Справа № 607/22237/13а
Суддя: Большакова О.О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
Справа № 876/2298/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Большакової О.О.,

суддів Глушка І.В., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судових засідань
Прокопенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 23 січня 2014
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області про скасування
постанови,

В С Т А Н О В И В :

27 листопада 2013 року ОСОБА_2 звернулася в
Тернопільський міськрайонний суд із
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення № 413/13
від 23.07.2013 р. про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 6 800 грн..

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 23 січня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2
залишено без розгляду з підстав
передбачених ст.ст. 99, 100 КАС України.

З таким судовим рішенням не погодилася
ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу, в
якій зазначила, що суд першої інстанції
безпідставно залишив адміністративний
позов без розгляду, позбавивши її
конституційного права на судовий
захист, оскільки вона подала позов до
суду, коли дізналася про порушення її
прав. Тому підстав для застосування
наслідків, встановлених ст. 100 КАС
України не було. Просить скасувати
оскаржувану ухвалу та направити справу
для продовження її розгляду до суду
першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримала
апеляційну скаргу та пояснила, що вона
тяжко хворіє, копії оскаржуваної
постанови не отримала, а дізналася про
її існування лише після відкриття
виконавчого провадження і спочатку
оскаржила рішення суб'єкта владних
повноважень в адміністративному
порядку, а оскільки її скарга
задоволена не була, подала позов до
суду.

Представник відповідача Вальчук І.М. в
судовому засіданні заперечила щодо
задоволення апеляційної скарги та
пояснила, що позивач порушила строк
звернення до суду, а тому суд першої
інстанції підставно залишив її позовну
заяву без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційної скарги, в межах викладених
в ній доводів, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
таких підстав.

Судом встановлено, що 23 липня 2013 року
відповідачем винесено постанову №413-13
у справі про адміністративне
правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 96
Кодексу України про адміністративне
правопорушення, накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 6800 грн..

Копія постанови позивачу не була
вручена у зв'язку із закінченням строку
зберігання.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
дізналася у виконавчій службі про
винесену постанову по справі про
адміністративне правопорушення № 413/13
від 23.07.2013 р. в кінці жовтня - на початку
листопада 2013 року.

Позивач подала скаргу на постанову про
накладання на неї штрафу до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області, яка
листом № 01-15/2603 від 21.11.2013 року
повідомила позивача про пропущення нею
строків на оскарження.

Тоді, 27 листопада 2013 року позивач
звернулася до суду з відповідним
позовом.

Відповідно до вимог частин 1 і 2 статті 2
КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

За частиною першою статті 287 КУпАП
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено особою, щодо якої її
винесено, а також потерпілим.

Статтею 288 КУпАП встановлено, що
постанову посадової особи про
накладення адміністративного
стягнення по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено вищестоящій посадовій
особі або в районний, районний у місті,
міський чи міськрайонний суд у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом, зокрема
його статтею 171-2 «Особливості
провадження у справах з приводу рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності».

Відповідно до положень частини першої
статті 99 КАС України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Згідно ст. 100 КАС України,
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Згідно статті 289 КУпАП скаргу на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови. В разі пропуску
зазначеного строку з поважних причин
цей строк за заявою особи, щодо якої
винесено постанову, може бути
поновлено органом (посадовою особою),
правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу не було вручено у
встановленому порядку копію
оскаржуваної постанови.

Сама ОСОБА_2 у позовній заяві вказала,
що дізналася про існування
оскаржуваної постанови в кінці жовтня -
на початку листопада 2013 року. Дату
зазначено не було.

У матеріалах справи також відсутні
докази на підтвердження факту
ознайомлення позивача (вручення їй
копії) з оскаржуваною постановою із
зазначенням дати.

Саме на ці обставини посилалася
позивач при зверненні до суду з
позовом.

Враховуючи викладене, оскільки позивач
не отримала копію оскаржуваної
постанови, хворіє на онкозахворювання,
у суду першої інстанції були підстави
для визнання причин пропуску строку
звернення до суду поважними, оскільки
вищевказані обставини об'єктивно
перешкоджали звернутися до суду.

Враховуючи вище наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції належним чином не
з'ясовано істотні обставини справи, чим
порушено право позивача на звернення
до суду за захистом своїх прав та
інтересів та норми процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання. Відтак, оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню, а справа -
направленню до цього ж суду для
продовження її розгляду по суті.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1
ст. 199, ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. 206 КАС
України, суд,

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного
суду Тернопільської області від 23
січня 2014 року в адміністративній
справі № 607/22237/13-а скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Большакова

Судді
І.В. Глушко

Л.Я. Гудим

Повний текст ухвали виготовлено 18
серпня 2014 року.