Справа № 804/5931/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2014 р. Справа № 804/5931/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю:

представників позивача
Шаталюк С.В., Баден О.В.

представника відповідача
Ваховської Г.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Дочірнього
підприємства «Мессер Україна» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення за формою «В4»
№ від 26.12.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Мессер Україна»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просить скасувати
податкове повідомлення-рішення за
формою «В4» № від 26.12.2013 року.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що податковою
інспекцією була здійснена камеральна
перевірка даних, за декларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість Дочірнього
підприємства «Мессер Україна», за
результатами якої був складений акт
від 29.11.2013 року № 1266/2204/35253290, на підставі
якого було прийнято оспорюване
податкове повідомлення-рішення.
Позивач не погоджується з висновками,
до яких дійшов відповідач в Акті
перевірки від 29.11.2013 року та,
відповідно, із донарахованими сумами
податку на додану вартість згідно по
даткового повідомлення-рішення за
формою «В4» № від 26.12.2013 року, яким
було нараховано до сплати податок на
додану вартість у розмірі 352 748,00 грн.,
оскільки приймаючи до уваги факт
неузгодженості суми податкового
зобов'язання, встановленого за
результатами перевірки позивача
згідно акту № 2451/224/35253290 від 25.06.2013 року,
такі результати не є остаточними та не
є такими, що набрали законної сили у
відповідності до ч.2 п. 56.17 Податкового
кодексу України, як наслідок, у
позивача відсутні правові підстави для
здійснення змін у своїй податковій
звітності, зокрема в декларації за
жовтень 2013 року, до моменту закінчення
процедури оскарження податкового
повідомлення-рішення № від
20.09.2013р.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили позов задовольнити у повному
обсязі, посилаючись на доводи,
викладені в адміністративному позові.

Представник відповідача проти позову
заперечував, до суду надав письмові
заперечення, в яких свою позицію
обґрунтовував тим, що висновки,
зазначені в акті 29.11.2013 року №
1266/2204/35253290 стосовно даних,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість щодо
виявлених порушень ДП «Мессер Україна»
за жовтень 2013 року, з урахуванням акту
перевірки № 2451/224/35253290 від 25.06.2013 року, є
обґрунтованими та підтверджені
письмовими доказами, а тому
Лівобережна ОДПІ при прийнятті
податкового повідомлення-рішення за
формою «В4» № від 26.12.2013 року про
зменшення Дочірньому підприємству
«Мессер Україна» розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 352748,00 грн., діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, як наслідок,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення не підлягає
скасуванню, отже, підстави для
задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 29.11.2013 року
Лівобережною ОДПІ м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області на підставі
п. 200.10 Податкового ко дексу України від
02.12.10 №2755-УІ (далі - ПКУ), була здійснена
камеральна перевірка даних, за
декларованих у податковій звітності з
податку на додану вартість Дочірнього
підприємства «МЕС СЕР УКРАЇНА».

За результатами перевірки 29.11.2013 року
був складений акт № 1266/2204/35253290 про
результати камеральної перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з податку на додану вартість
щодо виявлених порушень.

Перевіркою було встановлено порушення
пунктів 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ПКУ, в
результаті до зменшення підлягає
залишок від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування вклю чається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
податковій декларації з ПДВ за жовтень
2013 року по ТОВ «МЕССЕР УКРАЇНА» у
розмірі 352748,00 грн.

На підставі акту перевірки
Лівобережною ОДПІ було винесено
податкове повідомлення-рішення
№ від 26.12.2013 року, яким зменшено
розмір від'ємного значення сум податку
на додану вартість у розмірі 352748,00 грн.

Під час здійснення передбаченої ПКУ
процедури адміністративного
оскарження результатів камеральної
перевірки від 29.11.2013 року та
податкового повідомлення-рішення за
формою «В4» № від 26.12.2013 року,
Рішенням про результати розгляду
повторної скарги Міністерства доходів
та зборів №6503/6/99-99-10-01-75 від 11.04.2014 року
скаргу ДП «МЕССЕР УКРАЇНА» залишено
без задоволення.

