Справа № 2а-2729/12/1370
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року

Справа № 876/3653/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Яворського І.О., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Відділу Державної виконавчої
служби Стрийського міськрайонного
управління юстиції на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року за позовом ОСОБА_1 до Відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції, Старшого державний виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції Удалєєвої О.Б. (за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дібровастрий») про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про закінчення
виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в :

У березні 2012 року ОСОБА_1 звернулася в
суд із зазначеним позовом, в якому
просила визнати протиправними дії
старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Стрийського міськрайонного управління
юстиції (далі - ВДВС Стрийського МРУЮ)
Удалєєвої О.Б. при винесенні постанови
від 16.03.2012 р. про закінчення виконавчого
провадження № 25792316 та скасувати дану
постанову.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року позов було задоволено.

Не погоджуючись із даною постановою,
ВДВС Стрийського МРУЮ в особі її
начальника подало апеляційну скаргу,
яка мотивована тим, що наявністю
судового рішення про поновлення на
роботі та постанова про відкриття
виконавчого провадження не можна
класифікувати як таке, що породжує
обов'язок кожного із засновників
з'явитися на збори та голосувати за
прийняття рішення про поновлення на
роботі. Вважає, що таке рішення може
бути виконане і без прийняття рішення
загальними зборами. Тому просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою
відмовити і задоволені позову.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подавали, тому відповідно до
п.2 ч.1 ст.197 КАС України, колегія суддів
вважає за можливе здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів приходить висновку, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що на
підставі виконавчого листа № 2-364 від
04.04.2011 р., виданого Стрийським
міськрайонним судом Львівської
області про поновлення ОСОБА_3 на
посаді директора ТзОВ «Дібровастрий»,
старшим державним виконавцем ВДВС
Стрийського МРУЮ Удалєєвою О.Б. 11.04.2011 р.
було винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження серії ВП №
25792316, якою зобов'язано боржника ТзОВ
«Дібровастрий» негайно виконати
вимоги виконавчого документа.
Стягувачем у виконавчому листі
зазначено ОСОБА_3

Як було зазначено представником
відповідача у поданому письмовому
запереченні на адміністративний позов,
винесенню оскаржуваної позивачем
постанови передував акт державного
виконавця, яким було встановлено факт
невиконання боржником судового
рішення, звернення до суду із заявою
про встановлення порядку та способу
виконання судового рішення, винесення
постанови про зупинення виконавчого
провадження, направлення запитів
боржнику щодо результатів проведення
загальних зборів товариства.

Однак, загальні збори ТзОВ
«Дібровастрий» з приводу виконання
рішення суду не були проведені.

16.01.2012 р. директор ТзОВ «Дібровастрий»
ОСОБА_3 видав наказ № 16/01, згідно якого
приступив до виконання обов'язків
директора товариства. Підставою для
видачі наказу стало рішення
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області від 01.04.2014 р. у
справі про поновлення його на цій
посаді.

16.03.2012 р. старшим державним виконавцем
ВДВС Стрийського міськрайонного
управління юстиції Львівської області
Удалєєвою О.Б. було складено акт, яким
встановлено, що станом на день його
складення ОСОБА_3 фактично допущено до
виконання обов'язків на посаді
директора ТзОВ «Дібровастрий».

У зв'язку з цим, 16.03.2012 р. старший
державний виконавець ВДВС Стрийського
міськрайонного управління юстиції
Львівської області Удалєєва О.Б.
винесла постанову про закінчення
виконавчого провадження на підставі п.8
ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно якої виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

У постанові про закінчення виконавчого
провадження зазначається, що виконавче
провадження закінчено на підставі
поданих стягувачем копії витягу з
ЄДРПОУ станом на 21.02.2012 р., згідно з
якого він є керівником вказаного
підприємства, копії рішення
Стрийського міськрайонного суду
Львівської області № 2-364 від 01.04.2011 р.,
яке набрало законної сили, чинного
протоколу загальних зборів
засновників підприємства № 1 від 12.05.2009
р., копії наказу № 16/01 від 16.01.2012 р.,
згідно з яким стягувач приступив до
виконання обов'язків директора та акту
державного виконавця від 16.03.2012 р., яким
встановлено, що ОСОБА_3 фактично
допущено до виконання обов'язків на
посаді директора ТзОВ «Дібровастрий».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції своє рішення
мотивував посиланням на ст.76 Закону
України «Про виконавче провадження»,
згідно якої виконання рішення про
поновлення на роботі вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом, який
прийняв незаконне рішення про
звільнення, після чого виконавець
виносить постанову про закінчення
виконавчого провадження, а також на
Закону України «Про господарські
товариства» та статут ТзОВ
«Дібровастрий», відповідно до якого
створення та відкликання виконавчого
органу товариства, яким є його
директор, є виключною компетенцією
загальних зборів товариства.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх вірними з огляду на наступне.

Спеціальним нормативно-правовим актом,
який регулює відносини, що виникають у
зв'язку з виконанням судових рішень є
Закон України «Про виконавче
провадження».

