Справа № 2а-57/10
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2014 року м. Львів №
9104/32614/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Костіва М.В., Шавеля Р.М.

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Жидачівського районного суду
Львівської області від 30.06.2010 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Жидачівської міської ради
Львівської області про зобов'язання до
вчинення дій,-

В С Т А Н О В И В:

12.01.2010 року позивач ОСОБА_1 звернувся в
суд із позовом до Жидачівської міської
ради Львівської області про визнання
протиправним та скасування
Розпорядження міського голови
Жидачівської міської ради Львівської
області від 30.10.2009 року № 163 «Про
зупинення дії рішення міської ради від
29.10.2009 року № 4705 «Про надання дозволу на
збір матеріалів місця розташування
земельної ділянки в АДРЕСА_1 для
обслуговування індивідуального
гаража.

Постановою Жидачівського районного
суду Львівської області від 30.06.2010 року
в позові відмовлено.

Не погодившись з даною постановою,
апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну
скаргу, покликаючись на те, що
постанова суду першої інстанції є
необґрунтована, прийнята з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Апелянт просить суд, постанову
Жидачівського районного суду
Львівської області від 30.06.2010 року
скасувати та прийняти нову постанову
якою позов задовольнити.

Інші особи, які беруть участь у справі в
судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Відмовляючи в позові суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
подав докази які свідчать про те, що він
користувався у встановленому законом
порядку спірною земельною ділянкою та
правовстановлюючих документів на
гараж.

Такі висновки суду першої інстанції, на
переконання колегії суддів,
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи і є правильними
виходячи з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи спірна
земельна ділянка знаходиться в АДРЕСА_1
на території міського комунального
підприємства «Жидачівське управління
будинками».

29.10.2009 р. рішенням Жидачівської міської
ради за № 4705 «Про надання дозволу на
збір матеріалів місця розташування
земельної ділянки у АДРЕСА_1 для
обслуговування індивідуального гаража
надано дозвіл позивачу ОСОБА_1 на збір
матеріалів місця розташування
земельної ділянки площею 0,0042 яка
знаходиться у АДРЕСА_1 на території
міського комунального підприємства
«Жидачівське управління будинками»
для обслуговування індивідуального
гаража і на проведення
проектно-пошукових робіт.

Розпорядженням міського голови
Жидачівської міської ради Львівської
області від 30.10.2009 року № 163 зупинено
дію рішення міської ради від 29.10.2009 року
№ 4705 «Про надання дозволу на збір
матеріалів місця розташування
земельної ділянки в АДРЕСА_1 для
обслуговування індивідуального
гаража» у зв'язку з відсутністю у
ОСОБА_1 правовстановлюючих документів
на спірну земельну ділянку.

Судом першої інстанції встановлено, що
в позивача ОСОБА_1 відсутні
правовстановлюючі документи на гараж.

Відповідно до п.4 ст.59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
рішення сільської, селищної, міської
ради у п'ятиденний строк з моменту його
прийняття може бути зупинено
сільським, селищним, міським головою і
внесено на повторний розгляд
відповідної ради із обґрунтуванням
зауважень.

Статтею 119 Земельного кодексу України
передбачено, що громадяни, які
добросовісно, відкрито і безперервно
користуються земельною ділянкою
протягом 15 років, але не мають
документів, які б свідчили про
наявність у них прав на цю земельну
ділянку, можуть звернутися до органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування з клопотанням про
передачу її у власність або надання у
користування. Розмір цієї земельної
ділянки встановлюється у межах норм,
визначених цим Кодексом.

Передача земельної ділянки у власність
або у користування громадян на
підставі набувальної давності
здійснюється в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Згідно з роз'ясненням Верховного Суду
України від 29.10.2008 № 19-3767/0/8-08 норма
статті 119 Земельного кодексу щодо
набуття права власності на земельну
ділянку за набувальною давністю може
застосовуватися з 1 січня 2017 року.

Таким чином оскільки, Земельний кодекс
України набув чинності з 1 січня 2002
року, то і 15 - річний строк набувальної
давності має відраховуватися саме з
цієї дати.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції про відсутність підстав для
задоволення позову оскільки, у
позивача відсутні правовстановлюючі
документи які свідчать про те, що гараж
належить йому на праві власності і тому
відповідач приймаючи оспорюване
рішення діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб передбачений
Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було тому,
відсутні підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.205, ст.206,
ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Жидачівського
районного суду Львівської області від
30.06.2010 року у справі за № 2а-57/10 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
М.В. Костів

Р.М. Шавель