Справа № 127/12760/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/12760/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Курбатова
І.Л.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

20 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Полотнянка Ю.П. Сторчака В. Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Бондаренко С.А.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4,

представника третьої особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_6 до Вінницької міської
ради, третя особа без самостійних вимог
на предмет позову на стороні
відповідача - ОСОБА_4 про скасування
рішення в частині продажу земельної
ділянки загальною площею 27,0 кв.м. в м.
Вінниці , -

В С Т А Н О В И В :

постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 травня 2014 року
у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивачка подала апеляційну скаргу, у
якій просить скасувати рішення суду І
інстанції та прийняти нову постанову,
якою позов задовольнити.

Під час судового засідання представник
позивача підтримала доводи
апеляційної скарги та просила її
задовольнити.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення апеляційної скарги.

Третя особа та представник третьої
особи просили відмовити у задоволенні
апеляційної скарги та залишити в силі
рішення суду І інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача та відповідача,
третьої особи та її представника,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм чинного
законодавства, колегія суддів
апеляційної інстанції, переглядаючи
судове рішення у даній справі в межах
апеляційної скарги у відповідності до
частини 1 статті 195 КАС України, дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів справи,
ОСОБА_6 є власницею земельної ділянки
площею 0, 0967 га, кадастровий номер
:03:041:0178, АДРЕСА_1, що
підтверджується державним актом серії
ЯД № 405988.

Суміжними землевласниками вказаної
земельної ділянки є ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10., ОСОБА_4, що
підтверджується протоколом обстеження
та погодження межі земельної ділянки
від 07 лютого 2006 року. Згідно вказаного
протоколу на момент погодження меж
земельної ділянки між суміжними
землевласниками спірні питання були
відсутні.

01 жовтня 2012 року рішенням Вінницької
міської ради № 962 від 01 жовтня 2012 року
передано у власність ОСОБА_4 земельну
ділянку загальною площею 27 кв.м для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд на ІІ-му АДРЕСА_2.

Продаж 27,0 кв. м проїзду загального
користування в м. Вінниці по ІІ-му пров.
Глінки перешкоджає під'їзду до
земельної ділянки позивачки, її
нормальне обслуговування.

Суд І інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, виходив з того, що
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ОСОБА_4, на підставі
якого прийнято оскаржуване рішення, не
містить застережень чи заборони
приймати рішення щодо продажу 27,00 кв. м.
ОСОБА_4 з підстав того, що вказана
земельна ділянка є проїздом загального
користування. Крім того, проект не
містить відомостей, що спірна земельна
ділянка є проїздом загального
користування.

Колегія суду не погоджується з таким
висновком суду І інстанції з огляду на
наступні обставини.

Відповідно до ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської Ради
вирішуються відповідно до закону
питання регулювання земельних
відносин.

Стаття 12 Земельного Кодексу України
встановлює, що розпорядження землями
територіальних громад, передача
земельних ділянок комунальної
власності у власність громадян і
юридичних осіб, відноситься до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст.

Частиною 1 ст. 127 Земельного кодексу
України передбачено, що органи
державної влади, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим та органи
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень, визначених статтею
122 цього Кодексу, здійснюють продаж
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
(оренди, суперфіцію, емфітевзису)
громадянам, юридичним особам та
іноземним державам на підставах та в
порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 128 Земельного кодексу
України продаж громадянам і юридичним
особам земельних ділянок державної
(крім земельних ділянок, на яких
розташовані об'єкти, які підлягають
приватизації) та комунальної власності
для потреб, визначених цим Кодексом,
провадиться місцевими державними
адміністраціями, Радою міністрів
Автономної Республіки Крим або
органами місцевого самоврядування в
межах їх повноважень.

В силу ч. 5 ст. 128 Земельного кодексу
України підставою для відмови в
продажу земельної ділянки є:

а) неподання документів, необхідних для
прийняття рішення щодо продажу такої
земельної ділянки;

б) виявлення недостовірних відомостей
у поданих документах;

в) якщо щодо суб'єкта підприємницької
діяльності порушена справа про
банкрутство або припинення його
діяльності;

г) встановлена цим Кодексом заборона на
передачу земельної ділянки у приватну
власність;

ґ) відмова від укладення договору про
оплату авансового внеску в рахунок
оплати ціни земельної ділянки.

Згідно з п. а ч. 4 ст. 83 Земельного
кодексу України до земель комунальної
власності, які не можуть передаватись у
приватну власність, належать землі
загального користування населених
пунктів (майдани, вулиці, проїзди,
шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери,
бульвари, кладовища, місця
знешкодження та утилізації відходів
тощо).

Враховуючи вищевикладене, земельні
ділянки, що знаходяться під проїздом
загального користування, не можуть
передаватись у приватну власність, а
тому відповідач мав відмовити у
продажі вказаної земельної ділянки.

Як встановлено з матеріалів справи,
зокрема, державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯД
№ 405988, виданого 09 листопада 2007 року на
ім'я ОСОБА_6, акту обстеження земельної
ділянки, передбаченої для
індивідуального житлового будівництва
від 15 листопада 2006 року, протоколу
обстеження та погодження межі
земельної ділянки від 07 лютого 2006 року,
плану відведення земельної ділянки,
погодженого начальником управління
містобудування і архітектури,
начальником управління земельних
ресурсів м. Вінниці, головним
санітарним лікарем м. Вінниці,
начальником управління екології
природних ресурсів Вінницької області,
кадастровим планом від 04 лютого 2006
року, витягом з державного земельного
кадастру про земельну ділянку від 05
квітня 2013 року, рішенням Вінницької
міської ради №978 від 26 вересня 1997 року,
а також з наданих фотоматеріалів,
зроблених в процесі судової
будівельно-технічної експертизи 26
березня 2014 року, до земельної ділянки
позивачки прилягає проїзд загального
користування і саме частину вказаної
ділянки продано ОСОБА_4

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несправедливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку. Вказані приписи закріплені ч. 3
ст. 2 КАС України. Проте, спірне рішення
прийняте без їх дотримання.

Так, колегією суддів, встановлено, що
продаж земельної ділянки - проїзду
загального користування ОСОБА_4
створює перешкоди позивачці у
користуванні власною земельною
ділянкою, адже інший проїзд до її
земельної ділянки відсутній.

Таким чином, відповідач всупереч
земельного законодавства України
прийняв рішення №962 від 02 жовтня 2012
року в частині продажу земельної
ділянки загальною площею 27,0 кв. м в м.
Вінниці по ІІ-му пров.Глінки ОСОБА_4, а
тому вказане рішення підлягає
скасуванню.

Підсумовуючи вищевикладене, судова
колегія, приходить до висновку, що суд
першої інстанції не дав належної
оцінки вказаним обставинам та зібраним
доказам по справі, неправильно
застосував норми матеріального права,
у зв'язку з чим, ухвалив рішення, яке
підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
повністю .

Постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 травня 2014 року
- скасувати .

Прийняти нову постанову, якою позов
ОСОБА_6 задовольнити.

Скасувати рішення 24 сесії 6 скликання
Вінницької міської ради №962 від 02
жовтня 2012 року в частині продажу
земельної ділянки загальною площею 27,0
кв. м в м. Вінниці по ІІ пров. Глінки
ОСОБА_4.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "22" серпня 2014 р.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Полотнянко Ю.П.

Сторчак В. Ю.