Справа № 2а-12938/11 (2а/638/566/13)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/14189/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівВасильченко Н.
В., Гончар Л. Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від
12 лютого 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області, Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова про зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

23 вересня 2011 року ОСОБА_4 звернулася з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області, Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Харкова про зобов'язання Головного
управління Пенсійного фонду України в
Харківській області здійснити
перерахунок коефіцієнту її заробітної
плати по середньорічній заробітній
платі за п'ять років; зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області
здійснити перерахунок коефіцієнту її
трудового стажу; зобов'язання
Головного управління Пенсійного фонду
України в Харківській області надати
документ Кабінету Міністрів України, в
якому вказано, за який рік слід
враховувати середню заробітну плату
для перерахунку пенсії з 01.01.2011 року;
зобов'язання Головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області виплатити недоплачену пенсію,
починаючи з 2004 року.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 17 вересня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року скасовано постанову
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 17 вересня 2013 року та
ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позову за період з 23
березня 2011 року відмовлено; в частині
позовних вимог за період до 23 березня
2011 року залишено без розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернулася з касаційною скаргою, в якій
просив його скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

В запереченнях на касаційну скаргу
відповідачі просили залишити її без
задоволення, а судові рішення без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позов пред'явлений не до тієї особи, яка
повинна відповідати за
адміністративним позовом. Зазначив, що
належним відповідачем є Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова,
а заміна неналежного відповідача тягне
за собою зміну підсудності
адміністративного позову.

Суд апеляційної інстанції залучив
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
до участі у справі у якості другого
відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
зазначив, що позивач не зверталась до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
з відповідною заявою про перерахунок
пенсії, а тому її права не порушені дією
чи бездіяльністю відповідача, в зв'язку
з чим, в позові відмовив. Позовні вимоги
за період до 23 березня 2011 року залишив
без розгляду.

Колегія суддів вважає такий висновок
суду апеляційної інстанції
передчасним.

Відповідно до ст. 52 КАС України суд
першої інстанції, встановивши, що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну
іншою особою, то ця особа може вступити
у справу як третя особа, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору, про
що суд повідомляє третю особу.

Якщо позивач не згоден на заміну
відповідача іншою особою, суд може
залучити цю особу як другого
відповідача. У разі відмови у
задоволенні адміністративного позову
до такого відповідача понесені
позивачем витрати відносяться на
рахунок держави.

Після заміни сторони, вступу третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги на
предмет спору, залучення другого
відповідача розгляд адміністративної
справи починається спочатку.

За змістом цієї норми допустити заміну
належної сторони у справі може
виключно суд першої інстанції. Умовами
такого допуску є згода позивача та
незмінність підсудності
адміністративної справи.

Також, суд може залучити належну особу
в якості другого відповідача. В такому
разі, згода позивача на вчинення судом
таких дії, є необов'язковою.

Кодексом адміністративного
судочинства України не передбачено
заміни неналежної сторони та залучення
другого відповідача судом апеляційної
інстанції.

Проте, апеляційний суд, всупереч
вимогам ст. 52 КАС України, на зазначені
обставини уваги не звернув та залучив
другого відповідача до розгляду
адміністративної справи.

В свою чергу, суд першої інстанції,
розглядаючи справу по суті, не звернув
увагу на положення п. 3 ч. 1 ст. 22 КАС
України.

Так, суд передає адміністративну
справу на розгляд іншого
адміністративного суду, якщо після
відкриття провадження у справі
з'ясувалося, що справа територіально
підсудна іншому суду.

Тобто, відмовляючи в задоволенні
позову з підстав, що адміністративний
позов пред'явлений до неналежного
відповідача, а залучення другого
відповідача тягне за собою зміну
підсудності адміністративного позову,
суд першої інстанції повинен був або
передати адміністративну справу до
іншого суду (Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова), або залучити
другого відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова.

Такі процесуальні дії судом першої
інстанції не вчинені.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає за необхідне направити справи
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Під час розгляду даної справи суду
необхідно також, окрім іншого, звернути
увагу на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від 31
березня 2009 року, якою залишено без змін
постанову Орджонікідзевського
районного суду м. Харкова від 25 жовтня
2006 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 22 грудня 2006
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м. Харкова
про перерахунок пенсії.

Позивач в цій справі, зокрема просила
суд зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок коефіцієнту її заробітної
плати та здійснити перерахунок
коефіцієнту її трудового стажу.

Проте, в задоволенні позову відмовлено.

Такі обставини свідчать про порушення
судами норм процесуального права, що є
підставою для скасування рішень судів
та направлення справи на новий розгляд
до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 17 вересня 2013 року та
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року скасувати, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: