Справа № 2а-73/11
Суддя: Головчук С.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 серпня 2014 року м. Київ
В/800/3652/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії: Головчук С.В.
(суддя-доповідач), Кочана В.М., Олендера
І.Я., Швеця В.В., Юрченка В.В., перевіривши
заяву ОСОБА_6 про перегляд ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 22 травня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Високопільської селищної
ради Херсонської області, третя особа -
ОСОБА_7, про скасування розпорядження
та зобов'язання вчинити певні дії ,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року ОСОБА_6 звернулась із
заявою про перегляд Верховним Судом
України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 22
травня 2014 року, прийнятої за
результатами розгляду справи за її
позовом до Високопільської селищної
ради Херсонської області про
скасування розпорядження та
зобов'язання вчинити певні дії.

У заяві про перегляд судового рішення
Верховним Судом України з підстав,
передбачених пунктом 1 частини першої
статті 237 КАС, МВС України просить
скасувати ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 22
травня 2014 року, а справу направити на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції, посилаючись на неоднакове
застосування касаційним судом у
подібних правовідносинах положень
статті 25 Закону України «Про державну
службу» при вирішенні питання щодо
обчислення стажу на посадах,
віднесених до відповідних категорій
посад державних службовців.

На обґрунтування заяви додано ухвалу
Вищого адміністративного суду України
від 12 квітня 2007 року.

Дослідивши надані матеріали, суд
вважає, що заява не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як видно із змісту заяви ОСОБА_6
посилається на неоднакове
застосування Вищим адміністративним
судом України одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах у питаннях щодо
обчислення стажу на посадах,
віднесених до відповідних категорій
посад державних службовців, та
зарахування цього стажу до державної
служби.

Як на підставу неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права судом касаційної
інстанції, відповідач посилається на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 12 квітня 2007 року, ухвалену у
справі, предметом спору якої є право на
отримання пенсії державного службовця.

Проте, з такими доводами колегія суддів
погодитись не може, оскільки
подібність правовідносин означає,
зокрема, тотожність суб'єктного складу
учасників відносин, об'єкту та предмету
правового регулювання, а також умов
застосування правових норм (зокрема,
часу, місця, підстав виникнення,
припинення та зміни відповідних
правовідносин). Зміст правовідносин з
метою з'ясування їх подібності в різних
рішеннях суду (судів) касаційної
інстанції визначається обставинами
кожної конкретної справи.

З доданої до заяви копії судового
рішення суду касаційної інстанції, про
перегляд якого подана заява, видно, що
Вищий адміністративний суд України,
залишаючи без змін судові рішення
першої та апеляційної інстанцій, якими
відмовлено у задоволенні позовних
вимог в частині виплати одноразової
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів за наявності не
менше 10 років стажу на посадах в
органах місцевого самоврядування чи на
посадах, віднесених до відповідних
категорій посад державних службовців,
визнав правильним висновок судів про
необґрунтованість позовних вимог. При
цьому в ухвалі касаційного суду
зазначено, що робота на посаді
начальника державної податкової
адміністрації не відноситься до посад,
віднесених до відповідних категорій
посад державних службовців,
передбачених статтею 25 Закону України
«Про державну службу».

В ухвалі від 12 квітня 2007 року Вищий
адміністративний суд України,
залишаючи без змін судові рішення про
призначення пенсії державного
службовця, із посиланням на статтю 25
Закону України «Про державну службу»
та Порядок обчислення стажу державної
служби, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 03
травня 1994 року № 283, вважав, що суди
дійшли обґрунтованого висновку про
право Особи-1 на пенсію державного
службовця із врахуванням стажу роботи
у податковому органі посадової особи,
якій присвоєно спеціальне звання.

З наведеного слідує, що різні за
змістом кінцеві судові рішення у
зазначених справах, стали можливими не
через неоднакове застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а через різні
фактичні обставини у справах.

Таким чином, підстави для допуску
справи до провадження для перегляду
судових рішень Верховним Судом України
відсутні.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

у х в а л и в :

відмовити у допуску до провадження у
Верховному Суді України справи за
позовом ОСОБА_6 до Високопільської
селищної ради Херсонської області про
скасування розпорядження та
зобов'язання вчинити певні дії в
порядку перегляду у цій справі ухвали
Вищого адміністративного суду України
від 22 травня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С.В. Головчук
В.М. Кочан
І.Я. Олендер
В.В. Швець
В.В. Юрченко