Справа № 2а-4372/11/0118
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року м. Київ
К/9991/7544/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Донця О.Є.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Миколаївської
селищної ради Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим на
постанову Сімферопольського районного
суду Автономної Республіки Крим від 17
червня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2011
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Миколаївської селищної ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим про визнання
протиправним рішення та зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернулась до суду з позовом до
Миколаївської селищної ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим про визнання
протиправним рішення від 22.03.2011 про
відмову у наданні поштової адреси на
об'єкт незавершеного будівництва у
вигляді споруди -автобусна зупинка та
торгівельний комплекс.

Позовні вимоги мотивовано
протиправністю відмови Миколаївської
селищної ради Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим у
наданні поштової адреси на об'єкт
незавершеного будівництва, що належить
на праві власності позивачеві, як
такої, що ґрунтується на хибних
висновках щодо відсутності у позивача
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку.

Постановою Сімферопольського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 17 червня 2011 року, залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 13 грудня 2011 року, позов задоволено:
визнано протиправним рішення
Миколаївської селищної ради
Сімферопольського району АР Крим від
22.03.2011 про відмову фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 в наданні
поштової адреси на об'єкт
незавершеного будівництва у вигляді
споруди -автобусна зупинка та
торгівельний комплекс, які розташовані
на земельної ділянці площею 0,0126 га по
АДРЕСА_1; зобов'язано Миколаївську
селищну Раду Сімферопольського району
надати поштову адресу об'єкту
незавершеного будівництва у вигляді
споруди -автобусна зупинка та
торгівельний комплекс, які розташовані
на земельній ділянці площею 0,0126 га по
АДРЕСА_1.

У поданій касаційній скарзі
Миколаївська селищна рада
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим із посиланням на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просила
скасувати оскаржувані рішення судів
попередніх інстанцій та постановити
нове, яким відмовити у задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що позивач є власником
об'єкту незавершеного будівництва, а
саме: споруди -автобусної зупинки та
торгівельного комплексу, розташованої
на земельній ділянці площею 0,0126 га, за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
рішенням Господарського суду АР Крим
від 14 липня 2009 року по справі №
2-26/10974-2008.

На підставі рішення Миколаївської
селищної ради від 11.06.2003 між позивачем
та відповідачем укладено договір
оренди, за умовами якого передано в
оренду строком з 01.03.2004 по 01.03.2009
земельну ділянку загальною площею 0,0126
із забудованих земель по АДРЕСА_1.

Зазначений договір зареєстровано
13.07.2004 у Книзі записів реєстрації
договорів оренди землі.

Пунктом 5.3 зазначеного договору
передбачено, що у разі якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди, то за відсутності
письмових заперечень протягом одного
місяця після закінчення строку
договору він поновлюється на той же
строк і на тих же умовах, які
передбачені договором.

Рішенням 5-ї сесії 6-го скликання
Миколаївської селищної ради
Сімферопольського району АР Крим від 22
березня 2011 року позивачу відмовлено у
наданні поштової адреси на об'єкт
незавершеного будівництва у вигляді
споруди -автобусної зупинки та
торгівельного комплексу у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на земельну ділянку під
об'єктом та права власності на об'єкт.

Позивач, вважаючи помилковими висновки
Миколаївської селищної ради щодо
відсутності правовстановлюючих
документів на земельну ділянку,
оскільки, за посиланням позивача,
договір оренди землі є поновленим на
той же строк і на тих же умовах,
звернулась до суду із вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з протиправності
рішення Миколаївської селищної ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим про відмову у наданні
поштової адреси на об'єкт
незавершеного будівництва з мотивів
відсутності у позивача
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку, оскільки, за
посиланням суду першої інстанції, у
зв'язку з відсутністю письмових
заперечень з боку відповідача щодо дії
договору оренди, він вважається
поновленим на той же строк і на тих же
умовах.

Суд апеляційної інстанції, підтримуючи
позицію суду першої інстанції щодо
наявності підстав для задоволення
позову, виходив з того, що відсутність
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку не є обставиною, з
якою закон пов'язує наявність підстав
для відмови у присвоєнні об'єкту
будівництва поштової адреси.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
позицією судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для задоволення
позову, вважаючи при цьому за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, встановлено, що
право оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Згідно з частинами першою та третьою
статті 33 Закону України "Про оренду
землі" в редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин, після
закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на
поновлення договору. У разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове
заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Разом із тим наведеною нормою не
передбачено порядку автоматичного
поновлення договорів оренди землі в
разі відсутності заперечень з боку
сторін, а лише визначено, що в цьому
разі він підлягає поновленню.

Таким чином, реалізація переважного
права на поновлення договору оренди
земельної ділянки можлива лише за
наявності волевиявлення на те сторін,
яке з боку уповноваженого органу
оформлюється відповідним рішенням.

Зазначена позиція суду відповідає
позиції Верховного Суду України,
викладеній в постанові від 06 листопада
2012 року №21-288а12.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на помилковість позиції суду
першої інстанції щодо автоматичного
поновлення договорів оренди землі в
разі відсутності заперечень з боку
сторін.

У той же час, зважаючи на те, що
законодавством України, чинним на
момент виникнення спірних
правовідносин, не передбачено, що
поштова адреса може бути надана тільки
за умови наявності у заявника -
власника об'єкту нерухомості або
незавершеного будівництва,
правовстановлюючих документів на
землю, колегія суддів погоджується із
позицією суду апеляційної інстанції
щодо протиправності відмови селищної
ради у наданні поштової адреси з
мотивів відсутності
правовстановлюючих документів на
землю.

За вказаних обставин, позиція судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову є
обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Миколаївської
селищної ради Сімферопольського
району Автономної Республіки Крим
відхилити, а постанову
Сімферопольського районного суду
Автономної Республіки Крим від 17
червня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 13 грудня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: