Справа № 820/14374/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Заічко О.В.,

при секретарі судового засідання Демченко В.В.,

представники сторін - не прибули,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом

Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області

до

Красноградського житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства

про

надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна ,

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Красноградське житлово ремонтно-експлуатаційного підприємство має податковий борг перед бюджетом у сумі 215573,18 грн. по податку на додану вартість. Позивачем на адресу відповідача направлялись податкові вимоги №1/46 від 04.08.2005 року та № 2/52 від 08.09.2005 року, яки отримані підприємством відповідача.

У зв'язку із несплатою зазначеної суми податкового боргу, на підставі Рішення Красноградської районної ради від 31.07.2014 року, був складений акт № 2 опису майна відповідача, яке перебуває у податковій заставі від 11.07.2014 року.

На думку позивача, заходи, вжиті податковим органом з метою погашення податкового боргу відповідача за рахунок коштів, що перебували у його власності, не призвели до повного погашення податкового боргу.

За таких обставин, позивач просить позов задовольнити у повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не з’явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без участі свого представника.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання свого представника не направив.

Через канцелярію суду 11.08.2014 року відповідачем надане клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача. Крім того, у наданому клопотанні відповідач зазначив, що проти позову не заперечує.

Суд вважає, що відсутність відповідача в судовому засіданні не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

З урахуванням неявки сторін, відповідно до вимог статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи викладене, суд на підставі ч.6 ст.128 КАС України розглянув справу у порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши подані у справі документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що Красноградське житлово ремонтно-експлуатаційного підприємство перебуває на податковому обліку з 23.12.1991 року, на момент подання позову знаходиться на обліку в Красноградській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області.

З матеріалів справи вбачається, що Красноградською ОДПІ здійснювались заходи щодо погашення податкової заборгованості Красноградського ЖРЕП. Так, у 2013 році позивачем направлялись інкасові доручення до установ банків, у яких відкриті розрахункові рахунки відповідача. Однак, вони повернулись із відмітками про відсутність грошових коштів (а.с. 38).

У зв'язку із наявністю податкового боргу, Красноградською ОДПІ на адресу відповідача направлялись податкові вимоги №1/46 від 04.08.2005 року та № 2/52 від 08.09.2005 року (а.с. 39-40)

Згідно з приписами ст. 67 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку та розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 19-1.1. ст. 19-1, органи державної податкової служби здійснюють контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У ході розгляду справи доказів відсутності обов’язку платника податків у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь Державного бюджету України або доказів виконання такого обов'язку сторонами до суду не подано, а судом самостійно при виконанні вимог ст.11 КАС України в частині офіційного з’ясування всіх обставин по справі не виявлено.

Відповідно до п.п. 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого обов'язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлені кодексом України (п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, ст. 36).

Судом встановлено, що у зв'язку із несплатою зазначеної суми податкового боргу, на підставі Рішення Красноградської районної ради від 31.07.2014 року, податковим органом був складений акт № 2 опису майна відповідача, яке перебуває у податковій заставі від 11.07.2014 року.

Згідно з п.20.1.28 п.п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов'язань та/або податкового боргу.

Розглядаючи спір, суд бере до уваги, що правовідносини з приводу стягнення коштів платника податків в рахунок погашення податкового боргу унормовані ст.95 Податкового кодексу України, відповідно до п.95.2 якої стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги.

Приписи ст. 95 Податкового кодексу України визначають, що орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Податкового кодексу України у разі, якщо грошове зобов'язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Отже, наведена законодавча норма встановлює строк протягом якого контролюючий орган має право стягнути податковий борг.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем вживались відповідні заходи щодо погашення податкового боргу відповідача за рахунок коштів, що перебували у його власності, але вони не призвели до повного погашення податкового боргу.

Пунктом 95.3 ст.95 Податкового кодексу України визначено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абз.1 п.95.3 ст.95); орган державної податкової служби звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття органом державної податкової служби рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення органу державної податкової служби підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою органу державної податкової служби. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом державної податкової служби (абз.2 п.95.3 ст.95).

При цьому, суд зважає, що за приписами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та Податкового кодексу України кошти в Україні існують в готівковій і безготівковій формі, а відтак, питання визначення форми коштів, котрі підлягають стягненню з платника податків за податковим боргом, належить до компетенції органу державної податкової служби і підлягає вирішенню в ході виконання останнім відповідної постанови адміністративного суду.

Судом з матеріалів справи виявлено, що підприємство позивача має відкриті рахунки у банківських установах, але на них відсутні грошові кошти.

Оцінивши наявні у справі документи за правилами ст.86 КАС України, суд відзначає, що заявлена суб'єктом владних повноважень до стягнення сума заборгованості відповідає визначенню податкового боргу згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України, якою зазначено, що податковий борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб'єктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Отже, суд вважає позовні вимоги Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Красноградського житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства про надання дозволу на погашення суми податкового боргу відповідача у розмірі 215573,18 грн. за рахунок його майна, що перебуває у податковій заставі, документально та нормативно обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8-14, 71, 86, 94, 128, 159, 160-163, 167, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Красноградської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Харківській області до Красноградського житлово ремонтно-експлуатаційного підприємства про надання дозволу на погашення податкового богу за рахунок майна - задовольнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 КАС України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Заічко О.В.