Справа № 2а-6636/12/1470
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-6636/12/1470

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Градовського Ю.М.

при секретарі - Романові Д.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції на постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від
13 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Миколаївської митниці до Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції, заступника начальника
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Сидорової
Юлії Федорівни про стягнення суми
обов'язкових митних платежів за випуск
у режим вільного використання на
території України автомобіля «VOLVO XC90»
у розмірі 154 234, 42 грн.

В С Т А Н О В И ЛА:

Миколаївська митниця звернулася до
суду з позовом до Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції та заступника начальника
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції Сидорової
Ю.Ф. про стягнення з Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції на користь Держави в особі
Миколаївської митниці суми
обов'язкових митних платежів за випуск
у режим вільного використання на
території України автомобіля «VOLVO XC90»
154 234, 42 грн. (ввізне мито - 27 943 грн.
акцизний збір - 54 014, 02 грн. ПДВ - 72 277, 40
грн.) (із врахуванням заяви про
уточнення позовних вимог).

В обґрунтування позову зазначається,
що митницею було отримано лист
Центрального ВДВС та копія постанови
заступника начальника ВДВС Сидорової
Ю.Ф. від 24.10.2012 р., про закінчення
виконавчого провадження за постановою
суду від 01.04.2011 р. про конфіскацію
предмета правопорушення - автомобіля
«VOLVO XC90» та його безоплатну передачу на
баланс Головного управління юстиції у
Миколаївській області. Позивач вказує
на те, що зазначена постанова ВДВС
винесена безпідставно, з грубим
порушенням норм чинного законодавства,
а дії заступника начальника
Центрального ВДВС Сидорової Ю.Ф. щодо
безоплатної передачі автомобіля на
баланс Головного управління юстиції у
Миколаївській області є незаконними.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2013
року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Центрального відділу
державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції на користь Держави в особі
Миколаївської митниці суму
обов'язкових митних платежів за випуск
у режим вільного використання на
території України автомобіля «VOLVO XC90» у
розмірі 154 234, 42 грн. з яких: ввізне
мито - 27 943 грн., акцизний збір - 54 014, 02
грн. ПДВ - 72 277, 40 грн.

В апеляційній скарзі Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції ставиться питання про
скасування судового рішення в зв'язку з
тим, що воно постановлено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, оскільки судом першої інстанції
не було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 01.04.2011 р. ОСОБА_4
притягнуто до адміністративної
відповідальності у вигляді
конфіскації транспортного засобу «VOLVO
XC90», 2005 р. випуску, на користь держави.

28.04.2011 р. відповідачем відкрито
виконавче провадження щодо
конфіскації транспортного засобу .

Згідно акту приймання-передачі для
зберігання та подальшої реалізації від
26.05.2011 р., спірний автомобіль прийнято
на зберігання спеціалізованою
торгівельною організацією МФ ПП
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція». Вартість майна при передачі
склала 433664,42 грн., у тому числі 154234,42 грн.
податків і зборів.

На виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 11.07.2002 р. № 985 «Про
передачу транспортних засобів,
конфіскованих за рішенням судів, і
переданим органам державної
виконавчої служби» Міністерством
юстиції України прийнято наказ від
08.06.2012 р. № 547/7 про передачу на баланс
Головного управління юстиції у
Миколаївській області конфіскованого
транспортного засобу .