Як було встановлено під час судового
розгляду, у період з 11.06.2013 року по 17.06.2013
року відповідно до Наказу № 643 від
06.06.2013 року, виданого Лівобережною МДПІ
м. Дніпропетровська, згідно підпункту
78.1.1 пункту 78.1 стат ті 78 Податкового
кодексу України від 02.12.10 №2755-УІ (далі -
ПКУ), була здійснена документа льна
позапланова невиїзна перевірка
Дочірнього підприємства «МЕССЕР
УКРАЇНА» щодо підтвер дження
господарських правовідносин із ТОВ
«АЛКОМ» за травень 2012 року, ТОВ «ТД
АЛЬЯНС 3» за вересень 2010 року, ТОВ
«ГРАНД-БУД ПРЕСТИЖ» за листопад 2010
року, ТОВ «АГРО СТРОЙ КОМПЛЕКС» за
листопад 2009 року.

За результатами перевірки ДП «МЕССЕР
УКРАЇНА» 25.06.2013 року був складений акт
№ 2451/224/352 про результати
документальної позапланової перевірки
ДП «МЕССЕР УКРАЇНА», який став
підставою для проведення камеральної
перевірки даних, за декларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість Дочірнього
підприємства «Мессер Україна».

Перевіркою було встановлено порушення

- ст.ст.203, 215, 228, 662, 655, 656 Цивільного
кодексу України в частині недодержання
в момент вчинення правочину вимог, які
не спрямовані на реальне настання
наслідків, що обумов лені ними та
суперечать моральним засадам
суспільства;

- пунктів 198.2, 198.3, 198.6 статті 198,
пунктів 200.1, ст. 200, 201.4, 201.7, 201.10 статті 201
ПКУ - завищено податковий кредит за
рахунок включення до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість у вересні 2010 року від
ТОВ «ТД АЛЬЯНС 3» на загальну суму ПДВ
26500,00 грн., у травні 2012 року від ТОВ
«АЛКОМ» на загальну суму 352 747,50 грн., в
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, що підлягає сплаті
до бюджету, на загальну суму 379247,50 грн.

У відповідності до таких висновків
Лівобережною ОДПІ були прийняті:

- податкове повідомлення-рішення
№ від 20.09.2013 року, яким було
нарахова но до сплати податок на додану
вартість у розмірі 26500 грн.;

- податкове повідомлення-рішення
№ від 20.09.2013 року, яким було
нарахова но до сплати податок на додану
вартість у розмірі 352748 грн.

ДП «МЕССЕР УКРАЇНА» не
погодившись із висновками
Лівобережної ОДПІ в Акті перевірки та,
відповідно, із донарахованими сумами
ПДВ згідно ППР №, оскаржило
зазначене ППР № у відповідності
до чинного законодавства.

10.09.2013 року ДП «МЕССЕР УКРАЇНА» було
надано запере чення за вих.№120 на
висновки та факти, викладені в Акті
перевірки від 25.06.2013 року.

Листом про надання інформації стосовно
розгляду заперечення № 7253/10/09-64-22-03-11
від 17.09.2013 року дії Лівобережної ОДПІ
були визнані правомірними.

30.09.2013 року було подано скаргу №130 до ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області. Рішенням ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області
№3083/10/04-36-10-04-09 від 09.10.2013 року термін
розгляду первинної скарги був
подовжений. А Рішен ням про результати
розгляду первинної скарги ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області №4152/10/04-36-10-08-09 від 26.11.2013 року у
задоволенні вимог ДП «МЕССЕР УКРАЇНА»
було відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням, ДП
«МЕССЕР УКРАЇНА» було направлено
скаргу №164 від 28.11.2013 року до
Міністерства доходів та зборів
України. Листом Міністерс тва доходів і
зборів України від 18.12.2013 року №
17728/6/5999-100-15 у за доволенні
скарги було відмовлено.

30.12.2013 року ДП «МЕССЕР УКРАЇНА» було
направлено по зовну заяву про
скасування ППР №, яку постановою
Дніп ропетровського окружного
адміністративного суду від 13.02.2014 року
було задоволено повністю і податкове
повідомлення-рішення № від 20.09.2013
року було ска соване.

ДП «Мессер Україна» вважає податкове
повідомлення-рішення рішення №
від 26.12.2013 року протиправним, тому
звернулося до суду за захистом
порушених прав.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд
зазначає наступне.

Відповідно до п.79.2 ст. 79 Податкового
кодексу України документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби виключно
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Згідно п. 200.1 ст.200 Податкового кодексу
України, сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п.200.2).

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п.200.3).

Відповідно до абз. «б» п.200.4 ст.200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то
залишок від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Відповідно до пп. 4.6.7 п. 4 розділу IV
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Мінфіну від 25.11.2011 N 1492 (який діяв під час
виникнення даних правовідносин), рядок
21.3 передбачений для відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (рядок 24) за
результатами камеральної чи
документальної перевірки, проведеної
органом державної податкової служби.

