Справа № 2270/11138/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/19851/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Маринчак Н.Є., Сірош М.В.,

розглянув у письмовому провадженні
касаційну скаргу державної податкової
інспекції у м. Хмельницькому (далі - ДПІ)

на постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2012

у справі № 2270/11138/11

за позовом ДПІ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Сприяння" (далі -
Товариство)

про стягнення податкового боргу.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 28.10.2011 позов
задоволено; з банківських рахунків
Товариства на користь Державного
бюджету України стягнуто податковий
борг з ПДВ у сумі 74985,52 грн. з тих
мотивів, що невиконання платником
податкового обов'язку зі сплати до
бюджету самостійно задекларованих сум
податкових зобов'язань, призвело до
виникнення у Товариства податкового
боргу, який підлягає стягненню в
примусовому порядку.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2012
назване рішення суду першої інстанції
скасовано; у позові відмовлено. У
прийнятті цієї постанови апеляційний
суд виходив з того, що вимоги про
стягнення коштів з рахунків платника
мають заявлятися лише у спеціальному
провадженні в порядку статті 1833
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС).

Посилаючись на невідповідність
висновків апеляційного суду вимогам
чинного законодавства та дійсним
обставинам справи, ДПІ звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення Хмельницького окружного
адміністративного суду зі спору як
помилково скасоване.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України вважає за
необхідне задовольнити розглядувані
касаційні вимоги з урахуванням такого.

Судовими інстанціями у розгляді справи
встановлено, що оспорювана сума
податкового боргу утворилася у
Товариства у зв'язку з несплатою ним
сум податкових зобов'язань з ПДВ у
загальному розмірі 74958,52 грн.,
самостійно визначених у податкових
деклараціях з цього податку за травень
та липень 2014 року.

Відповідачеві було направлено
податкову вимогу від 04.07.2011 № 1220, яку
було вручено 13.07.2011 уповноваженому
представникові Товариства.

Приймаючи рішення про задоволення
цього позову, суд першої інстанції
цілком обґрунтовано виходив з такого.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
(далі - ПК) податковий борг - це сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

В силу вимог пункту 54.1 статті 54 ПК крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

За змістом пункту 57.1 статті 57 ПК
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК передбачено, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 цієї ж статті
Кодексу стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Керуючись наведеними нормами
податкового законодавства, суд першої
інстанції з урахуванням установлених
ним обставин даної справи відносно
існування у відповідача податкового
боргу в оспорюваній сумі та щодо
дотримання ДПІ порядку надсилання
платникові податкової вимоги дійшов
цілком об'єктивного висновку про
обґрунтованість позову.

Висновки апеляційного суду про
необхідність стягнення податкового
боргу з рахунків платника лише у
процедурі особливого провадження,
передбаченого статтею 1833 КАС, не
відповідають правильному
нормозастосуванню. Адже наведеною
процесуальною нормою визначено
альтернативний (у порівнянні з
позовним провадженням) порядок
стягнення коштів за податковим боргом,
що, однак, жодним чином не виключає
право податкового органу звернутися
до суду з відповідною вимогою у
загальному порядку позовного
провадження.

З урахуванням викладеного у
апеляційного суду були відсутні
правові підстави для скасування
правильного та вмотивованого рішення
суду першої інстанції зі спору.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС,
Вищий адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції у м.
Хмельницькому задовольнити.

2. Постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2012 у справі № 2270/11138/11 скасувати.

3. Постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
28.10.2011 у справі № 2270/11138/11 залишити в
силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку статей 236-238 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Н.Є. Маринчак М.В. Сірош