Справа № 2-а-2987/11/0209
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2987/11/0209
Головуючий у 1-й інстанції: Воронюк В. А.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сушко О.О.

судді: Залімський І. Г. Біла Л.М.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Козятинської
міської ради на постанову
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області від 30 листопада 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Козятинської міської ради про
перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Козятинської
міської ради про стягнення
недовиплаченої щорічної допомоги
інваліду війни.

Постановою Козятинського
міськрайонного суду Вінницької
області від 30.11.2011 року позов
задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити. В апеляційній скарзі
зроблено посилання на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є інвалідом війни другої групи,
що підтверджується копією посвідчення,
ця інвалідність є безстроковою. Отже,
позивач є особою, на яку
розповсюджується дія Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту».

Як вбачається з ч. 5 ст. 13 вищевказаного
Закону щорічно до 5 травня інвалідам
війни 2 групи виплачується разова
грошова допомога у розмірі восьми
мінімальних пенсій за віком. Дана
редакція Закону України від 28 грудня 1998
року, і вона діє по теперішній час. При
здійсненні виплат інвалідам необхідно
керуватись саме даною нормою в такій
редакції, враховуючи наступне.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наступних
мотивів, з якими погоджується суд
апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 13 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
інвалідам війни 2 групи, щорічно до 5
травня виплачується разова грошова
допомога у розмірі восьми мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 17-1 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", щорічну виплату
разової грошової допомоги до 5 травня в
розмірах, передбачених статтями 12-16
цього Закону, здійснюють органи праці
та соціального захисту населення через
відділення зв'язку або через установи
банків (шляхом перерахування на
особовий рахунок отримувача)
пенсіонерам - за місцем отримання
пенсії, а особам, які не є пенсіонерами,
- за місцем їх проживання чи одержання
грошового утримання.

Особи, які не отримали разової грошової
допомоги до 05 травня, мають право
звернутися за нею та отримати її до 30
вересня відповідного року,в якому
здійснюється виплата допомоги.

Частиною 7 ст.17 цього закону
встановлено, що фінансування витрат,
пов'язаних з введенням в дію цього
закону, здійснюється за рахунок коштів
державного та місцевих бюджетів, а
частиною 1 ст.17-1 Закону визначено, що
виплату щорічної допомоги до 5 травня
здійснюють органи праці та соціального
захисту населення, тому суд визнає
Управління праці та соціального
захисту населення Козятинської
міської ради належним відповідачем у
справі.

Статтею 2 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" визначено, що
законодавство України про статус
ветеранів війни та їх соціальні
гарантії складається з цього закону та
інших актів законодавства України.

Законом України від 28.12.2007 року N107-VI "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" внесено
зміни до закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", якими визначено,
що розмір разової грошової допомоги,
яка виплачується особам, на яких
поширюється дія цього закону, щорічно
до 5 травня, визначається Кабінетом
Міністрів України в межах бюджетних
призначень, установлених законом про
Державний бюджет України. Так, разову
грошову допомогу позивачеві до 5 травня
у 2011 році встановлено постановою
Кабінету Міністрів України №341 від 04
квітня 2011 року «Про розміри разової
грошової допомоги, що виплачується у 2011
році відповідно до Законів України
„Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту" та «Про жертви
нацистських переслідувань».

Згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 22.05.2008 року N10-рп/2008 зміни,
внесені до закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" згідно із Законом
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", визнано
такими, що не відповідають Конституції
України (є неконституційними). Відтак,
поновлено редакцію ст.13 Закону України
"Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", згідно з якою
позивачеві мала бути виплачена щорічна
грошова допомога до 5 травня 2011 року у
розмірі восьми мінімальних пенсій за
віком, визначених на рівні
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність.

Однак, всупереч цієї норми закону
відповідач при виплаті позивачеві
зазначеної допомоги керувався
постановою КМУ №341 від 04 квітня 2011 року,
хоча згідно з положеннями ч.2 ст.9 КАС у
разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України чи
міжнародному договору, згода на
обов'язковість якого надана Верховного
Радою України застосовується правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Статтею ст.17-1 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" передбачено право
осіб, які не отримали разової грошової
допомоги до 5 травня, звернутися за нею
та отримати її до 30 вересня
відповідного року, в якому
здійснюється виплата допомоги. Позивач
дотримався цього порядку і звернувся
до відповідача з заявою про
донарахування йому допомоги до 30
вересня 2011 року.

Таким чином, за конституційними
нормами, виходячи з загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами суд вважає, що
застосуванню підлягають норми,
визначені ст.13 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", а не підзаконний
акт, яким є постанова КМУ №341 від 04
квітня 2011 року, яка істотно звужує
обсяг встановлених прав позивача.

При цьому при визначенні розміру
належної позивачеві допомоги до Дня
Перемоги за 2011 рік для розрахунку слід
брати саме мінімальну пенсію за віком,
визначену у відповідності з частиною 1
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на рівні прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом
про державний бюджет.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції,
проаналізувавши чинне законодавство
та дослідивши обставини справи
правильно встановив
нормативно-правові акти, які
підлягають застосуванню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Козятинської міської ради, -залишити
без задоволення, а постанову
Козятинського міськрайонного суду
Вінницької області від 30 листопада 2011
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Біла Л.М.