Справа № 815/4827/14
Суддя: Соколенко О. М.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4827/14
УХВАЛА

27 серпня 2014 року
м.
Одеса

Суддя Одеського окружного
адміністративного суду Соколенко О.М.,
розглянувши адміністративний позов
державної податкової інспекції у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області до товариства з
обмеженою відповідальністю «Ринок
сільськогосподарської продукції
«Гектар» про стягнення податкового
боргу по орендній платі за землю з
юридичних осіб в сумі 170125,08 грн., -

В С Т А Н О В
И В:

До суду надійшов адміністративний
позов державної податкової інспекції у
Біляївському районі ГУ Міндоходів в
Одеській області до товариства з
обмеженою відповідальністю «Ринок
сільськогосподарської продукції
«Гектар» про стягнення з рахунків
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ринок
сільськогосподарської продукції
«Гектар» №7201, який відкритий в АБ
«Південний», №901, який відкритий в
ПАТ «Банк Кредит Дніпро», №1341,
який відкритий в ПАТ «ВБР», та за
рахунок готівки, що належить
товариству з обмеженою
відповідальністю «Ринок
сільськогосподарської продукції
«Гектар», податкового боргу по
орендній платі за землю з юридичних
осіб в сумі 170125,08 грн. на користь
держави.

Згідно з п.2 ч.1 ст.107 КАС України після
одержання позовної заяви суддя
з'ясовує, чи відповідає позовна заява
вимогам, встановленим статтею 106 цього
Кодексу.

Проте, поданий адміністративний позов
викладеним вимогам не відповідає.

Відповідно до ч.3 ст. 106 КАС України
суб'єкт владних повноважень при
поданні адміністративного позову
зобов'язаний додати до позовної заяви
доказ надіслання рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
відповідачу і третім особам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів.

З наведеної статті вбачається, що якщо
до суду звертається суб'єкт владних
повноважень, то він зобов'язаний додати
до позовної заяви доказ надіслання
відповідачу копії позовної заяви та
доданих до неї документів.

Так, відповідно до абз. 25, 27 п. 2 Правил
надання послуг поштового зв'язку,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р.,
визначено, що реєстроване поштове
відправлення - поштове відправлення,
яке приймається для пересилання з
видачею розрахункового документа,
пересилається з приписуванням до
супровідних документів та вручається
одержувачу під розписку. Документом,
який підтверджує надання послуг
поштового зв'язку, є розрахунковий
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми та змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

З аналізу зазначеної норми слідує, що
розрахунковий документ, виданий
поштовим відділенням, є доказом
надання (оплати) послуг поштового
зв'язку, проте він не дає можливості
суду перевірити вміст поштового
відправлення і не містить повної
адреси одержувача.

Поштове відправлення містить бланк
опису вкладення, який згідно з пунктом
61 Правил надання послуг
поштового зв'язку заповнюється
відправником у двох примірниках.
Працівник поштового зв'язку повинен
перевірити відповідність вкладення
опису, розписатися на обох його
примірниках і проставити відбиток
календарного штемпеля. Один примірник
опису вкладається до поштового
відправлення, другий видається
відправникові.

Також, суд зазначає, що поштове
відправлення містить бланк опису
вкладення, який згідно з пунктом 61
Правил надання послуг поштового
зв'язку заповнюється відправником у
двох примірниках.

В інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України №
2091/11/13-11 від 16.11.2011 р. зазначено, що
належним доказом надіслання суб'єктом
владних повноважень відповідачу та
третім особам у справі копії позовної
заяви та доданих до неї документів
повинен бути опис вкладення з поштовим
штемпелем, разом із розрахунковим
документом.

З огляду на викладене та з урахуванням
вимог частини третьої статті 106 Кодексу
адміністративного судочинства
України, належним доказом надіслання
суб'єктом владних повноважень
відповідачу і третім особам у справі
копії позовної заяви та доданих до неї
документів є рекомендоване
повідомленням про вручення поштового
направлення та, разом з цим, таким
доказом направлення позовної заяви з
додатками може бути опис вкладення
разом із розрахунковим документом.

Крім того, будь-яким іншим доказом може
бути письмове підтвердження
відповідача (розписка, штамп про
отримання, тощо), або третіх осіб про
отримання позовної заяви та доданих до
неї документів.

В свою чергу, на підтвердження
виконання вимог ч. 3 ст. 106 КАС України
позивачем до позову додано фіскальний
чек "Укрпошти" про відправлення 04.07.2014
року рекомендованого листа із
повідомленням на адресу відповідача
масою 0,080 кг., з якого не вбачається, яке
саме поштове відправлення та з яким
змістом документів надіслано
відповідачу.

В розумінні наведених вище положень
законодавства лише наданий фіскальний
чек "Укрпошти" не є належним доказом
відправлення позовної заяви із
додатками відповідачу.

Відтак, оскільки позивачем надано до
суду лише фіскальний чек "Укрпошти", чим
не дотримано вимоги ч. 3 ст. 106 КАС
України, суд зазначає позивачу про
необхідність надання до суду належних
доказів на підтвердження направлення
відповідачу копії позовної заяви з
додатками до неї у відповідності до
приписів норм чинного законодавства
(рекомендоване повідомленням про
вручення поштового направлення, або
опис вкладення, або письмові
підтвердження відповідача (розписка,
штамп про отримання, тощо) про
отримання позовної заяви та доданих до
неї документів).

