Справа № 1502/1000/2012
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1502/1000/2012

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Гусєва Н.Д. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді Бойка А.В.,

суддів: Танасогло Т.М.,

Яковлєва О.В.,

за участю секретаря - Фуртуни І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Арцизького
районного суду Одеської області від 21
жовтня 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Арцизької міської
ради Одеської області, відділу
Держземагенства в Арцизькому районі
Одеської області, за участю третьої
особи ОСОБА_4 про скасування рішення
Арцизької міської ради Одеської
області, державних актів та
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

16.03.2012 року ОСОБА_5 звернулась до суду
першої інстанції з адміністративним
позовом до Арцизької міської ради
Одеської області, відділу
Держземагентсва в Арцизькому районі
Одеської області, за участю третьої
особи ОСОБА_4 про скасування рішення
Арцизької міської ради Одеської
області, державних актів та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Арцизького районного суду
Одеської області від 18.06.2013 року було
замінено позивачку ОСОБА_5 на позивачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Після збільшення позовних вимог ОСОБА_2
та ОСОБА_3 просили:

- визнати нечинною технічну
документацію на земельну ділянку, яка
нібито належить ОСОБА_6 відповідно до
її заяви та рішення Арцизької міської
ради № 192 від 10.06.1997 року в АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) та для
ведення особистого селянського
господарства у зв'язку з тим що рішення
не відповідає правовим актам вищої
юридичної сили та скасувати погодження
зазначеної технічної документації на
земельну ділянку в АДРЕСА_1;

- скасувати рішення Арцизької міської
Ради від 16.02.2012 року про надання гр.
ОСОБА_6 безкоштовно в приватну
власність земельних ділянок в АДРЕСА_1
для будівництва і обслуговування
жилого будинку господарський будівель
споруд (присадибна ділянка) та для
ведення особистого селянського
господарства;

- скасувати рішення Арцизької міської
ради № 1117-VІ від 20.03.2013 року «Про відміну
рішення Арцизької міської ради № 1277-V
від 21.11.2008 року «О предоставлении гр.
ОСОБА_7 земельного участка в АДРЕСА_2
для ведения личного крестьянского
хозяйства»;

- скасувати державні акти на право
власності на земельні ділянки гр.
ОСОБА_4, яка проживає: в АДРЕСА_1: серії
ЯП № 795011, площею 0,0200 га для ведення
особистого селянського господарства,
виданого 20.08.2012 року та серії ЯМ № 026466
площею 0,1000 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), виданого 26.09.2012
року;

- зобов'язати Арцизьку міську раду
затвердити технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, площею 0,0353 га (TOB "Вектор");

- стягнути з відповідачей витрати за
юридичну допомогу у розмірі 1000 (одна
тисяча) грн.

Постановою Арцизького районного суду
Одеської області від 21.10.2013 року у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, 11.11.2013 року ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу на вказану
постанову суду.

Апелянт зазначає, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В своїй апеляційній скарзі апелянт
посилалась на те, що при винесенні
оскаржуваного рішення судом першої
інстанції не було наведено жодних
доказів правомірності оскаржуваних
рішень Арцизької міської ради. Також
апелянт посилався на те, що судом
першої інстанції не було прийнято до
уваги той факт, що згідно рішення
Конституційного суду України від 16.04.2009
року органи місцевого самоврядування
не мають права скасовувати свої
попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до їх приписів
виникли правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Зважаючи
на зазначене апелянт вважає, що
Арцизькою міською радою було
неправомірно скасовано рішення від
21.11.2008 року про виділення земельної
ділянки для ведення особистого
селянського господарства ОСОБА_5

Позивачка вважає оскаржувані рішення
Арцизької міської ради незаконними та
такими, що підлягають скасуванню.

На підставі викладеного ставиться
питання про скасування постанови
Арцизького районного суду Одеської
області від 21.10.2013 року та
постановлення нової, якою задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_2 ОСОБА_3
задовольнити.

Заслухавши суддю-довідача, розглянувши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи
колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
21.11.2008 року рішенням Арцизької міської
ради Одеської області № 1277-V ОСОБА_5
була передана безоплатно у приватну
власність земельна ділянка по АДРЕСА_2,
площею 0,0250 га для ведення особистого
селянського господарства та
зобов'язано замовити у відповідних
організаціях документацію про
передачу земельної ділянки у власність
(а.с. 10).

Згідно акту вибору та обстеження
земельної ділянки передбаченої для
ведення особистого селянського
господарства з будівництвом
господарських споруд по АДРЕСА_2 від
10.11.2008 року земельна ділянка, виділена
ОСОБА_5 придатна для ведення особистого
селянського господарства з
будівництвом господарських споруд (а.с.
6, 7, 8).

