Справа № 817/1191/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"18" серпня 2014 р.
Справа № 817/1191/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"06" травня 2014 р. у справі за позовом
Державної фінансової інспекції в
Рівненській області до Комунального
підприємства "Спецкомбінат - ритуальна
служба" про зобов'язання вчинення
певних дій ,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Державна фінансова
інспекція у Рівненській області (далі -
ДФІ у Рівненській області) звернулася в
суд з позовом до Комунального
підприємства "Спецкомбінат - ритуальна
служба" Рівненської міської ради (далі -
КП "Спецкомбінат - ритуальна служба"
Рівненської міськради) про
зобов"язання відповідача вчинити дії
по виконанню в повному обсязі п.3, п.6,
п.12, п.13, п.14, п.15 вимоги ДФІ в Рівненській
області від 28.01.2014 №17-06-17/756.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року позов задоволено частково.
Зобов'язано Комунальне підприємство
"Спецкомбінат - ритуальна служба"
виконати в повному обсязі пункти 3, 6, 12,
13, 14 вимоги Державної фінансової
інспекції в Рівненській області від
28.01.2014 №17-06-17/756.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржила Державна фінансова
інспекція в Рівненській області,
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Просить скасувати рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
позові та винести нове рішення, яким
позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про те, що
проведення претензійно-позовної
роботи є самостійною вимогою
контролюючого органу, а відтак, вимога,
що міститься в п.15 є правомірною.

Особи які беруть участь у справі,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому на підставі п. 1 ч.
1 ст. 197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, апеляційний суд приходить до
переконання, що подана апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
мотивів.

Відмовляючи в частині позовних вимог
про зобов"язання відповідача вчинити
дії по виконанню п.15 вимоги
контролюючого органу, суд виходив з
того, що вимога пункту 15 Державної
фінансової інспекції в Рівненській
області направлені листом від 22.03.2013
№17-08-13/1782 про усунення порушень не
узгоджується з встановленими Законом
правами Державної фінансової
інспекції, і є такими що виходять за
межі її повноважень.

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції ,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, ДФІ у Рівненській
області проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності КП
"Спецкомбінат - ритуальна служба"
Рівненської міськради за період з
01.07.2011 по 31.10.2013, якою встановлено ряд
порушень та недоліків, що викладені в
акті ревізії від 20.12.2013 №17-06-06/87.

За результатами ревізії на адресу
відповідача листом №17-06-17/756 від 28.01.2014
направлені вимоги щодо усунення
виявлених ревізією фінансових
порушень та встановлено термін
інформування про повне їх усунення до
28.02.2014.

Зокрема, за результатами ревізії було
встановлено, що КП
"Спецкомбінат-ритуальна служба" в
ревізійному періоді у зв"язку з
невжиттям заходів щодо своєчасного
стягнення дебіторської
заборгованості, не проведення
претензійно-позовної роботи з
контрагентом ПП "ВВ", списано з обліку
безнадійну дебіторську
заборгованість, по якій минув термін
позовної давності в сумі 3804,58грн., що
призвело до втрат активів підприємства
та , відповідно, заподіяно матеріальну
шкоду.

Констатуючи порушення, у п.15 вимоги
контролюючий орган вказав на
необхідність вчинення наступних дій з
метою відшкодування коштів в сумі 3804,58
грн. , шляхом проведення взаємозвірки з
ПП "ВВ", визнання ним заборгованості в
добровільному порядку, також шляхом
звернення до суду щодо поновлення
строків позовної давності для
забезпечення стягнення суми 3804,58 грн. В
іншому випадку стягнути в
добровільному чи судовому порядку з
осіб, винних у проведенні зайвих
виплат, шкоду у порядку та розмірі,
встановленому ст.130-136 КЗпП
України(а.с.25).

Даючи правову оцінку вимогам особи, що
подала апеляційну скаргу, та
оскаржуваному судовому рішенню, суд
апеляційної інстанції виходить із
таких міркувань.

Відповідно ст.2 Закону № 2939-XI головним
завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень та запобігання їм
у подальшому.

Відповідно до статті 10 Закону №2939-XII
органу державного фінансового
контролю надається право, зокрема,
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечене виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Статтею 15 Закону № 2939-XII передбачено, що
вимоги службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Судом встановлено, що у п.15 вимоги ДФІ у
Рівненській області зобов"язує
відповідача провести
претензійно-позовну роботу, а у разі
неможливості стягнення збитків у
судовому порядку, стягнути з осіб,
винних у вказаному порушенні збитки в
порядку, визначеному чинним
законодавством.

Відповідно ст.2 Закону № 2939-ХІІ порядок
проведення Державною
контрольно-ревізійною службою
державного фінансового аудиту та
інспектування встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 35 Порядку проведення
інспектування державною контрольно-
ревізійною службою, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 квітня 2006 р. № 550, визначено, що
виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесений до
компетенції служби, фіксуються в
констатуючій частині акта ревізії з
обов'язковим посиланням на норми
законів чи інших нормативно-правових
актів, які порушені, та зазначенням
винних у їх допущенні осіб.

Пункт 50 Порядку передбачає, що за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав органи служби
вживають заходів для забезпечення:
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущених
порушеннях працівників об'єкту
контролю; звернення до суду в інтересах
держави щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства
питань збереження і використання
активів, а також стягнення у дохід
держави коштів, одержаних за
незаконними договорами, без
встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства;
застосування заходів впливу за
порушення бюджетного законодавства.