Відповідно до вимог статей 105, 106
Кодексу адміністративного судочинства
України у позовній заяві зазначаються
зміст позовних вимог згідно з
частинами четвертою і п'ятою статті 105
цього Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається зі змісту позовних вимог,
позивач просить суд стягнути з
відповідача суму заборгованості
одночасно з рахунків товариства з
обмеженою відповідальністю «Ринок
сільськогосподарської продукції
«Гектар» та за рахунок готівки, що
належить товариству.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України,
контролюючі органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

В свою чергу, згідно п. 95.4 ст. 94
Податкового кодексу України
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів
України від 29 грудня 2010 р. за №1244 «Деякі
питання реалізації статті 95
Податкового кодексу України»
відповідно до пунктів 95.4, 95.15, 95.16 і 95.18
статті 95 Податкового кодексу України
затверджено Порядок стягнення готівки,
яка належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу (далі по тексту - Порядок) який
визначає механізм стягнення готівки,
яка належить платникові податків, у
рахунок погашення його податкового
боргу.

Згідно пункту 2 Порядку вилучення
готівки у платника податків у рахунок
погашення його податкового боргу
здійснюється працівниками органу
державної податкової служби (далі -
працівники) з урахуванням вимог
пунктів 95.2 - 95.4 статті 95 Податкового
кодексу України.

Під час вилучення готівки працівники
рахують наявні кошти. У разі коли обсяг
готівки у платника податків перевищує
суму його податкового боргу, вилученню
підлягає готівка на суму боргу (п.3
Порядку).

У рахунок погашення податкового боргу
спрямовується також готівка, виявлена
працівниками у касі платника податків,
у тому числі в скриньці реєстратора
розрахункових операцій, та в інших
місцях зберігання коштів (п.4 Порядку).

Вилучена готівка в національній валюті
вноситься працівником до банку для
перерахування до відповідного бюджету
в день її стягнення, а в разі
неможливості такого внесення - на
наступний робочий день (п.95.5 ст.95 ПК, п.6
Порядку).

Зазначені положення законодавства,
вимагають доведення контролюючим
органом факту наявності у платника
податків готівки, що належить саме ТОВ
«Ринок сільськогосподарської
продукції «Гектар» та за рахунок якої
можливо буде виконати рішення суду, або
докази на підтвердження здійснення
платником податків в своїй діяльності
розрахунків в готівковій формі, що, в
свою чергу може свідчити про
можливість виявлення у боржника
готівки з метою її подальшого
стягнення в рахунок погашення
податкового боргу.

Тобто, заявляючи вимогу про стягнення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить платнику податків,
податковий орган повинен надати докази
на підтвердження
відсутності/недостатності коштів на
рахунках такого підприємства для
погашення податкового боргу.

Таким чином, стягнення коштів у рахунок
погашення податкового боргу за рахунок
готівки, що належить платнику податків,
який має податковий борг, здійснюється
тоді, коли у боржника недостатньо
коштів на рахунках платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, які можуть бути стягнуті на
погашення податкового боргу.

Проте, позивач не надає жодного доказу
на підтвердження того, що у відповідача
недостатньо коштів, які перебувають на
рахунках відповідача у банках, його
обслуговуючих, які можуть бути
стягнуті на погашення податкового
боргу в сумі 170125, 08 грн.

Отже, вказані вище положення п. 95.3 та
п.95.4 ст. 95 Податкового кодексу України
регулюють різний порядок стягнення
коштів з платника податків, який має
податковий борг.

В свою чергу, позивач просить суд
стягнути з відповідача суму
заборгованості одночасно з рахунків
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ринок
сільськогосподарської продукції
«Гектар» та за рахунок готівки, що
належить товариству, що не
узгоджується із вказаними вище
положеннями законодавства.

Таким чином, позивач належним чином не
підтвердив наявність у нього правових
підстав для звернення до суду із
вимогою стягнути з відповідача суму
заборгованості одночасно з рахунків
товариства з обмеженою
відповідальністю «Ринок
сільськогосподарської продукції
«Гектар» та за рахунок готівки, що
належить товариству, у зв'язку із чим
позивачу необхідно визначитись із
зазначеною позовною вимогою щодо
стягнення з відповідача суми
податкового боргу з урахуванням
положень діючого законодавства.

Згідно ч. 1 ст.108 КАС України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, встановлених
статтею 106 цього Кодексу, постановляє
ухвалу про залишення позовної заяви
без руху, у якій зазначаються недоліки
позовної заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Виявлені недоліки мають бути усунені
шляхом належного оформлення
адміністративного позову із наданням
відповідних доказів, зазначених в
ухвалі суду.

За таких обставин, позов повинен бути
залишений без руху, а позивачу наданий
термін для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 106, ч.1 ст.108, 160 КАС
України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов державної
податкової інспекції у Біляївському
районі ГУ Міндоходів в Одеській
області до товариства з обмеженою
відповідальністю «Ринок
сільськогосподарської продукції
«Гектар» про стягнення податкового
боргу по орендній платі за землю з
юридичних осіб в сумі 170125,08 грн. -
залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність
в строк до 09.09.2014 року усунути недоліки
та роз'яснити, що в іншому випадку позов
буде визнаний неподаним та повернутий
позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до Одеського
окружного адміністративного суду
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Суддя
О.М. Соколенко

09.09.14