Справа № 810/4709/14
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/4709/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2014 року Справа № 810/4709/14

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України у Києво – Святошинському районі Київської області до відкритого акціонерного товариства «Іскра» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и в:

до Київського окружного адміністративного суду звернулось з позовом УПФУ у Києво– Святошинському районі Київської області до ВАТ «Іскра» про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком № 1 у розмірі 6330,21 грн.

Позовну заяву мотивовано тим, що відповідач в порушення вимог п. 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV) та п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 р. № 21-1 не виконує покладений на нього обов'язок по відшкодуванню органам Пенсійного фонду України фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 та має станом серпень 2014 р. заборгованість перед УПФУ у Києво – Святошинському районі Київської області по збору на відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за списком №1 у розмірі 6330,21 грн., термін сплати якої настав у травні 2014 р. Сума визначених управлінням Пенсійного фонду нарахувань підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що містяться в матеріалах справи. Вказана сума підприємством у добровільному порядку не відшкодована.

07.08.2014р., ухвалою Київського окружного адміністративного суду було відкрито провадження у адміністративній справі, справу призначено до судового розгляду.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився з невідомих суду причин. Матеріали справи містять інформацію про своєчасне та належне повідомлення відповідача про дату та місце судового засідання.

21.08.2014 р., відповідач надав до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярія) суду клопотання про відкладення судового засідання у зв’язку з відсутністю у нього копії позовної заяви та доданих до неї документів, а наявна лише ухвала про відкриття провадження в адміністративній справі. З таких підстав, у відповідача не було часу для підготовки до судового засідання.

З приводу цього, суд вважає за доцільне зазначити таке.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 106 КАС України, суб'єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов'язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу і третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Матеріали справи містять копії квитанції № 3109 від 03.07.2014 р. та опису вкладення, згідно яких УПФУ в Києво – Святошинському районі Київської області на адресу відповідача було надіслано засобами поштового зв’язку адміністративний позов з додатками.

На думку суду, належним доказом надіслання суб'єктом владних повноважень відповідачу і третім особам у справі копій позовної заяви та доданих до неї документів може бути, зокрема, опис вкладення разом з розрахунковим документом.

Таким чином, суд вважає копію позовної заяви та додані до неї матеріали такими, що отримані відповідачем, тобто підстави відкладення слухання справи у суду відсутні.

Відповідно до вимог частини 6 статті 128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність потреби у заслуховуванні свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, на підставі наявних в ній доказів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та дослідивши докази, якими підтверджено позов, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав:

позивач - управління Пенсійного фонду України у Києво – Святошинському районі Київської області є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього ст. 12 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 01.03.2001 р. № 121/2001 (далі - Положення № 121/2001).

Статтею 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 р. №1788-XII (далі - Закон України №1788-XII) визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема: працівники зайняті повний робочий день на роботах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць (пункт “а” ст. 13 Закону), за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт “б” ст. 13 Закону) та інші (пункти “в” - “з” ст. 13 Закону). Відповідно до п. 2 “Прикінцевих положень” Закону України №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто до 01.01.2004 р. При цьому згідно із ч. 16 “Прикінцевих положень” вказаного Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України №1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно з п. “а” ст. 13 Закону України №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці,- за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого ст. 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, значеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

В свою чергу, статті 27, 28 Закону України №1058-IV регламентують розмір та порядок визначення пенсії за віком, а також мінімальний розмір пенсії за віком.

Даний Закон набрав чинності 01.01.2004 р.

Таким чином, у абз. 1 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, вказано на збереження порядку покриття витрат на пенсії, призначені за нормами цього Закону, з урахуванням ст. ст. 27, 28 Закону України №1058-IV, тобто після 01.01.2004 р., оскільки дія цього абзацу не може поширюватись на пенсії, що були призначені до набрання ним законної сили.

Натомість, у абз. 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV, визначений обов'язок підприємств та організацій вносити до Пенсійного фонду плату, з коштів, призначених на оплату праці, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком.

У Законі встановлено лише одне виключення із обов'язку внесення підприємствами і організаціями плати, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту “а” ст. 13 Закону України №1788-XII (список № 1), - це фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Такі особи у ВАТ «Іскра» відсутні.

Встановивши обов'язок підприємств та організацій вносити до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, зокрема, призначених на пільгових умовах відповідно до пункту “а” ст. 13 Закону України №1788-XII (список № 1), суд зазначає, що Закон України №1058-IV не пов`язує обов`язок відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій з датою призначення пенсії.

Відповідно до Законів України №1058-IV та №400/97-ВР постановою правління Пенсійного фонду від 19.12.2003 р. № 21-1 затверджено Інструкцію про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України (далі - Інструкція).

Інструкція набрала чинності 27.01.2004 р. Вказана Інструкція визначає процедуру реєстрації та обліку платників внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, обчислення і сплати страхових внесків та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності і господарювання та фізичними особами, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, подання страхувальниками звітності управлінням Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах.

Пункт 6 Інструкції регулює питання відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до ч. 2 “Прикінцевих положень” Закону України №1058-IV. Згідно з пп. 6.1 п. 6 Інструкції, ці розміри становлять для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку),- 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абз. 1 ч. 2 Прикінцевих положень Закону, застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Підпунктом 6.4 п. 6 Інструкції передбачено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 “Прикінцевих положень” Закону України №1058-IV, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій. Згідно з пп. 6.8 п. 6 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації,- пп. 6.10. п. 6 Інструкції.

Обов'язок відшкодування відповідачем коштів пов'язаний виключно з фактом понесення певних витрат Пенсійним фондом України.

Правильність обраної судом правової позиції при вирішенні даної справи узгоджується з рішенням Верховного суду України №21-293а12 від 25.09.2012 р. висновок якого полягає в тому, що із набранням чинності Законом № 1058-IV (з 01.01.2004 р.) витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі п. “а” ч. 1 ст. 13 Закону № 1788-XII особам, які були зайняті на роботах за списком № 1, покриваються підприємствами та організаціями. Обов'язок підприємств та організацій з відшкодування понесених ПФУ після 01.01.2004 р. витрат на виплату і доставку зазначених пенсій не пов'язаний із датою призначення такої пенсії чи часом набуття необхідного для цього пільгового стажу.

З огляду на вимоги законодавства, оскільки на час розгляду справи фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно розрахунків у розмірі 6330,21 грн. в установленому законом порядку відповідачем не відшкодовані, такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь УПФУ у Києво – Святошинському районі Київської області.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163, 167, 254 КАСУ, суд,

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Іскра» на користь управління Пенсійного фонду України у Києво – Святошинському районі Київської області заборгованість з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за (список №1) 6330 (шість тисяч триста тридцять) грн. 21 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Брагіна О.Є.