Справа № 2а-5414/09/1370
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року

Справа № 876/4447/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Яворського І.О., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року за позовом ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про скасування
податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в :

У серпня 2009 року ОСОБА_1 звернулася в
суд з позовом до Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова (на даний час Державну податкову
інспекцію у Франківському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області) про
скасування податкового повідомлення -
рішення №/1 від 30.04.2009 р.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 27.03.2014 р.
позов було задоволено повністю.
Скасовано податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Франківському районі м.
Львова № /1 від 30.04.2009 р.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
свою частку у статутному фонді
товариства в розмірі 0,835%, набуту за
грошові кошти в сумі 2000 грн., продала за
3000 грн., отримавши інвестиційний
прибуток згідно з п.п.9.6.2. п.9.6. ст.9 та
п.4.2.13. п.4.2. ст.4 Закону України «Про
податок з доходу фізичних осіб» у
розмірі 1000 грн. і зобов'язана згідно з
п.7.1. ст.7 вказаного закону сплатити із
вказаної суми 150 грн. податку з доходів
фізичних осіб. Крім того, щодо частки у
статутному фонді товариства в розмірі
0,209%, набутої за рахунок внесення
іменного приватизаційного майнового
сертифікату номінальною вартістю 500
грн., то вона була продана за 105818,21 грн.,
а тому вказана сума згідно п.п.9.6.8. п.9.6.
ст.9 Закону України «Про податок з
доходу фізичних осіб» не підлягає
оподаткуванню та не включається до
складу загального річного
оподаткованого доходу, оскільки такий
дохід отриманий платником податку від
продажу інвестиційних активів у
випадку, визначеному п.п.4.3.18.п.4.3. ст.4
цього Закону.

Не погоджуючись з даною постановою,
Державної податкової інспекції у
Франківському районі м. Львова подав
апеляційну скаргу, яку мотивує тим, що
відповідно до копії реєстру іменних
приватизаційних майнових сертифікатів
ОСОБА_1 набула частку у статутному
фонді ТзОВ «Чародійка», яка складає 1,044%
його статутного фонду в цілому, а тому
сума податкових зобов'язань позивача
мала б підлягати перерахунку. Тому
просить суд скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити в задоволені позову
повністю.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подавали, тому відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає за можливе здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову -
без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 разом з іншими працівниками, на
базі Державного комунального
підприємства побутового
обслуговування салону-перукарні
«Чародійка» було створене товариство
покупців, яке для викупу цього
підприємства вклало приватизаційні
майнові сертифікати. На підставі цього,
на базі викупленого цілісного
майнового комплексу підприємства, його
працівниками було створено ТзОВ
«Чародійка», що стверджується
договором купівлі-продажу №1034 від 26
грудня 1996 року, укладеного між
представництвом Фонду державного
майна України у м. Львові та
Товариством покупців членів
трудового колективу ДКППО салону -
перукарні «Чародійка», актом
прийому-передачі №103-Ц від 27 січня 1997
року, свідоцтвом на власність №103-Ц від
29 грудня 1997 року, реєстраційними
посвідченням на об'єкти нерухомого
майна, які належать юридичним та
фізичним особам від 31 грудня 1997 року.

Таким чином, ОСОБА_1 стала учасником
ТзОВ «Чародійка» та набула відповідну
частку в цьому товаристві саме в
процесі приватизації державного
майна, яка проводилась шляхом
вкладення іменних приватизаційних
майнових сертифікатів, що
стверджується Реєстром іменних
приватизаційних сертифікатів №570 від 14
січня 1997 року та Статутом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Чародійка» (в новій редакції).

01 березня 2007 року між ОСОБА_1, як
учасником ТзОВ «Чародійка» та ТзОВ
«Торговий дім «Софі» (покупець), було
укладено договір купівлі-продажу
частки в статутному фонді ТзОВ
«Чародійка». Відповідно до вказаного
договору «продавець» продав, а
«покупець» купив частку в статутному
фонді товариства, яка відповідно до
його статуту становить 1,044 % і складає 2
500,00 грн. Сторони оцінили частку що
відчужується за даним договором у 108
818,21 грн., які «продавець» одержав від
«покупця» до підписання цього
договору.

ОСОБА_1 до податкової інспекції було
подано податкову декларацію з 1 січня
2007 року по 31 грудня 2007 року, де вказала
дохід від продажу частки ТзОВ
«Чародійка» в сумі 1000 грн.

Не погодившись з такою сумою
отриманого доходу податковий орган
виніс податкове повідомлення форми «Ф»
№ /1 від 30.04.2009 р., яким було
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем: податок з
доходів фізичних осіб в сумі 13 055,06 грн.

31.10.2008р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Торговий дім
«Софі» було укладено договір про
внесення змін та доповнень до договору
купівлі-продажу частки в статутному
фонді ТзОВ «Чародійка», посвідченого
01.03.2007 р., доповнили п.3 вказаного
договору наступним: при визначенні
ціни договору сторони виходили з того,
що продавець набув право на участь в
ТзОВ «Чародійка» в процесі
приватизації державного майна з
використанням приватизаційного
майнового сертифіката та доплати
готівковими коштами. Отже частка
учасника, яка набута Продавцем за
готівкові кошти в сумі 2000,00 грн., що
відповідає 0,835% Статутного фонду ТзОВ
«Чародійка» оцінюється в 3000,00 грн.
Решту суми договору складає вартість
частки учасника, котра відповідає 0,209 %
Статутного фонду ТзОВ «Чародійка», яка
була набута продавцем шляхом внесення
іменного приватизаційного майнового
сертифікату серії ВВ номер 0427270.

Відповідно до ст. 213 Цивільного кодексу
України зміст правочину може бути
витлумачений стороною (сторонами). На
вимогу однієї або обох сторін суд може
постановити рішення про тлумачення
змісту правочину.

Виходячи зі змісту договору про
внесення змін та доповнень до договору
купівлі-продажу частки в статутному
фонді ТзОВ «Чародійка», сторонами було
дано тлумачення положень договору від
01.03.2007 р., незважаючи на назву «про
внесення змін та доповнень до договору
купівлі-продажу частки в статутному
фонді ТзОВ «Чародійка».

Таким чином, загальна частка позивача у
статутному фонді становить 1,044 % та
ділиться таким чином, що 0,835 % це частка,
яка придбана позивачкою за готівкові
кошти в сумі 2000,00 грн., яку сторони
договору оцінили в 3000,00 грн., а частка
0,209 % набута позивачем шляхом внесення
іменного приватизаційного майнового
сертифікату, яку сторони договору
оцінили відповідно 108 818,21 грн.

При цьому частка позивача в статутному
фонді ТзОВ «Чародійка», в цілому в
грошовому виразі становить 2500,00 грн., з
них 2000,00 грн. готівкові кошти та 500,00
грн., вартість іменного
приватизаційного майнового
сертифікату, що вбачається зокрема з
Реєстру іменних приватизаційних
майнових сертифікатів № 574 від 14.01.1997 р.
де зазначено, що кількість
сертифікатів становить 60 шт., загальною
номінальною вартістю 30000,00 грн.

Згідно п. 1.2 ст. 1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» дохід
- сума будь-яких коштів, вартість
матеріального і нематеріального майна,
інших активів, що мають вартість, у тому
числі цінних паперів або деривативів,
одержаних платником податку у
власність або нарахованих на його
користь, чи набутих незаконним шляхом у
випадках, визначених пп. 4.2.16 п. 4.2 ст. 4
цього Закону, протягом відповідного
звітного податкового періоду з різких
джерел, як на території України, так і
за її межами.

Пунктом 3.1 ст. 3 цього Закону
встановлено, що об'єктом оподаткування
резидента є: загальний місячний
оподатковуваний дохід; чистий річний
оподатковуваний дохід, який
визначається шляхом зменшення
загального річного оподатковуваного
доходу на суму податкового кредиту
такого звітного року; доходи з джерелом
їх походження з України, які підлягають
кінцевому оподаткуванню при їх
виплаті; іноземні доходи.

Підпунктом 9.6.8 п. 9.6 ст. 9 цього Закону
передбачено, що не підлягає
оподаткуванню та не включається до
складу загального річного
оподатковуваного доходу: а) дохід,
отриманий платником податку протягом
звітного податкового року від продажу
інвестиційних активів, якщо сума
такого доходу не перевищує суму,
визначену у пп. 6.5.1 п. 6.5 ст. 6 цього
Закону; б) доход, отриманий платником
податку від продажу інвестиційних
активів у випадках, визначених пп. 4.3.3
та пп. 4.3.18 п. 4.3 ст. 4 цього Закону.

У випадках, визначених п.п. «а» і «б»
цього підпункту, платник податку не
включає до розрахунку загального
фінансового результату операцій з
інвестиційними активами суму таких
доходів та витрат на придбання таких
інвестиційних активів.

Як зазначено в пп. 4.3.18 п. 4.3 ст. 4 цього ж
Закону, не включається до складу
загальної місячного або річного
оподатковуваного доходу сума доходу,
отриманого платником податку
внаслідок відчуження акцій (інших
корпоративних прав), одержаних ним у
власність в процесі приватизації в
обмін на приватизаційні компенсаційні
сертифікати, безпосередньо отримані
ним як компенсація суми його внеску до
установ Ощадного банку - СРСР або до
установ державного страхування СРСР,
або в обмін на приватизаційні
сертифікати, отримані ним відповідно
до закону, а також сума доходу,
отриманого таким платником податку
внаслідок земельних ділянок
сільськогосподарського призначення,
земельних часток (паїв), майнових паїв,
безпосередньо отриманих ним у
власність у процесі приватизації
згідно з нормами земельного
законодавства.

Як вказано в ч. 1 ст. 632 Цивільного
кодексу України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.

Також позиція суду узгоджується із
позицією Вищого адміністративного
суду України, викладеною в ухвалі від
22.08.2013 р. у справі К/9991/15344/11.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене в задоволенні
апеляційних вимог Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова слід відмовити, а
постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Франківському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 27 березня
2014 року у справі № 2а-5414/09/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
І.О. Яворський

Р.П. Сеник