24.10.2012 р. відповідачем закінчено
виконавче провадження на підставі п. 8
ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче
провадження»в зв'язку з фактичним
виконанням виконавчого документу. При
цьому, сума податків і зборів у дохід
держави відшкодована не була, в тому
числі 27943,00 грн. ввізного мита, 54014,02 грн.
акцизного збору і 72277,40 грн. податку на
додану вартість.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції дійшов висновку, що
відповідач мав обов'язок щодо
стягнення на користь позивача
обов'язкових митних платежів, у зв'язку
з чим позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та не
знаходить підстав для задоволення
позову з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 197.1.26 п. 197.1 ст. 197
Податкового кодексу України
звільняються від оподаткування
податком на додану вартість операції з
передачі конфіскованого майна,
знахідок, скарбів, майна, визнаного
безхазяйним, майна, за яким не
звернувся власник до кінця строку
зберігання, та майна, що за правом
успадкування чи на інших законних
підставах переходить у власність
держави (у тому числі майна,
визначеного у статті 172 Митного кодексу
України), у розпорядження державних
установ або організацій, уповноважених
здійснювати їх збереження або
постачання згідно із законодавством, а
також операції з безоплатної передачі
зазначеного в цьому пункті майна у
випадках, визначених законодавством, у
володіння і користування державних
органів, установ (організацій), які
утримуються за рахунок бюджетних
коштів, а також закладів, в яких
виховуються діти-сироти та діти,
позбавлені батьківського піклування,
дитячих будинків сімейного типу,
прийомних сімей.

Пунктом 197.5 статті 197 зазначеного
Кодексу встановлено, що звільнення від
оподаткування податком на додану
вартість, передбачене пунктом 197.1 цієї
статті, не поширюється на операції з
підакцизними товарами, зазначеними в
розділі VI цього Кодексу.

Згідно з п. 215.1 ст. 215 (розділ VI)
Податкового кодексу України до
підакцизних товарів належать: спирт
етиловий та інші спиртові дистиляти,
алкогольні напої, пиво; тютюнові
вироби, тютюн та промислові замінники
тютюну; нафтопродукти, скраплений газ;
автомобілі легкові, кузови до них,
причепи та напівпричепи, мотоцикли.

Відповідно до пп. 6) п. 180.1 ст. 180 цього
Кодексу для цілей оподаткування
платником податку на додану вартість є
особа, що проводить операції з
постачання конфіскованого майна,
знахідок, скарбів, майна, визнаного
безхазяйним, майна, за яким не
звернувся власник до кінця строку
зберігання, та майна, що за правом
успадкування чи на інших законних
підставах переходить у власність
держави (у тому числі майна,
визначеного у статті 172 Митного кодексу
України), незалежно від того, чи досягає
вона загальної суми операцій із
постачання товарів/послуг, визначеної
пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, а
також незалежно від того, який режим
оподаткування використовує така особа
згідно із законодавством.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
регулювання ринку автомобілів в
Україні» від 07.12.2000 № 2134-ІІІ, визначено,
що продаж автомобілів, ввезених в
Україну і конфіскованих (примусово
вилучених), у тому числі в рахунок
погашення боргу або інших зобов'язань
за цивільно-правовими угодами,
договорами, у випадках, передбачених
законодавством, або визнаних
безгосподарними, здійснюється з
нарахуванням податків та зборів, що
справляються при імпорті автомобілів
відповідно до закону, у разі якщо такі
податки та збори не були попередньо
сплачені. Автомобіль, що був попередньо
ввезений в Україну без сплати (повної
або часткової) передбачених
законодавством податків та зборів, на
підставі пільг, наданих
законодавством, може бути відчужений
або переданий у володіння, або (та) у
користування, або (та) у розпорядження
тільки після сплати у повному обсязі
всіх податків та зборів, передбачених
законодавством України на день
ввезення автомобіля на митну територію
України (крім випадків, передбачених
Законом України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»). При
цьому особою, яка сплачує податки і
збори до бюджету з продажу
конфіскованих у встановленому
законодавством порядку, є особа,
уповноважена Кабінетом Міністрів
України на реалізацію цих автомобілів.

Закон України «Про виконавче
провадження» встановлює правила
реалізації конфіскованого майна, з
урахуванням особливостей,
передбачених Порядком розпорядження
майном, конфіскованим за рішенням суду
і переданим органам державної
виконавчої служби, Порядку обліку,
зберігання, оцінки вилученого митними
органами майна, щодо якого винесено
рішення суду про конфіскацію, передачі
цього майна органам державної
виконавчої служби і розпорядження ним,
Порядком взаємодії органів державної
виконавчої служби та митних органів
при переданні майна, конфіскованого за
рішеннями судів та розпорядження ним.

Згідно положень ч. 2 ст. 64, ч. ч. 1, 2, 5 ст. 62
Закону України «Про виконавче
провадження» реалізація
конфіскованого майна здійснюється в
порядку, встановленому цим законом, а
саме: реалізація арештованого майна,
крім майна, вилученого з обігу згідно
із законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах; рухоме майно,
вартість якого не перевищує сто
п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, товари побутового
вжитку, а також інше рухоме майно (у
разі якщо стягувач не заперечує проти
цього) реалізуються на комісійних
умовах. Нерухоме майно, транспортні
засоби, повітряні, морські та річкові
судна реалізуються виключно на
прилюдних торгах (аукціонах); не
реалізоване на прилюдних торгах,
аукціонах або на комісійних умовах
протягом двох місяців майно підлягає
уцінці державним виконавцем, що
проводиться в десятиденний строк з дня
визнання прилюдних торгів чи аукціону
такими, що не відбулися, або закінчення
двомісячного строку реалізації майна
на комісійних умовах. Майно може бути
уцінене не більш як на 30 відсотків. У
разі нереалізації майна в місячний
строк з дня проведення уцінки воно
повторно уцінюється в такому самому
порядку, але не більш як на 50 відсотків
початкової вартості майна.

Порядок подальшого розпорядження
конфіскованим майном, не реалізованим
у порядку, визначеному статтею 62 цього
Закону, та майном, яке не підлягає
реалізації, встановлюється Кабінетом
Міністрів України ( ч. 3 ст. 62
зазначеного Закону).

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про порядок обліку, зберігання, оцінки
вилученого митними органами майна,
щодо якого винесено рішення суду про
конфіскацію, передачі цього майна
органам державної виконавчої служби і
розпорядження ним» передбачено, що
саме державний виконавець є особою,
уповноваженою на реалізацію
конфіскованих автомобілів.

Порядком передбачено декілька
способів розпорядження конфіскованим
майном, а саме: його реалізація за
ціною, яка визначається
спеціалізованою торговельною
організацією з її обов'язковим
погодженням з митним органом; а у
випадку неможливості реалізації, -
безоплатна передача майна або його
знищення, утилізація, промислова
переробка.

Пунктом 16 спільного наказу
Міністерства юстиції України та
Державної митної служби України від
12.10.2009 № 1833/5/943 «Про затвердження
Порядку взаємодії органів державної
виконавчої служби та митних органів
при переданні майна, конфіскованого за
рішеннями судів, та розпорядженні ним»
передбачено, якщо майно, в тому числі
транспортні засоби, передані органам
державної виконавчої служби, за
рішенням комісії, визначеної пунктом 6
цього Порядку, не може бути
реалізоване, заборонене для
експлуатації та яке не реалізоване в
порядку, передбаченому Порядком
розпорядження майном, конфіскованим за
рішенням суду і переданим органам
державної виконавчої служби, таке
майно передається безоплатно в
установленому порядку або знищується
(утилізується).

Відповідно до пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
реалізація підакцизних товарів
(продукції) - будь-які операції на
митній території України, що
передбачають відвантаження
підакцизних товарів (продукції) згідно
з договорами купівлі-продажу, міни,
поставки та іншими господарськими,
цивільно-правовими договорами з
передачею прав власності або без такої,
за плату (компенсацію) або без такої,
незалежно від строків її надання, а
також безоплатного відвантаження
товарів, у тому числі з давальницької
сировини.

Відповідно до п. 17 Порядку взаємодії
органів державної виконавчої служби та
митних органів при переданні майна,
конфіскованого за рішеннями судів та
розпорядження ними, отримані від
реалізації майна податки та збори
перераховуються державним виконавцем
на відповідний рахунок митного органу
в 3-денний термін з дня надходження
коштів на відповідний депозитний
рахунок відповідного відділу
державної виконавчої служби для
подальшого їх зарахування до
Державного бюджету України за кодом
класифікації доходів бюджету
«надходження коштів від реалізації
конфіскованого майна та матеріалами
митних органів».

