Справа № 2а/2508/11044/2011
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Іванюк Т.І.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Міщук М.С., Федотов І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області на постанову Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 27.02.2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Козелецькому районі
Чернігівської області про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 17.02.2011 року звернувся до
Козелецького районного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області про зобов'язання провести
перерахунок та виплату щомісячної
грошової допомоги, додаткової пенсії,
підвищення до пенсії, допомоги на
оздоровлення в розмірі 4 мінімальних
заробітних плат, компенсації в розмірі
30 мінімальних заробітних плат
передбачених ст. ст. 37, 39, 48, 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
2010 по 2011 роки.

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 27.02.2012
року позов задоволено частково:
зобов'язання провести перерахунок та
виплату додаткової пенсії, підвищення
до пенсії передбачених ст. ст. 39, 50
Закону, за період з 17.08.2010 року по 22.07.2011
року. У задоволенні інших позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та відмовити в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується відповідним
посвідченням серія А № 430281, має ІІІ
групу інвалідності та відноситься до 1
категорії постраждалих внаслідок
аварії на ЧАЕС.

У відповідності до вимог ст. 49 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно до ч. 1 ст. 39 Закону, пенсіонерам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
які належать до постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи 1 категорії 3
групи інвалідності, відповідач повинен
був нараховувати та виплачувати
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст.ст. 39, 50 Закону позивачу
вказані доплати виплачувалися
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному відповідно до ПКМУ № 530 від
28.05.2008 року, та № 836 від 26.07.1996 року а не в
кратному відношенні до мінімальної
заробітної плати та мінімальної пенсії
за віком, як того вимагає вказаний
Закон.

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівнянні з ПКМУ № 530
від 28.05.2008 року та № 836 від 26.07.1996 року,
відповідач неправомірно виплачував
додаткову пенсію та доплату до пенсії в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
ст. 39, 50 Закону.

Мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом (ч. 1 ст. 28 Закону
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області - залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду
Чернігівської області від 27.02.2012 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Н.І. Горбань

Судді:
М.С. Міщук

І.В. Федотов

.

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Міщук М.С.

Федотов І.В.