Справа № 802/2878/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 серпня 2014 р.
Справа № 802/2878/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі судді Сала Павла
Ігоровича, розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області до Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2014 року Вінницька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ) звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просить скасувати постанову
Замостянського відділу державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 43069277 від 25.04.2014 року.

Представник позивача 15.08.2014 року подав
заяву про розгляд справи в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Заявлений
адміністративний позов повністю
підтримує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, поважність причин неявки суду
не повідомив, хоча про дату, час та
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
документально. Заперечень на позов від
відповідача до суду не надходило, заяви
щодо неможливості розгляду справи у
його відсутності чи відкладення
розгляду справи через неможливість
його прибуття в судове засідання також
не подавалися.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів
суд вважає можливим провести розгляд
справи у відсутності сторін в
письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи в їх
сукупності та оцінивши наведені
позивачем доводи, суд доходить
висновку, що заявлений
адміністративний позов належить
задовольнити.

Встановлено, що 16.04.2014 року за № 8816/10/25
Вінницька ОДПІ звернулась до
Замостянського відділу Державної
виконавчої служби Вінницького
міського управління юстиції із заявою
про примусове виконання виконавчого
листа № 2а/0270/2330/12, виданого Вінницьким
окружним адміністративним судом 09.07.2012
року щодо стягнення з приватного
підприємства "Тріумф Т" податкового
боргу з податку на додану вартість в
сумі 73 728,63 грн.

25.04.2014 року старшим державним
виконавцем Замостянського відділу
державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Дембіцькою Н.В. на підставі
виконавчого листа № 2а/0270/2330/12, виданого
Вінницьким окружним адміністративним
судом 09.07.2012 року, винесено постанову ВП
№ 43069277 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмова в
прийнятті до провадження виконавчого
документа).

Вказане рішення обґрунтовується тим,
що порядок стягнення податкового боргу
платників податків регулюється
статтями 95-99 Податкового кодексу
України. Дане законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу.
При цьому органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються. Тому немає підстав для
відкриття виконавчого провадження в
порядку, передбаченому Законом України
"Про виконавче провадження".

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, суд враховує наступне.

Спірні правовідносини врегульовано
Законом України "Про виконавче
провадження" (далі - Закон), яким
визначено умови і порядок виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), що відповідно до
закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
проводяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України "Про
державну виконавчу службу".

Згідно із ст. 5 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

В силу вимог ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний здійснювати
необхідні заходи щодо своєчасного і
повного виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб і порядок, визначені
виконавчим документом.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом (ч.
1 ст. 17 Закону).

Частинами 1 та 2 статті 25 Закону
передбачено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Водночас підстави та порядок відмови у
відкритті виконавчого провадження
визначені статтею 26 Закону України "Про
виконавче провадження".

Так, у пунктах 1-8 частини 1 цієї статті
зазначені обставини, на підставі яких
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи,
державний виконавець керувався
пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону,
згідно з яким державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Разом із тим, статтями 95-99 Податкового
кодексу України, на які посилається
відповідач в оскаржуваній постанові,
встановлено порядок виконання судових
рішень щодо стягнення податкового
боргу, зокрема пунктом 95.1 статті 95
передбачено, що контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Змістовний аналіз вищенаведеної норми
вказує на те, що Податковим кодексом
України встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання, є контролюючі органи в
розумінні Податкового кодексу України,
до яких належить і Вінницька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області.

Проте вказані положення Податкового
кодексу України не виключають
можливості здійснення виконавчого
провадження на підставі виконавчого
листа, виданого відповідно до вимог
процесуального законодавства України,
в тому числі Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС
України).

Окрім того, статтями 95-99 Податкового
кодексу України не визначено порядок
відмови у відкритті виконавчого
провадження за наявності інших
передбачених законом обставин, що
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Водночас згідно із ч. 2 ст. 14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно з ч. 4 ст. 257 КАС України примусове
виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене суд приходить до
переконання, що приймаючи оскаржувану
постанову відповідач не врахував усіх
обставин, що мають істотне значення у
спірних правовідносинах, і, як
наслідок, прийшов до помилкового
висновку про те, що стягнення
податкового боргу з юридичних осіб
виконується лише органами
Міністерства доходів та зборів України
та виключає здійснення виконавчого
провадження органами державної
виконавчої служби.

Відтак, постанова старшого державного
виконавця Замостянського відділу
Державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Дембіцької Н.В. від 25.04.2014 року
ВП № 43069277 про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа) є протиправною і підлягає
скасуванню.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС
України), а згідно з ст. 86 КАС України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін,
оцінивши зібрані та досліджені у
справі докази, суд приходить до
переконання, що заявлений
адміністративний позов належить
задовольнити повністю.

Оскільки спір вирішено на користь
позивача, звільненого від сплати
судового збору, судові витрати (судовий
збір) з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця Замостянського відділу
Державної виконавчої служби
Вінницького міського управління
юстиції Дембіцької Наталії Валеріївни
про відмову у відкритті виконавчого
провадження від 25 квітня 2014 року ВП №
43069277.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Сало Павло Ігорович