Як вбачається із матеріалів справи, в
даному випадку, конфісковане майно не
було реалізоване, а отже ніяких коштів
від його реалізації на депозитний
рахунок відділу державної виконавчої
служби не надійшло, а жодним
нормативно-правовим актом не
передбачено ніяких інших джерел
фінансування, які можуть бути
використані державним виконавцем при
вчиненні ним виконавчих дій відносно
конфіскованого майна для сплати
податків та зборів при його
безоплатній передачі державним
органам, тобто без отримання коштів за
його реалізацію.

Згідно п. 12 Порядку обліку, зберігання,
оцінки вилученого митними органами
майна, транспортні засоби та інші
самохідні машини і механізми, а також
спеціальна техніка, обладнання,
пристрої, будівельні матеріали можуть
бути передані за погодженням з
Мінфіном відповідно до розпорядження
Кабінету Міністрів України,
міністерствам та іншим центральним
органам виконавчої влади. Передане
безоплатно майно, зазначене в цьому
пункті, може бути відчужене виключно за
умови сплати мита та інших податків і
зборів, передбачених законодавством
під час його імпорту на територію
України.

Пунктом 14 Порядку розпорядження
майном, конфіскованим за рішенням суду
і переданим органам державної
виконавчої служби, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 985 від 11.07.2002 передбачено, що якщо
майно, в тому числі транспортні засоби,
не реалізовано у порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець вносить на розгляд комісії
пропозицію щодо безоплатної передачі
майна органам державної влади,
закладам здоров'я і т. ін., а також на
благодійні цілі або для переробки,
знищення такого майна. Передане
безоплатно майно може бути відчужене
виключно за умови сплати мита та інших
податків і зборів, передбачених
законодавством під час його імпорту на
територію України.

Згідно положень пп. 197.1.26 п. 197.1 ст. 197 ПК
України передбачено, що операції з
передачі конфіскованого майна у
розпорядження державних установ або
організацій, а також операції з
безоплатної передачі майна у випадках,
визначених законодавством, у володіння
і користування державних органів,
установ, які утримуються за рахунок
бюджетних коштів звільняються від
оподаткування. При цьому операції з
подальшого постачання зазначених
товарів оподатковуються на загальних
підставах.

Як встановлено матеріалами справи,
транспортний засіб - «VOLVO XC90», 2005 р.
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1
зареєстрований за ГУ юстиції у
Миколаївській області, знаходиться у
користуванні відповідача Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління,
яким він був безоплатно переданий
державним виконавцем при вчиненні
виконавчих дій щодо конфіскації цього
майна, на даний час цей автомобіль
нікому не відчужений.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов помилкових висновків про
наявність підстав для стягнення суми
обов'язкових митних платежів за випуск
у режим вільного використання на
території України автомобіля «VOLVO XC90»
у розмірі 154 234, 42 грн., оскільки в
даному випадку була здійснена операція
з безоплатної передачі конфіскованого
майна, а не його реалізація.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів, керуючись п.3, п.4 ч.1 ст. 202 КАС
України вважає необхідним, скасовуючи
постанови суду першої інстанції,
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог
Миколаївської митниці відмовити в
повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 168, 195, 196, п.3 ч.1 ст. 198, п.3,
п.4 ч.1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ч.5 ст.
254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції - задовольнити .

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 13 січня 2014
року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
у задоволенні адміністративного
позову Миколаївської митниці до
Центрального відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції,
заступника начальника Центрального
відділу державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції Сидорової Юлії Федорівни про
стягнення суми обов'язкових митних
платежів за випуск у режим вільного
використання на території України
автомобіля «VOLVO XC90» у розмірі 154 234, 42
грн. - відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення ,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції

Головуючий:
О.В. Лук'янчук

Суддя:
Н.В.Вербицька

Суддя:
Ю.М.Градовський