Справа № 384/484/14-а
Суддя: Сорокіна О. О.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 384/484/14-а

№пр. 2-а/384/13/2014

19 серпня 2014 року

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді
Сорокіної
О.О.

при секретарі
Гарбуз О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Вільшанка
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до інспектора ДПС з
обслуговування СП №4 ВДАІ
Любашівського району Одеської області
прапорщика міліції Нєдєлкова Валерія
Валерійовича, третя особа управління
ДАІ ГУМВС України в Одеській області,
про визнання незаконною та скасування
постанови у справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №297189 від 20
червня 2014 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною
заявою до інспектора ДПС з
обслуговування СП №4 ВДАІ
Любашівського району Одеської області
прапорщика міліції Нєдєлкова Валерія
Валерійовича про визнання незаконною
та скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №297189 від 20 червня 2014 року,
посилаючись на те, що 20.06.2014 року
близько 13 год. 10 хв. він рухався своїм
автомобілем на 320 км автодороги
Київ-Одеса, де його зупинив відповідач
та звинуватив його в тому, що він
рухався зі швидкістю 136 км/год, при
максимально допустимій швидкості 110
км/год, чим перевищив встановлене
обмеження швидкості руху на 26 км/год.
Швидкість руху вимірювалась приладом
"TruCam" №000748. У зв'язку з цим, інспектором
було складено протокол про
адміністративне правопорушення АВ2
№607252 та винесено постанову у справі
про адміністративне правопорушення ПС1
№297189 про накладення штрафу в розмірі 255
грн. Позивач з вказаними протоколом та
постановою не згоден та вважає, що вони
складені з порушенням норм
процесуального та матеріального
законодавства. При складанні протоколу
інспектор грубо порушив процедуру
розгляду справ про адміністративні
правопорушення та не роз'яснив його
прав, передбачених ст. 268 КУпАП.
Заявлене позивачем клопотання про
правову допомогу та відкладення
розгляду справи інспектор
проігнорував. У протоколі та постанові
не міститься жодних відомостей щодо
того, чи мав інспектор спеціальне
звання та відповідно до своїх
функціональних обов'язків має право
самостійно виносити постанови у
справах про адміністративні
правопорушення. Відповідач не мав
жодної технічної можливості зробити
роздруківку матеріалів на місці
вчинення порушення, відповідно до чого
він не міг об'єктивно по суті
розглянути справу, жодних даних,
отриманих за допомогою спеціального
технічного засобу з фіксацією
правопорушення, яке ставиться в
провину позивачу, з чітким зображенням
транспортного засобу, яким він керував
до протоколу не надано. Протокол та
постанова не містять жодних відомостей
про те, що прилад "TruCam" №000748 був
укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні, свідоцтвом про
повірку з вказаним терміном дії до
наступної повірки. Позивач вважає
вищезазначену постанову незаконною,
винесеною з порушенням вимог КУпАП та
такою, що підлягає скасуванню. У зв'язку
з наведеним позивач просить визнати
протиправною та скасувати постанову в
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №297189 від
20.06.2014 року.