Аналізуючи головні завдання державної
контрольно-ревізійної служби
визначених у статті 2 і обсягу прав,
встановлених статтею 10 Закону №2939-ХІІ
слід зазначити, що відповідач
здійснюючи державний фінансовий
контроль за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, ефективним використанням
коштів і майна реалізує такі
повноваження через механізм вилучення
в судовому порядку до бюджету виявлені
ревізіями приховані і занижені валютні
та інші платежі, стягнення у дохід
держави коштів, одержаних
підконтрольними установами, за
незаконними угодами, без встановлених
законом підстав та з порушенням
чинного законодавства, звернення до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечене виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів, а також
порушення перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства, накладати у випадках,
передбачених законодавчими актами, на
керівників та інших службових осі
підконтрольних установ
адміністративні стягнення.

Отже, в своїх позовних вимогах органи
Державного фінансового контролю
повинні чітко визначити, які саме дії
має вчинити відповідач, а не ставити
загальну вимогу щодо виконання вимоги
про усунення порушень, які є
обов'язковими до виконання, але не
містять посилань на вчинення
конкретних дій конкретними особами та
спосіб вчинення цих дій.

При цьому, позивач в даних спірних
правовідносинах ставить саме загальні
вимоги щодо виконання Вимоги про
усунення порушень , без зазначення
винних осіб у допущених порушеннях та з
кого підлягає стягненню спірна сума, що
унеможливлює визначитися у способі
захисту порушеного права та інтересів
держави.

Крім того, приписи зазначених норм
матеріального права не наділяють
суб'єкта владних повноважень правами
щодо спонукання господарюючого
суб'єкта на проведення
претензійно-позовної роботи та
зобов'язання звернення до суду про
стягнення безпідставно отриманих
коштів з іншого господарюючого
суб'єкту.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що Державна фінансова
інспекція у Рівненській області,
зобов'язуючи звернутися до суду для
стягнення з контрагента коштів, вийшла
за межі наданих владних повноважень.

Разом з тим, згідно з п.49 Порядку
проведення інспектування державною
фінансовою інспекцією, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№550 від 20.04.2006 року, у разі коли діями чи
бездіяльністю працівників об'єкта
контролю державі або підконтрольній
установі заподіяна матеріальна шкода,
орган служби ставить вимоги перед
керівником об'єкту контролю та органом
його управління щодо пред'явлення
цивільних позовів до винних осіб.

Відповідно до ст.130 Кодексу законів про
працю України працівники несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації внаслідок порушення
покладених на них трудових обов'язків.
При покладенні матеріальної
відповідальності права і законні
інтереси працівників гарантуються
шляхом встановлення відповідальності
тільки за пряму дійсну шкоду, лише в
межах і порядку, передбачених
законодавством, і за умови, коли така
шкода заподіяна підприємству,
установі, організації винними
протиправними діями (бездіяльністю)
працівника. Ця відповідальність, як
правило, обмежується певною частиною
заробітку працівника і не повинна
перевищувати повного розміру
заподіяної шкоди, за винятком випадків,
передбачених законодавством.

За наявності зазначених підстав і умов
матеріальна відповідальність може
бути покладена незалежно від
притягнення працівника до
дисциплінарної, адміністративної чи
кримінальної відповідальності.

Працівник, який заподіяв шкоду, може
добровільно покрити її повністю або
частково. За згодою власника або
уповноваженого ним органу працівник
може передати для покриття заподіяної
шкоди рівноцінне майно або поправити
пошкоджене.

Відповідно до ст.130 Кодексу законів про
працю України не одержані або списані в
доход держави прибутки з підстав,
пов'язаних з неналежним виконанням
працівником трудових обов'язків (так
само як і інші неодержані прибутки) не
можуть включатися до шкоди, яка
підлягає відшкодуванню.

Позивачем у заявленій вимозі, а також
судом першої інстанції не встановлені
особи порушення фінансової дисципліни
та яка шкода ними заподіяна,
відшкодування якої має здійснюватися
за рахунок винних
матеріально-відповідальних осіб.

З огляду на зазначене, вимога позивача
стосовно стягнення з осіб, винних у
проведенні зайвих виплат, шкоди у
порядку та розмірі встановленому ст.
ст. 130-136 Кодексу законів про працю
України не відповідає вимогам закону.

Таким чином, вимога зобов'язання
провести претензійно-позовну роботу та
про забезпечення надходження коштів не
належить до сфери обов'язків позивача,
оскільки право на звернення до суду є
диспозитивним правом, а не
імперативним обов'язком.

Враховуючи вищенаведене суд першої та
апеляційної інстанцій дійшли до вірних
висновків про задоволення позовних
вимог.

Підсумовуючи наведене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання про
відсутність правових підстав для
задоволення апеляційної скарги ДФІ в
Рівненській області, а відтак
оскаржуване судове рішення слід
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекція в Рівненській
області залишити без задоволення, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "06" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Державна
фінансова інспекція в Рівненській
області вул. Міцкевича,14,Рівне,33028

3- відповідачу/відповідачам:
Комунальне підприємство "Спецкомбінат
- ритуальна служба"
вул.Курчатова,24,м.Рівне,33018

4-третій особі: - ,