Справа № 654/1130/14-а
Суддя: Охтень А. А.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 654/1130/14-а
Провадження № 2-а/654/29/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2014 року
м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд
Херсонської області в складі:

головуючого судді - Охтень А.А.

при секретарі - Данилевич В.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Новозбур’ївської
сільської ради Голопристанського
району, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
незаконним та скасування рішень
сільської ради,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
Новозбур’ївської сільської ради
Голопристанського району, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання незаконним та
скасування рішення Новозбур’ївської
сільської ради, Голопристанського
району Херсонської області від 27.06.2013
року за №368, яким було припинено її
право на користування земельною
ділянкою 0,2500 га для обслуговування
житлового будинку та 0,1000 га для ведення
особистого селянського господарства
по АДРЕСА_1, рішення Новозбур’ївської
сільської ради, Голопристанського
району Херсонської області від 27.06.2013
року за №372, яким було надано дозвіл
ОСОБА_4 на розробку проекту детального
плану території з метою подальшого
виготовлення проекту землеустрою щодо
передачі у власність земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку орієнтованою площею
0,2500 га по АДРЕСА_1 та рішення
Новозбур’ївської сільської ради,
Голопристанського району Херсонської
області від 27.06.2013 року за №372, яким було
надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку
проекту детального плану території з
метою подальшого виготовлення проекту
землеустрою щодо передачі у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку
орієнтованою площею 0,0900 га по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача адвокат ОСОБА_5, позовні
вимоги викладені у позовній заяві
підтримав, посилаючись на обставини,
викладені в них.

Представник відповідача
Новозбур’ївської сільської ради в
судовому засіданні позов визнав та не
заперечував проти їхнього задоволення.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
визнали та не заперечували проти
їхнього задоволення.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази, дав їм
оцінку і вважає, що позов підлягає до
задоволення з таких міркувань.

У відповідності зі ст. 6 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо скарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно з ч.1 ст.18 КАС України, місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні усі адміністративні
справи, у яких однією із сторін
виступає орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

Судом встановлено, що 19.03.2013 року до
позивача звернулися ОСОБА_3 та її
чоловік ОСОБА_4, які запропонували
купити у неї житловий будинок, який
розташований за адресою АДРЕСА_1.
Вказаний житловий будинок належить
Позивачеві на праві власності, яке
зареєстровано у встановленому законом
порядку, про що свідчить свідоцтво про
право власності на нерухоме майно та
витяг з реєстру про реєстрацію прав.
Відповідач ОСОБА_3 запропонувала
позивачу розрахуватись за вказаний
житловий будинок приблизно рівними
трьома частинами на протязі декількох
років. Сторони дійшли згоди про продаж
вказаного житлового будинку за
вказаними умовами та на підтвердження
усної угоди ними було складено
відповідну письмову розписку. Підписи
під вказаною розпискою були посвідчені
секретарем Новозбур'ївської сільської
ради.

Після складання вказаної розписки,
головою Новозбур’ївської сільради
було запропоновано позивачу, на
підтвердження вказаної угоди, написати
заяву до Новозбур’ївської сільради
про відмову від користування земельною
ділянкою за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_1
було написано того ж дня заяву до
сільради про відмову від користування
вказаної земельної ділянки. Подружжям
ОСОБА_3, на підставі складеної розписки
про умові придбання житлового будинку,
також було написано відповідні заяви
про перехід до них права користування
вказаною земельною ділянкою для
обслуговування житлового будинку. На
підставі поданих сторонами заяв,
Новозбур’ївською сільрадою були
винесені рішення за №368 від 27.06.2013 року,
№372 від 27.06.2013 року, №372 від 27.06.2013 року.

Відповідно до Конституції України,
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу право власності
здійснюють органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах, визначених Конституцією.

Згідно ст.ст. 142-145 Конституції України,
до матеріальної основи органів
місцевого самоврядування, крім інших
об'єктів, належить земля, управління
якою здійснюють територіальні громади
через органи самоврядування в межах їх
повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно змісту ч.2 ст.19 Конституції
України, ч.3 ст.24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи, зокрема, місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов`язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
кабінету Міністрів України.

Згідно з ч.3 ст.140 Конституції України
органами місцевого самоврядування є
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи.

