Справа № 810/4783/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2014 року 810/4783/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомОСОБА_1доВідділу Державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської областіпровизнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділу Державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області про визнання
протиправною відмову щодо зняття
арешту на Ѕ частини спадкового
житлового будинку, що розташований за
адресою: АДРЕСА_1, та зобов'язання зняти
арешт з вказаного житлового будинку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач незаконно відмовив
позивачу зняти арешт на Ѕ частину
житлового будинку, оскільки борг за
судовим рішенням погашений.

Позивач у позовній заяві просила суд
розглянути справу за її відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином, але про причини своєї
неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Крім того, частиною шостою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Відповідачем не надано суду доказів
поважності причин неможливості
забезпечення явки представника
відповідача на судове засідання, а тому
суд на підставі ч. 4 та ч. 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливим розглянути справу в
порядку письмового провадження на
підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
23.01.2010 виконкомом Устиміської
сільської ради Васильківського району
Київської області був зареєстрований
шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що
підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Відповідно до Свідоцтва про смерть
НОМЕР_1, копія якого наявна в матеріалах
справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернулась до Гребінківської
державної нотаріальної контори
Київської області для вчинення
нотаріальної дії - прийняття спадщини
на Ѕ частини спадкового житлового
будинку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_2

У зв'язку з зазначеним зверненням
позивач дізналась про те, що на
спадкове нерухоме майно було накладено
арешт.

Так, відповідно до Витягу з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна №61460319 від 25.06.2014 судом
встановлено, що на підставі постанови
Державної виконавчої служби у місті
Васильків та Васильківському районі
Київської області від 24.11.2006 №723/5
Гребінківською державною нотаріальною
конторою 29.11.2006 було внесено запис за
№4136655 про арешт нерухомого майна - на Ѕ
частину житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
належного ОСОБА_2.

В подальшому, позивач звернулась до
відповідача із заявою про зняття
арешту на вказане нерухоме майно,
оскільки борг її чоловіка перед ПАТ
"Київоблгаз" відсутній, що
підтверджується довідкою від 09.07.2014
№985.

Листом від 04.07.2014 відповідач повідомив
позивача, що виконавче провадження
згідно виконавчого листа №2-2282 від
01.10.2005, виданого Васильківським
міськрайонним судом Київської області
про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ
"Київоблгаз" борг в розмірі 487,33 грн., в
межах якого накладено арешт на будинок,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
завершено та знищено згідно п. 9 Порядку
роботи з документами в органах
державної виконавчої служби.

Окрім того, відповідачем долучено до
відповіді копію Акту "Про вилучення для
знищення, що не підлягають зберіганню
за 2008 рік, 2010 рік, 2012 рік (справ за
номенклатурою)" від 08.01.2014, відповідно
до якого виконавче провадження в межах
якого виконавчою службою винесено
постанову про арешт №723/5 знищено.

Надаючи правову оцінку відносинам, які
складають предмет позову, суд виходить
з наступного.

Предметом позову є правовідносини між
сторонами з приводу стану обмеження
майнових прав позивача на нерухоме
майно у вигляді арешту, контролюючі
повноваження та відповідальність щодо
законності якого покладені
законодавцем на час виникнення спору
на відповідача.

Відповідно до статті 30 Закону України
"Про виконавче провадження" від 21.04.1999
№606-XIV державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме:

- закінчення виконавчого провадження -
згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа
стягувачу - згідно із статтею 47 цього
Закону;

- повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадовій особі),
який його видав, - згідно із статтею 48
цього Закону.

Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк.

Як було встановлено судом, згідно листа
відповідача від 04.07.2014 виконавче
провадження згідно виконавчого листа
№2-2282 від 01.10.2005, виданого
Васильківським міськрайонним судом
Київської області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь ПАТ "Київоблгаз" борг
в розмірі 487,33 грн., в межах якого
накладено арешт на будинок, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
завершено та знищено.

Відповідно до статті 50 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

За відсутності доказів у відповідача
щодо існування та чинності виконавчого
документа, на підставі якого
здійснювалось виконавче провадження,
відсутності самого виконавчого
документу на підставі якого було
внесено відомості 2006 року в Єдиний
реєстр заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, та беручи до уваги
лист відповідача від 04.07.2014, що справу
зазначеного виконавчого провадження
було знищено у зв'язку з закінченням
виконавчого провадження, - суд
приходить до висновку, що на час
розгляду справи стан арешту майна
позивача є незаконним, оскільки не
підтверджений жодним юридичним фактом
чи належним документом.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, суд звертає увагу
відповідача на те, що при вирішенні
питання про завершення виконавчого
документа за заявою стягувача,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, зобов'язаний діяти на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що визначений Конституцією та
чинним законодавством України.

Статтею 55 Конституції України
визначено, що кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб. Кожен має право звертатися за
захистом своїх прав до Уповноваженого
Верховної Ради України з прав людини.
Кожен має право після використання
всіх національних засобів правового
захисту звертатися за захистом своїх
прав і свобод до відповідних
міжнародних судових установ чи до
відповідних органів міжнародних
організацій, членом або учасником яких
є Україна. Кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій вимагає від суб'єкта
владних повноважень враховувати як
обставини, на обов'язковість
урахування яких прямо вказує закон, так
і інші обставини, що мають значення у
конкретній ситуації.

Отже, враховуючи наведене, вимоги
позивача підлягають задоволенню з
огляду на встановлення факту порушення
відповідачем своїми діями та
бездіяльністю вимог Закону України
"Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивач довів суду обґрунтованість
заявлених позовних вимог, що
підтверджується допустимими доказами,
натомість відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, жодних доказів
того, що його дії були правомірними, не
надано.

Враховуючи наведені всі обставини в їх
сукупності та виходячи з того, що під
час розгляду справи доводи позивача
знайшли свого підтвердження, суд
дійшов висновку про правомірність
заявлених позовних вимог і, відповідно,
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 11, 14, 69, 70, 71, 86, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати протиправною відмову Відділу
Державної виконавчої служби
Васильківського міськрайонного
управління юстиції Київської області
щодо зняття арешту на Ѕ частини
спадкового житлового будинку, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Відділ Державної
виконавчої служби Васильківського
міськрайонного управління юстиції
Київської області зняти арешт з Ѕ
частини спадкового житлового будинку,
що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.