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 цього Закону,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
ст.17 цього ж Закону за заявою стягувача
або його представника про примусове
виконання рішення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.49 Закону
України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Згідно ч.1 ст.76 цього Закону, рішення про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника виконується негайно.
Виконання рішення вважається
закінченим з дня видачі відповідного
наказу або розпорядження власником
підприємства, установи, організації
або уповноваженим ним органом,
фізичною особою, фізичною особою -
підприємцем, який прийняв незаконне
рішення про звільнення або переведення
працівника, після чого державний
виконавець виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, вказаною нормою чітко
передбачено, що обов'язок по виконанню
рішення суду про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного працівника покладається
на особу, яка прийняла незаконне
рішення про звільнення або переведення
працівника, тобто на боржника, а не на
стягувача.

Частиною 2 статті 76 Закону України «Про
виконавче провадження», якою визначено
правові наслідки невиконання рішення
суду, передбачено, що у разі
невиконання власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом, фізичною
особою, фізичною особою - підприємцем
рішення про поновлення на роботі
незаконно звільненого або
переведеного працівника на них
накладається штраф та застосовуються
інші заходи, передбачені законом.

Крім того, частинами 1 та 2 статті 89
цього Закону передбачено, що у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання, а у
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Таким чином, Закон України «Про
виконавче провадження» чітко визначає
послідовність дій державного
виконавця, що має передувати
закінченню виконавчого провадження за
п.8 ч.1 ст.49 даного Закону.

Однак, відповідачами не було надано
доказів, якими підтверджується
виконання вимог вказаного Закону в
частині вжиття заходів у зв'язку з
невиконанням рішення суду про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного
працівника.

Натомість відповідач у поданих суду
письмових запереченнях погоджується з
тим, що рішення суду про поновлення на
роботі позивача має виконуватися з
дотриманням вимог Закону України «Про
господарські товариства», про що
свідчать направлення державним
виконавцем запитів боржнику щодо
результатів проведення загальних
зборів товариства.

Цивільним кодексом, Законом України
«Про господарські товариства» та п.8.2.4
статуту ТзОВ «Дібровастрий»
передбачено, що вищим органом
товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори його
учасників. У товаристві з обмеженою
відповідальністю створюється
виконавчий орган (колегіальний або
одноособовий), який здійснює поточне
керівництво його діяльністю і є
підзвітним загальним зборам його
учасників. Виконавчий орган товариства
може бути обраний також і не зі складу
учасників товариства. Компетенція
виконавчого органу товариства з
обмеженою відповідальністю, порядок
ухвалення ним рішень і порядок
вчинення дій від імені товариства
встановлюються цим Кодексом, іншим
законом і статутом товариства. До
виключної компетенції загальних
зборів учасників товариства з
обмеженою відповідальністю належить,
зокрема, створення та відкликання
виконавчого органу товариства.

Відповідно до п.8.2.5 статуту ТзОВ
«Дібровастрий», питання, віднесені до
виключної компетенції Загальних
зборів учасників Товариства, не можуть
бути передані ними для вирішення
виконавчому органу Товариства, а як
вбачається з п.8.1 статуту, виконавчим
органом є директор.

Отже, єдиним органом, що може видати
наказ (розпорядження) про допущення
ОСОБА_3 до виконання обов'язків
директора ТзОВ «Дібровастрий» є
загальні збори учасників товариства.
Факт відсутності рішення зборів
засновників про поновлення стягувача
на посаді станом на дату прийняття
оскаржуваного рішення підтверджує
поданими копіями завірених нотаріусом
заяв засновників підприємства ОСОБА_1
та ОСОБА_5 про те, що в період з 01.04.2011 р.
по 16.03.2012 р. жодних зборів засновників,
на яких би розглядалось питання
поновлення ОСОБА_3 на посаді директора
вказаного товариства не розглядалось.

Посилання представника відповідача на
те, що наявність судового рішення про
поновлення на роботі та постанова про
відкриття виконавчого провадження не
породжує обов'язок кожного із
засновників з'явитися на збори та
голосувати за прийняття рішення про
поновлення на роботі не свідчить про
неможливість виконання рішення суду в
порядку, визначеному Законом України
«Про виконавче провадження» та
застосування при цьому положень Закону
України «Про господарські товариства».
Крім того, процедура виконання рішення
про поновлення на роботі, була
розпочата державним виконавцем
відповідно до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» та з
урахуванням вимог Закону України «Про
господарські товариства», однак не
були дотримані усі, передбачені
спеціальним законом умови, зокрема ті,
якими визначаються подальші дії в разі
невиконання рішення суду.

З вище наведено можна зробити висновок,
що старший державний виконавець ВДВС
Стрийського МРУЮ Удалєєва О.Б. не
довела поважності причин невиконання
судового рішення та не вжила всіх
заходів примусового виконання рішень,
зокрема не скористалася положеннями ч.2
ст.76 та ст.89 Закону України «Про
виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права. Апеляційна скарга висновків
суду першої інстанції не спростовує,
відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Відділу Державної
виконавчої служби Стрийського
міськрайонного управління юстиції -
залишити без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року по справі № 2а-2729/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, що беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
І.О. Яворський

Р.П. Сеник