Після прийняття зазначеного вище
рішення, ОСОБА_5 неодноразово
зверталась до Арцизької міської ради
із заявами про затвердження технічної
документації на земельну ділянку для
ведення особистого селянського
господарства, розташованої по АДРЕСА_2,
що підтверджується копіями заяв від
04.02.2010 р., 20.05.2010 р., 16.08.2010 р., 29.09.2010 р.,
20.07.2011 р. (а.с. 16, 17, 18, 19, 20, 21).

Заяви позивачки були розглянуті на
пленарному засіданні сесії Арцизької
міської ради Одеської області лише
06.12.2011 року, за результатом чого було
прийнято рішення про направлення
вищевказаних заяв на розгляд земельної
комісії (а.с. 49, 50, 51).

Згідно протоколу № 5 від 19.10.2011 року
комісії з питань земельних відносин та
охорони навколишнього середовища
Арцизької міської ради Одеської
області ОСОБА_5 було рекомендовано
переробити технічну документацію із
землеустрою щодо складання державних
актів на право власності на земельні
ділянки для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) та для ведення
особистого селянського господарства
згідно рішення Арцизької міської ради
Одеської області від 21.11.2008р. (а.с. 32).

Станом на час звернення ОСОБА_5 до суду
із вказаним позовом, технічна
документація із землеустрою щодо
складання державних актів на право
власності на земельні ділянки для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) та для
ведення особистого селянського
господарства згідно рішення Арцизької
міської ради Одеської області від
21.11.2008р. затверджена не була.

Крім того, позивачка подавала заяви про
надання дозволу на виготовлення
проекту відводу земельної ділянки,
орієнтовною площею 0,0335 га, однак
вказане питання не було розглянуто
Арцизькою міською радою.

У лютому 2010 року ОСОБА_5 стало відомо
про звернення гр. ОСОБА_9 до суду з
позовом про визнання самовільним
захвату ОСОБА_5 земельної ділянки,
розташованої по АДРЕСА_1, її повернення
і відновлення цілісності та
зобов'язання знести самовільні будови.
Ухвалою Арцизького районного суду
Одеської області від 18.07.2011 року
поданий гр. ОСОБА_9 позов був залишений
без розгляду.

В подальшому позивачці стало відомо, що
рішенням Арцизької міської ради від
16.02.2012 року № 564-VI гр. ОСОБА_4 було
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо складання державних
актів на право власності на земельні
ділянки по АДРЕСА_1 для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) та ведення
особистого селянського господарства
та надано гр. ОСОБА_6 безкоштовно у
приватну власність земельні ділянки в
АДРЕСА_1, загальною площею 0,1200 га, а
саме: 0,1000 га - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та 0,0200
га для ведення особистого селянського
господарства.

На підставі рішення Арцизької міської
ради від 16.02.2012 року № 564-VI гр. ОСОБА_4
отримала державні акти на право
власності на земельну ділянку серії ЯМ
№ 795011 від 20.08.2012 року та серії ЯМ № 026466
від 24.09.2012 року (а.с. 95-96).

В свою чергу, 20.02.2013 року рішенням
Арцизької міської ради Одеської
області № 1117- VI було скасовано рішення
Арцизької міської ради Одеської
області від 21.11.2008 року про надання
ОСОБА_5 земельної ділянки по АДРЕСА_2
для ведення особистого селянського
господарства (а.с. 126).

Не погоджуючись з прийнятими Арцизькою
міською радою рішеннями, ОСОБА_5
звернулась до суду першої інстанції з
позовом про їх скасування та
зобов'язання Арцизької міської ради
вчинити певні дії, посилаючись на їх
незаконність.

Ухвалою Арцизького районного суду
Одеської області від 18.06.2013 року було
здійснено процесуальне
правонаступництво та замість
позивачки ОСОБА_5 були допущені
позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на
підставі договору дарування від 05.11.2012
року, укладеного з ОСОБА_5, є власниками
13/100 частин жилого будинку АДРЕСА_2 (а.с.
125, 156), розташованого на земельній
ділянці, яка є предметом спору.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції не погоджується з висновком
суду першої інстанції стосовно відмови
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, зважаючи на наступне:

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні» (в
редакції, чинній на момент прийняття
спірних рішень) міські ради є органами
місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить, зокрема,
розпорядження землями територіальних
громад та передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян в межах норм, провадиться один
раз по кожному виду використання.

Безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян провадиться у
разі, зокрема, одержання земельних
ділянок із земель державної і
комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

Пунктами б, г, ч. 1 ст. 121 ЗК України
передбачено, що громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності, зокрема для
ведення особистого селянського
господарства не більше 2,0 га, для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) в містах -
не більше 0,10 га.

Судом першої інстанції встановлено, та
підтверджено матеріалами справи, що
рішенням виконкому Арцизької міської
ради від 10.06.1997 року гр. ОСОБА_10 було
передано безоплатно у приватну
власність земельну ділянку по АДРЕСА_1
загальною площею 0,12 га, в тому числі 0,10
га для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських
будівель, 0,02 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1
(а.с. 15).

Як зазначалось вище, згідно ч. 4 ст. 116 ЗК
України передача земельних ділянок
безоплатно у власність громадян в
межах норм, провадиться один раз по
кожному виду використання.

При цьому, оскаржуваним рішенням
Арцизької міської ради від 16.02.2012 року
№ 564-VI гр. ОСОБА_4 було повторно
безоплатно передано у власність
земельні ділянки по АДРЕСА_1 загальною
площею 0,1200 га, а саме: 0,1000 га - для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд та 0,0200 га для ведення особистого
селянського господарства, що не
передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу
України (чинного на час прийняття
оскаржуваного рішення) Громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідної районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У разі якщо земельна
ділянка державної власності
розташована за межами населених
пунктів і не входить до складу
певного району, заява подається до
Ради міністрів Автономної Республіки
Крим.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або
надає мотивовану відмову у його
наданні. Підставою відмови у наданні
такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян особами, які
мають відповідні дозволи (ліцензії) на
виконання цих видів робіт, у строки,
що обумовлюються угодою сторін.

Розроблений проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
подається Комісії з розгляду питань,
пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою (далі -
Комісія).

Комісія протягом трьох тижнів з дня
одержання проекту надає відповідному
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування свій
висновок щодо погодження проекту або
відмови у його погодженні. У разі
відмови у погодженні проект
повертається заявнику у зазначений у
цій частині строк.

Підставою відмови у погодженні
проекту може бути лише
невідповідність його положень
вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів.

В свою чергу, згідно п. 1.13 Інструкції
про порядок складання, видачі,
реєстрації і зберігання державних
актів на право власності на земельну
ділянку і право постійного
користування земельною ділянкою та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету України по
земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999 року
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою при передачі
земельної ділянки, що була раніше
надана громадянам, підприємствам,
установам, організаціям і об'єднанням
громадян всіх видів, у постійне
користування або при переоформленні
правоустановних документів на ці
земельні ділянки, проводиться після
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженою
відповідною технічною документацією.

Таким чином, складання технічної
документації із землеустрою по
складанню документів, що посвідчують
право власності на земельні ділянки
здійснюється у разі, коли земельна
ділянка була раніше надана особі у
постійне користування або при
переоформленні правоустановних
документів на ці земельні ділянки.

Крім того, слід звернути увагу на те, що
згідно п. 1.12 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
№ 43 від 04.05.1999 року складання
державного акта на право власності на
земельну ділянку або право постійного
користування земельною ділянкою при
передачі або наданні земельних ділянок
громадянам, підприємствам, установам,
організаціям та об'єднанням громадян
всіх видів проводиться після
перенесення в натуру (на місцевість)
меж земельної ділянки та закріплення
їх довгостроковими межовими знаками
встановленого зразка за затвердженим в
установленому порядку проектом
відведення цієї ділянки.

В свою чергу, враховуючи встановлений
судом апеляційної інстанції факт
неправомірності рішення Арцизької
міської ради від 16.02.2012 року № 564-VI в
частині передачі у власність гр. ОСОБА_4
земельної ділянки по АДРЕСА_1 загальною
площею 0,12 га, в тому числі 0,10 га для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель, 0,02 га
для ведення особистого селянського
господарства по АДРЕСА_1, колегія
суддів суду апеляційної інстанції
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 в частині скасування державних
актів серії ЯП № 795011 та серії ЯМ № 026466
на право власності на земельні ділянки
гр. ОСОБА_4, розташовані в АДРЕСА_1 є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

В свою чергу, дослідивши рішення
Арцизької міської ради Одеської
області № 1117- VI від 20.02.2013 року, яким
було скасовано рішення Арцизької
міської ради Одеської області від
21.11.2008 року про надання ОСОБА_5
земельної ділянки по АДРЕСА_2 для
ведення особистого селянського
господарства, колегія суддів також
вважає його протиправним та таким, що
підлягає скасуванню.

