "Про
усунення порушень законодавства
України щодо впровадження органами
опіки та піклування діяльності,
пов'язаної із захистом прав дитини" з
вимогами вжити заходів щодо усунення
виявлених порушень законодавства
України про провадження органами опіки
та піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, причин цих
порушень та умов, що їм сприяють;
скасувати неправомірно винесений
висновок "Про встановлення порядку
спілкування дітей ОСОБА_1, ОСОБА_2 з
батьком ОСОБА_3, які після розлучення
згідно рішення Олевського районного
суду залишилися проживати з матір'ю"
органу опіки і піклування Тепеницької
сільської ради (а.с.10-11).

На дане подання відповідач повідомив,
що при розгляді заяви ОСОБА_3 органом
опіки та піклування сільської ради
було надано висновок про встановлення
порядку спілкування з дітьми ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, які
проживають окремо від батька. Даний
висновок прийнятий відповідно до ст.
ст.19, 158 Сімейного кодексу України та п.4
ст.34 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Нормативно-правовим актом, який
визначає механізм провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, є Порядок провадження органами
опіки та піклування діяльності,
пов'язаної із захистом прав дитини,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 24.09.2008 року № 866
(надалі - Порядок № 866).

Згідно п.3 даного Порядку органами
опіки та піклування є районні, районні
у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчі органи
міських, районних у містах, сільських,
селищних рад (далі - органи опіки та
піклування), які відповідно до
законодавства провадять діяльність з
надання статусу дитини-сироти та
дитини, позбавленої батьківського
піклування, влаштування дітей-сиріт та
дітей, позбавлених батьківського
піклування, встановлення опіки та
піклування над дітьми-сиротами та
дітьми, позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Згідно п.73 Порядку № 866, у разі
виникнення спору між батьками щодо
участі у вихованні дитини один з
батьків, що проживає окремо від дитини,
подає службі у справах дітей за місцем
проживання дитини заяву, копію
паспорта, довідку з місця реєстрації
(проживання), копію свідоцтва про
укладення або розірвання шлюбу (у разі
наявності), копію свідоцтва про
народження дитини. Працівник служби у
справах дітей проводить бесіду з
батьками, а у разі потреби, також з
родичами дитини. До уваги береться
ставлення батьків до виконання
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
стан здоров'я дитини та інші обставини,
що мають істотне значення. Після
з'ясування обставин, що призвели до
виникнення спору між батьками щодо
участі у вихованні дитини, служба у
справах дітей складає висновок. Участь
у вихованні дитини та у разі потреби
порядок побачення з дитиною того з
батьків, який проживає окремо від неї,
встановлюються рішенням районної,
районної у мм.Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради з
урахуванням висновку служби у справах
дітей.

Стаття 158 Сімейного кодексу України
встановлює, що за заявою матері, батька
дитини орган опіки та піклування
визначає способи участі у вихованні
дитини та спілкуванні з нею того з
батьків, хто проживає окремо від неї.
Рішення про це орган опіки та
піклування постановляє на підставі
вивчення умов життя батьків, їхнього
ставлення до дитини, інших обставин, що
мають істотне значення.

Згідно пункту 4 статті 34 Закону України
"Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997
№ 280/97-ВР, із змінами і доповненнями, до
відання виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належать
вирішення у встановленому
законодавством порядку питань опіки і
піклування.

Відповідно Порядку № 866, участь у
вихованні дитини та у разі потреби
порядок побачення з дитиною того з
батьків, який проживає окремо від неї,
встановлюються рішенням районної,
районної у мм. Києві та Севастополі
держадміністрації, виконавчого органу
міської, районної у місті ради з
урахуванням висновку служби у справах
дітей.

З огляду на викладене суд зазначає, що
до повноважень органу опіки і
піклування Тепеницької сільської ради
не відноситься встановлення порядку
побачення з дитиною того з батьків,
який проживає окремо від неї.

Статтею 15 Закону України "Про охорону
дитинства" від 26.04.2001 № 2402-III, із змінами
і доповненнями, передбачено право
дитини, яка проживає окремо від батьків
або одного з них, на підтримання з ними
регулярних особистих стосунків і
прямих контактів. Батьки, які
проживають окремо від дитини,
зобов'язані брати участь у її вихованні
і мають право спілкуватися з нею, якщо
судом визнано, що таке спілкування не
перешкоджатиме нормальному вихованню
дитини. У разі коли батьки не можуть
дійти згоди щодо участі одного з
батьків, який проживає окремо, у
вихованні дитини, порядок такої участі
визначається органами опіки та
піклування за участю батьків виходячи
з інтересів дитини. Рішення органів
опіки та піклування з цих питань можуть
бути оскаржені в суді у порядку,
встановленому законом.

Суд, оцінюючи оскаржуване рішення
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не надано доказів
правомірності оскаржуваного рішення.

Беручи до уваги вищенаведене,
проаналізувавши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а, відтак, такими, що
підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст.94 КАС
України не стягуються.

Керуючись статтями 71, 86, 94, 128, 136, 158-163, 167,
254 КАС України, суд -,

постановив:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення виконавчого комітету
Тепеницької сільської ради Олевського
району Житомирської області від 28.04.2014
№ 22 "Про затвердження висновку органу
опіки та піклування "Про встановлення
порядку спілкування дітей ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зобов'язати Тепеницьку сільську раду
Олевського району Житомирської
області виконати вимоги подання
прокуратури Олевського району
Житомирської області від 24.06.2014 № 84-1054
вих-14, а саме вжити заходів щодо
усунення виявлених порушень
законодавства України та скасувати
неправомірно винесений висновок.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Житомирський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
В.А. Панкеєва