Відповідно до ст.146 Конституції України
певні питання організації місцевого
самоврядування, формування, діяльності
та відповідальності органів місцевого
самоврядування визначаються законом.

Згідно преамбули Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" цей
Закон "відповідно до Конституції
України визначає систему та гарантії
місцевого самоврядування в Україні,
засади організації та діяльності,
правового статусу і відповідальності
органів та посадових осіб місцевого
самоврядування.

Відповідно змісту ст.10 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
сільські, селищні, міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами; представницькі органи
місцевого самоврядування, сільські,
селищні, міські голови, виконавчі
органи місцевого самоврядування діють
за принципом розподілу повноважень у
порядку і межах, визначених цим та
іншими законами.

Згідно з п.34 ч.1 ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виключно на пленарних засіданнях,
зокрема, сільської ради вирішуються
відповідно до закону питання питань
регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного
Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-
рп/2009 (у справі за конституційним
поданням Харківської міської ради)
щодо офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої Статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в
Україні"(справа про скасування актів
органів місцевого самоврядування)
вказано, що органи місцевого
самоврядування не можуть скасовувати
свої попередні рішення, вносити до них
зміни, якщо відповідно до приписів цих
рішень виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, і суб'єкти цих
правовідносин заперечують проти їх
зміни чи припинення. Це є "гарантією
стабільності суспільних відносин" між
органами місцевого самоврядування і
громадянами, породжуючи у громадян
впевненість у тому, що їхнє існуюче
становище не буде погіршене прийняттям
більш пізнього рішення. Тому, на думку
Конституційного Суду України, органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення.
Ненормативні правові акти місцевого
самоврядування е актами одноразового
застосування, вони вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому не
можуть бути скасовані чи змінені
органом місцевого самоврядування
після їх виконання.

Пунктом 10 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що акти органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування з мотивів їхньої
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.

Також під час розгляду справи було
встановлено, що умова придбання
вказаного житлового будинку з боку
відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не була
виконана, через що перехід права на
користування вказаною земельною
ділянкою з подальшою приватизацією є
незаконним.

Відповідно до статті 120 Земельного
Кодексу України, у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

Вказане положення Земельного Кодексу
України також дублює й Цивільний
Кодекс України, а саме ст. 377, згідно
якої, до особи, яка набула право
власності на житловий будинок (крім
багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

У відповідності до ст. 21 ЦК України суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим, або
органом місцевого самоврядування, якщо
він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
та інтереси.

Відповідно до ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Оскільки в судовому засіданні було
доведено порушення прав позивача, яке
підлягає захисту, а відповідачі
заявлені вимоги визнали в повному
обсязі та не заперечували проти
їхнього задоволення, суд вважає
обґрунтованими доводи позову щодо
визнання незаконним та скасування
рішень Новозбур’ївської сільської
ради №368 від 27.06.2013 року, №372 від 27.06.2013
року, №372 від 27.06.2013 року.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 158-163, 167, 186, 254 КАС України,
Рішенням Конституційного Суду України
№ 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Новозбур’ївської сільської
ради, Голопристанського району
Херсонської області від 27.06.2013 року за
№368, яким було припинено моє право на
користування земельною ділянкою 0,2500 га
для обслуговування житлового будинку,
01000 га для ведення особистого
селянського господарства по АДРЕСА_1

Визнати незаконним та скасувати
рішення Новозбур’ївської сільської
ради, Голопристанського району
Херсонської області від 27.06.2013 року за
№372, яким було надано дозвіл гр. ОСОБА_4
на розробку проекту детального плану
території з метою подальшого
виготовлення проекту землеустрою щодо
передачі у власність земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку орієнтованою площею
0,2500 га по АДРЕСА_1.

Визнати незаконним та скасувати
рішення Новозбур’ївської сільської
ради, Голопристанського району
Херсонської області від 27.06.2013 року за
№372, яким було надано дозвіл гр. ОСОБА_3
на розробку проекту детального плану
території з метою подальшого
виготовлення проекту землеустрою щодо
передачі у власність земельної ділянки
для будівництва та обслуговування
житлового будинку орієнтованою площею
0,0900 га по АДРЕСА_1.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку через
Голопристанський районний суд
Херсонської області протягом десяти
днів з дня її проголошення.

Суддя: А. А. Охтень