Третя особа управління ДАІ ГУМВС
України в Одеській області подало до
суду заперечення на позов, в якому
зазначило про відсутність підстав для
задоволення позову, виходячи зі
слідуючого. 20 червня 2014 року відповідач
на 320 км автодороги Київ-Одеса зупинив
автомобіль під керуванням позивача.
Підставою для зупинки було перевищення
позивачем швидкості дорожнього руху на
26 км/год, оскільки позивач рухався зі
швидкістю 136 км/год, при максимально
допустимій 110 км/год, що є грубим
порушенням п.12.6 Правил дорожнього руху
України. Інспектор склав протокол про
адміністративне правопорушення про
вчинення правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, та згідно
з ч.1 ст. 222 КУпАП, розглянув на місці
вчинення правопорушення та виніс
постанову про накладення
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 255 грн. Інспектор при
складанні протоколу роз'яснив позивачу
його права, передбачені ст. 63
Конституції України, зокрема, що він
має право відмовитися від підпису у
протоколі або надати пояснення щодо
незгоди з протоколом, як того вимагає
ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 надав свої
пояснення з приводу незгоди з
адміністративним правопорушенням, що
додатково підтверджує законність дій
відповідача при складанні протоколу.
Третя особа зазначає, що позивачем не
надано жодного доказу, який би
спростував відображені у протоколі про
адміністративне правопорушення
фактичні дані. Відповідачем було
дотримано порядок складання, розгляду
та прийняття рішення по справі згідно з
вимогами КУпАП, Інструкції з
оформлення працівниками
Державтоінспекції МВС матеріалів про
адміністративні правопорушення у
сфері забезпечення безпеки дорожнього
руху, затвердженої наказом МВС України
від 26.02.2009 року №77, та Інструкції з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС,
затвердженої наказом МВС України від
27.03.2009 року №111. При провадженні справи
інспектор згідно зі ст. 251 КУпАП
враховував як докази безпосереднє
дослідження та показання технічного
засобу з вимірювання швидкості "Трукам"
(серійний номер приладу 000748), який
згідно з наказом МВС України від 01.03.2010
року №33, використовується в
підрозділах ДАІ МВС України для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху. Третя особа
вважає, що розгляд справи про
адміністративне правопорушення,
скоєне ОСОБА_1, проведено інспектором у
відповідності до вимог статей 276, 278, 280
КУпАП на місці скоєння даного
правопорушення, а винесена по даній
справі постанова відповідає вимогам
статей 283-285 КУпАП, у зв'язку з чим
просить відмовити в задоволенні
позову.

Позивач надав суду спростування на
заперечення третьої особи, в якому
доповнив виклад обставин для доведення
підстав для задоволення позову, а саме:
зазначив, що відповідач при розгляді
справи про адміністративне
правопорушення роз'яснив права та
обов'язки порушника, однак не надав
можливість викликати адвоката,
клопотання про виклик якого заявив
позивач. Також показання
вимірювального приладу "Трукам", які
використовував інспектор, не можна
враховувати як докази, оскільки даний
прилад в Україні не сертифікований.
Відповідно переліку засобів
загального призначення, які дозволені
для забезпечення технічного захисту
інформації, необхідність охорони якої
визначено законодавством, який
міститься на офіційному
інтернет-ресурсі Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації, механізм технічного
захисту інформації лазерного
вимірювача транспортних засобів "TruCam",
який використовував інспектор,
відповідає вимогам нормативних
документів системи технічного захисту
інформації в Україні, однак він не
пройшов необхідні випробування і
сертифікацію в Україні. Позивач
зазначає, що сертифікація продукції -
це цілий комплекс заходів, перевірок та
випробувань, за результатами яких
дається висновок про відповідність
стандартам і нормам України даної
продукції і видається Сертифікат
відповідності. В порушення розділу 3
інструкції з експлуатації до приладу
"TruCam", інспектор не вказав кут між
позицією приладу і напрямком руху
автомобіля, який залежить від кривизни
дороги, відстані на якому розташований
прилад від краю дороги і відстані між
приладом і автомобілем, що є грубим
порушенням ч.1 ст. 10 Закону України "Про
метрологію та метрологічну
діяльність". Результати вимірювань
можуть бути використані за умови, якщо
відомі відповідні характеристики
похибок або невизначеності вимірювань,
а тому такі виміри не можуть бути
використані відповідачем.

Позивач в судове засідання не з'явився,
подав до суду заяву, в якій просить
справу розглянути в його відсутність
та задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся своєчасно та
належним чином, про причини неявки суду
не повідомив.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, в поданому
запереченні просив справу слухати в
його відсутність та відмовити в
задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що дії відповідача є
протиправними, а складена ним
постанова про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього
штрафу в розмірі 255 грн. підлягає
скасуванню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2014 року
відповідачем складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АВ2 №607252 відносно ОСОБА_1, у зв'язку з
порушенням п.12.6.ґ Правил дорожнього
руху України, за що передбачена
відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.
5).