Як зазначено в рішенні Конституційного
Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009,
гарантоване державою місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою через
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи і передбачає правову,
організаційну та
матеріально-фінансову самостійність,
яка має певні конституційно-правові
межі, встановлені, зокрема, приписами
статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону
України. З аналізу вказаних
конституційних положень вбачається, що
ці органи місцевого самоврядування,
здійснюючи владу і самостійно
вирішуючи питання місцевого значення,
віднесені законом до їх компетенції, та
приймаючи рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території,
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В Основному Законі України передбачено
форми та засоби реалізації права
територіальних громад на місцеве
самоврядування і вказано, що органи
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території
(частина перша статті 144).

Зі змісту частини другої статті 144
Конституції України та частини десятої
статті 59 Закону вбачається, що рішення
органів місцевого самоврядування та їх
посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому порядку.
Однак, як вважає Конституційний Суд
України, це не позбавляє орган
місцевого самоврядування права за
власною ініціативою або ініціативою
інших заінтересованих осіб змінити чи
скасувати прийнятий ним правовий акт (у
тому числі і з мотивів невідповідності
Конституції чи законам України).

Конституційний Суд України зазначив,
що в Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (стаття 3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (стаття 74 Закону).
Таким чином, органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення.

Отже, Конституційний Суд України, в
рішенні від 16.04.2009 року № 7-рп/2009, дійшов
висновку, що органи місцевого
самоврядування мають право приймати
рішення, вносити до них зміни та
скасовувати їх на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України,
керуючись у своїй діяльності ними та
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України.

Скасовуючи рішення № 1277-V від 21.11.2008
року «О предоставлении гр. ОСОБА_7
земельного участка в АДРЕСА_2 для
ведения личного крестьянского
хозяйства» Арцизька міська рада
посилалась на те, що ОСОБА_5 фактично
здійснила самочинне, з порушенням
будівельних і санітарних норм на землі
житлової та громадської забудови біля
багатоквартирного жилого будинку по
АДРЕСА_2 будівництво споруди для
утримання свиней на земельній ділянці,
що не була відведена їй для цієї мети на
площі 420 кв.м., що призвело до захоплення
частини приватної земельної ділянки по
АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що ОСОБА_5 вже
не є власником квартири АДРЕСА_2.

Таким чином, підставою для скасування
рішення № 1277-V від 21.11.2008 року про
безоплатну передачу земельної ділянки
став факт самочинного будівництва
ОСОБА_5 споруди для утримання свиней, що
не передбачено чинним законодавством.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції вважає, що скасовуючи
рішення № 1277-V від 21.11.2008 року Арцизька
міська рада фактично застосувала до
позивачки заходи відповідальності за
самочинне будівництво, які не
передбачені законодавством, чим грубо
порушила права та інтереси ОСОБА_5

Слід зазначити, що Арцизька міська рада
в оскаржуваному рішенні посилалась на
ст.ст. 39 та 42 Земельного кодексу
України, якими регламентується
використання земель житлової та
громадської забудови та визначено, які
земельні ділянки відносяться до
багатоквартирних жилих будинків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
згідно рішення № 1277-V від 21.11.2008 року
ОСОБА_5 була безоплатно передана
земельна ділянка саме для ведення
особистого селянського господарства.

Зважаючи на все вищезазначене, колегія
суддів вважає, що приймаючи рішення №
1117-VІ від 20.03.2013 року «Про відміну
рішення Арцизької міської ради № 1277-V
від 21.11.2008 року «О предоставлении гр.
ОСОБА_7 земельного участка в АДРЕСА_2
для ведения личного крестьянского
хозяйства» Арцизька міська рада діяла
не в межах повноважень, та не у
відповідності до чинного
законодавства, у зв'язку з чим вказане
рішення підлягає визнанню
протиправним та скасуванню.

В поданій позовній заяві заявлено
вимогу про визнання нечинною технічної
документації на земельну ділянку,
виготовлену гр. ОСОБА_4

Колегія суддів приходить до висновку,
що вказана позовна вимога на підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Технічна документація не є
нормативно-правовим актом чи правовим
актом індивідуальної дії, та сама по
собі, не породжує для позивача
юридичних наслідків.

В свою чергу, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає такими,
що не підлягають задоволенню позовні
вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо
зобов'язання Арцизької міської ради
затвердити технічну документацію із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право на земельну
ділянку, площею 0,0353 га (TOB "Вектор"),
оскільки затвердження технічної
документації є однією із стадій
вирішення питання про надання у
власність (користування) земельної
ділянки, а тому, відповідно до Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» належить до виключної
компетенції Арцизької міської ради.