Представником позивача в судовому
засіданні було зазначено, та не
спростовано представником
відповідача, що під час здійснення ДП
«Мессер Україна» вищезазначеної
процедури оскарження, ві дповідачем
29.11.2013 року було здійснено камеральну
перевірку та встановлено факт не
віднесення ДП «Мессер Україна» суми
визначеної податковим повідомленням -
рішенням № від 20.09.2013 року, у
розмірі 352 748,00 грн. до рядку 21.3
Декларації за жовтень 2013 року.

Статті 55 і 56 глави 4 розділу II
Податкового кодексу України
визначають порядок подання та розгляду
органами державної податкової служби
скарг платників податків при
оскарженні податкових
повідомлень-рішень.

Відповідно до п. 56.15 ПКУ скарга, подана
із дотриманням строків, визначених пу
нктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання
платником податків грошових
зобов'язань, ви значених у податковому
повідомленні-рішенні (рішенні), на
строк від дня подання такої скарги до
контролюючого органу до дня закінчення
процедури адміністративного
оскарження. Про тягом зазначеного
строки податкові вимоги з податку, що
оскаржується, не надсила ються, а сума
грошового зобов'язання, що
оскаржується, вважається неузгодженою.

Згідно підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті
56 Податкового кодексу України день
закінчення процедури
адміністративного оскарження
вважається днем узгодження грошових
зобов'язань платника податків та при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу
відповідно до пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання вважається неузгодженим
до набрання судом рішення законної
сили.

Згідно п.56.18 ст.56 Податкового кодексу
України, при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи та
фактичних обставин, скарга ДП «МЕССЕР
УКРАЇНА» на момент перевірки і
складання Акту від 29.11.2013 року
знаходилася на розгляді в Міністер
стві доходів та зборів України в рамках
процедури адміністративного
оскарження.

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання відповідача на необхідність
віднесення неузгодженої суми до рядку
21.3 Декла рації за жовтень 2013 року,
оскільки відповідно до п.4.6.7 р. V
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
25.11.2011 N 1492 (чинний на момент запов нення
та подання Декларації за жовтень 2013
року), визначено, що рядок 21.3
передбачений для відображення
збільшення або зменшення залишку
від'ємного значення, який (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного пода
ткового періоду (рядок 24) за
результатами камеральної чи
документальної перевірки, про веденої
органом державної податкової служби».

У зв'язку із наведеним суд критично
ставиться до твердження податкового
органу про використання позивачем суми
від'ємного значення з податку на додану
вартість у наступних податкових
періодах лише після набрання законної
сили судових рішень.

Вказана позиція також відображена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 26.02.2013 року по справі
К/9991/50678/12.

Таким чином, до закінчення процедури
судового оскарження, залишок суми
від'ємного значення в розмірі 357748 грн.,
яка була задекларована за жовтень 2013
року, продовжує враховуватись
позивачем при розрахунку суми ПДВ
наступних звітних періодів та
відображатись в особовому рахунку
позивача в ДПІ.

За таких обставин, суд вважає, що
податковий орган без достатніх на те
правових підстав зменшив розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в розмірі 352748,00 грн., а
тому у позивача відсутні правові
підстави для здій снення змін у своїй
податковій звітності, зокрема в
Декларації за жовтень 2013 року, до мо
менту закінчення процедури оскарженим
податкового повідомлення - рішення №
від 20.09.2013 року.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позивачем
правомірно відповідно до вимог п.200.1.,
200.3., 200.4. Податкового кодексу України
визначено в декларації з ПДВ за жовтень
2013 року від'ємне значення об'єкта
оподаткування у сумі 352748,00 грн.

Згідно положень частини другої статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Перевіривши оскаржуване податкове
повідомлення-рішення за формою «В4»
№ від 26.12.2013 року на відповідність
частині третій статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд приходить до висновку про
його протиправність та наявність
підстав для його скасування, у зв'язку
із чим позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Згідно з ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
державного бюджету України.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Дочірнього
підприємства «Мессер Україна» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення за формою «В4»
№ від 26.12.2013 року - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення за формою «В4»
№ від 26.12.2013 року.

Стягнути з Державного
бюджету України на користь Публічного
акціонерного товариства «Дніпроазот»
витрати по сплаті судового збору в сумі
487,20 грн.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 19
травня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник