Справа № 817/521/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Зозуля
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"18" серпня 2014 р.
Справа № 817/521/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Кузнецовської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від "25" червня
2014 р. у справі за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Кузнецовської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання протиправною
та скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся в
суд з позовом до Кузнецовської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги №Ф46-У від 21 листопада 2013 року
про сплату боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску на загальнообов"язкове
державне соціальне страхування в сумі
1194,03 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2014
року позов задоволено. Визнано
протиправною та скасовано вимогу
Кузнецовської ОДПІ № Ф-46У від 21
листопада 2013 року про сплату боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску на
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування в сумі 1194,03 грн.

В апеляційній скарзі Кузнецовська
ОДПІ зазначає про недосягнення
позивачем встановленого ст.26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
пенсійного віку. Також зазначає, що
наявність у особи пенсійного
посвідчення підтверджує лише право на
одержання пенсії та факт її
призначення, а не статус пенсіонера за
віком. Тому вважає, що фізичні
особи-підприємці, які отримують пенсії,
призначені за Законом України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», за віком на пільгових умовах,
згідно із Законами України «Про
пенсійне забезпечення», «;Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та обчислені за Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
сплачують єдиний внесок на загальних
підставах.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до копії свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця серії НОМЕР_1 (а.с. 5),
копії свідоцтва платника єдиного
податку Серії НОМЕР_2 (а.с. 6), копії
посвідчення громадянина, який постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю (категорія
4) серії НОМЕР_3 (а.с. 7), копії пенсійного
посвідчення від 18.12. 2008 року НОМЕР_4 (а.с.
9), ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем
та перебуває на спрощеній системі
оподаткування , отримує пенсію із
зниженням пенсійного віку, призначену
з урахуванням положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991
року №796-XII.

21.11. 2013 року Кузнецовською ОДПІ
сформовано та надіслано вимогу № Ф-46 У
про сплату ОСОБА_3 боргу (недоїмки) зі
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, станом на 01.11. 2013
року, в сумі 1194,03 грн. (а.с. 8).

Наявність такої недоїмки відповідач
обґрунтовує тим, що критерієм
звільнення від сплати єдиного внеску, є
досягнення особою, яка обрала спрощену
систему оподаткування, певного віку
після якого вона має право на
призначення відповідної пенсії, а не
факт отримання пенсії, у тому числі
пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст.1 Закону №2464-VI єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI
платниками єдиного внеску є, зокрема,
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

При цьому, Законом України від 07 липня
2011 року № 3609-VI «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України», який
набув чинності з 06 серпня 2011 року,
статтю 4 Закону №2464-VI доповнено
частиною четвертою, якою встановлено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Отже, як вірно відзначено судом першої
інстанції, оскільки позивач є
пенсіонером, отримує пенсію за віком у
відповідності до ст.55 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», і на неї з
серпня 2011 року згідно ч.4 ст.4 Закону
№2464-VI розповсюджується обов'язок зі
сплати єдиноговнеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Визначальним для розв'язання цього
спору є правильне розуміння положень
частини четвертої статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", якою визначено,
що особи, зазначені у пункті 4 частини 1
цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідач вважає, що пенсіонером за
віком у розумінні наведеної норми є
особа, якій призначено пенсію за віком
згідно Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". Водночас, позивач вважає,
що таким пенсіонером може бути особа,
якій призначено пенсію за віком згідно
будь-якого закону, яким визначено
призначення пенсії залежно від
досягнення віку.

За загальним правилом пенсію за віком
прийнято називати таку пенсію, яка
встановлюється з досягненням певного
віку та за наявності необхідного стажу
роботи. Пенсії за віком поділяються на
три види: 1) на загальних підставах; 2)
пільгових; 3) спеціальних юридичних
підставах (умовах).

З частини четвертої статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" вбачається, що
однією з умов звільнення осіб від
сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком. Будь-яких
застережень в цій нормі про те, що під
пенсіонерами за віком слід розуміти
лише тих осіб, яким призначено пенсію
за віком згідно Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" не має.

Системний аналіз викладеного вказує на
те, що під пенсіонерами за віком,
указаними в частині четвертій статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
необхідно розуміти всіх осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з
досягненням віку і незалежно від
законів, якими таке право на пенсію за
віком встановлено.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин, судова колегія
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції повно встановив обставини
справи, дав належну оцінку доказам,
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права
та правомірно задовольнив позовні
вимоги.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Кузнецовської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "25" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 АДРЕСА_1,34400

3- відповідачу/відповідачам:
Кузнецовська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області м-н
Будівельників,1,м.Кузнецовськ,Рівненсь
ка область,34400

4-третій особі: - ,