Однак, колегія суддів суду апеляційної
інстанції звертає увагу на те, що
згідно матеріалів справи ОСОБА_5
неодноразово зверталась до Арцизької
міської ради з питання затвердження
технічної документації із землеустрою
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) та для ведення
особистого селянського господарства
згідно рішення Арцизької міської ради
Одеської області від 21.11.2008р., тоді як
Арцизькою міською радою лише 06.12.2011
року було розглянуто її звернення та
направлено документи на дорозгляд
земельній комісії.

При цьому, у той же час, спірна земельна
ділянка, була передана у власність
іншій особі, а саме - гр. ОСОБА_4, чим
також порушено права ОСОБА_5

Відповідно до ст. 11 КАС України суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Таким чином, враховуючи встановлені
обставини по справі, колегія суддів
суду апеляційної інстанції приходить
до висновку про те, що в даному випадку
необхідно вийти за межі заявлених
позовних вимог та зобов'язати Арцизьку
міську раду розглянути у встановленому
порядку заяви ОСОБА_5 про затвердження
технічної документації із землеустрою
відносно складання державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку по АДРЕСА_2 та про надання
дозволу на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 335 м2 по АДРЕСА_2 та
прийняти рішення по цим питанням у
порядку, визначеному чинним
законодавством.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Зважаючи на зазначені норми ст. 94 КАС
України, колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає, що
стягненню з місцевого бюджету
Арцизької міської ради на користь
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягають судові
витрати по сплаті судового збору,
підтверджені документально, що, в
даному випадку, становить 71, 60 грн.

Що стосується позовних вимог стосовно
стягнення з відповідача витрат на
юридичну допомогу у розмірі 1000 грн.,
вони, на думку колегії суддів,
задоволенню не підлягають.

Так, згідно наявного в матеріалах
справи договору про надання юридичних
послуг від 25.12.2011 року, Замовник (ОСОБА_5)
доручає, а Виконавець (адвокат ОСОБА_11)
зобов'язується надати, у відповідності
до умов договору, правову
інформаційно-консультативну допомогу
по юридичним питанням, які цікавлять
Замовника, а Замовник зі свого боку
зобов'язується прийняти вказані
послуги та своєчасно оплатити їх.

За надання Виконавцем послуг,
передбачених вказаним договором
Замовник зобов'язаний здійснити оплату
Виконавцю у розмірі 1000 грн. на момент
укладення вказаного договору. Замовник
здійснює оплату Виконавцю одразу після
підписання зазначеного договору в
безготівковій формі у повному обсязі.

В свою чергу, позивачами не надано
документальних доказів фактичної
сплати ОСОБА_5 коштів Виконавцю
(адвокату ОСОБА_11) за надання юридичних
послуг від 25.12.2011 року.

Оскільки судом першої інстанції при
повному встановленні фактичних
обставин справи порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, постановлене судове рішення на
підставі ст. 202 КАС України підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Керуючись ст.ст. 184, 185, 196, 198, 202, 205, 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Арцизького районного суду
Одеської області від 21 жовтня 2013 року
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Арцизької міської Ради від
16.02.2012 року про надання ОСОБА_4
безкоштовно в приватну власність
земельних ділянок в АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування жилого
будинку господарський будівель споруд
(присадибна ділянка) та для ведення
особистого селянського господарства.

Скасувати державний акт серії ЯП № 795011
на право власності ОСОБА_4 на земельну
ділянку площею 0,0200 га для ведення
особистого селянського господарства,
розташовану у АДРЕСА_1, виданий 20.08.2012
року.

Скасувати державний акт серії ЯМ № 026466
на право власності ОСОБА_4 на земельну
ділянку площею 0,1000 га для будівництва і
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), розташовану у
АДРЕСА_1, виданий 26.09.2012 року.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Арцизької міської ради № 1117-VІ
від 20.03.2013 року «Про відміну рішення
Арцизької міської ради № 1277-V від 21.11.2008
року «О предоставлении гр. ОСОБА_7
земельного участка в АДРЕСА_2 для
ведения личного крестьянского
хозяйства».

Зобов'язати Арцизьку міську раду
розглянути у встановленому порядку
заяви ОСОБА_12 про затвердження
технічної документації із землеустрою
відносно складання державного акту на
право приватної власності на земельну
ділянку по АДРЕСА_2 та про надання
дозволу на виготовлення проекту
відведення земельної ділянки
орієнтовною площею 335 м2 по АДРЕСА_2.

Стягнути з місцевого бюджету Арцизької
міської ради на користь ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 судові витрати в сумі 71
(сімдесят одна) гривня 60 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя:
А.В. Бойко

Суддя: Т.М.
Танасогло

Суддя:
О.В. Яковлєв