На підставі вищевказаного протоколу
про адміністративне правопорушення
20.06.2014 року інспектор ДПС з
обслуговування СП №4 ВДАІ
Любашівського району Одеської області
прапорщик міліції Нєдєлков Валерій
Валерійович виніс постанову в справі
про адміністративне правопорушення
серії ПС1 №297189, якою притягнув до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП та наклав на
нього адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 6).

Позивачу ставиться в провину те, що він
20.06.2014 року керуючи автомобілем «Infiniti Qx
80» н.з. «НОМЕР_1» на 320 км автодороги
Київ-Одеса, перевищуючи швидкість руху,
порушив вимоги п.12.6.ґ Правил дорожнього
руху України.

Згідно п.12.6.ґ Правил дорожнього руху
України, на автомобільній дорозі з
окремими проїзними частинами, що
відокремлені одна від одної
розділювальною смугою, рух
транспортних засобів дозволяється із
швидкістю не більше 110 км/год.

Відповідно до п.12.9.б Правил дорожнього
руху України, водієві забороняється
перевищувати максимальну швидкість на
автомобільній дорозі, встановлену
пунктом 12.6. цих Правил.

В постанові, яку оскаржує позивач не
з'ясовано жодних фактичних обставин,
які б свідчили про те, що позивач в
порушення п.12.9.б ПДР України, керуючи
транспортним засобом, перевищив на
автомобільній дорозі з окремими
проїзними частинами, що відокремлені
одна від одної розділювальною смугою,
максимально допустиму швидкість руху,
яка становить 110 км/год, хоча, як
вбачається з матеріалів справи
відповідач міг і повинен був виконати
всі необхідні дії в доведення вини
позивача.

Відповідно частини 2 статті 7 КУпАП,
провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності.

Згідно ст.ст. 245, 246 КУпАП завданням
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності. Порядок
провадження в справах про
адміністративні правопорушення в
органах (посадовими особами),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
визначається цим Кодексом та іншими
законами України.

Стаття 268 КУпАП передбачає, що особа,
яка притягається до адміністративної
відповідальності, має право:
знайомитися з матеріалами справи,
давати пояснення, подавати докази,
заявляти клопотання; при розгляді
справи користуватися юридичною
допомогою адвоката, іншого фахівця у
галузі права, який за законом має право
на надання правової допомоги особисто
чи за дорученням юридичної особи,
виступати рідною мовою і користуватися
послугами перекладача, якщо не володіє
мовою, якою ведеться провадження;
оскаржити постанову по справі.

Суд, не визнає як належні докази надані
третьою особою документи, щодо
сертифікації вимірювального приладу
"TruCam", оскільки такі документи не
завірені належним чином.

При винесені постанови по справі про
адміністративне правопорушення
відповідачем не надано можливість
ОСОБА_1 скористатися послугами
адвоката, якого він мав намір викликати
на місце розгляду справи, а заявлене
ним клопотання на правову допомогу
залишилось проігнороване.

Третя особа управління ДАІ ГУМВС
України в Одеській області зазначило,
що позивач не надав жодного доказу для
доведення своїх вимог, оскільки
відповідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Однак суд застосовує норми ч.2 ст. 71 КАС
України, за якими в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач без поважних причин в
судове засідання не з'явився та не
довів суду правомірність прийнятого
рішення, а в матеріалах справи доказів
вини позивача у вчиненні ним
правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП відсутні, тому позовні вимоги
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 7, 254, 255, 258, 268, 278-280, 284 КУпАП, ст.ст. 3,
71, 162, 163, 171-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС з обслуговування СП №4
ВДАІ Любашівського району Одеської
області прапорщика міліції Нєдєлкова
Валерія Валерійовича, третя особа
управління ДАІ ГУМВС України в
Одеській області, про визнання
незаконною та скасування постанови у
справі про адміністративне
правопорушення серії ПС1 №297189 від 20
червня 2014 року - задовольнити.

Постанову серії ПС1 №297189 від 20.06.2014
року, складену інспектором ДПС з
обслуговування СП №4 ВДАІ
Любашівського району Одеської області
прапорщиком міліції Нєдєлковим
Валерієм Валерійовичем про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122
КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн. - визнати
неправомірною та скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя