Справа № 824/1972/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2014 р. м.
Чернівці справа №
824/1972/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Червоняк
У.С.,

від позивача - Бурма С.В.,

від відповідача - Іліка Р.І., Печерська
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД"
до Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного
адміністративного суду звернулося
товариство з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД"
з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області про
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Позовні вимоги, з урахуванням змін, що
відбулися в процесі судового розгляду,
обґрунтовані наступним.

28 березня 2014 року працівниками
Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
складено акт № 506/24-12-22-01/31620929 про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД"
() з питань дотримання
вимог податкового, валютного
законодавства за період з 01.10.2012 року по
31.12.2013 року, правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

На підставі змісту та висновків акту
перевірки відповідач 23.04.2014 року
прийняв податкові
повідомлення-рішення: Форми "П" №
1, яким відповідач зменшив
позивачу суму від'ємного значення
об'єкту оподаткування податком на
прибуток у розмірі 6219314 грн.; Форми "Р"
№1, яким відповідач збільшив
позивачу суму грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
2799918 грн. та застосував штрафну
(фінансову) санкцію 1399959 грн. - 50% від
суми донарахованого грошового
зобов'язання.

Позивач вважає, що податкове
повідомлення-рішення Форми "Р" №1,
в частині визначення ТОВ "Боянівка
Імпекс ЛТД" суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
2712188 грн. та застосування штрафної
санкції у розмірі 1356094,00 грн. є
протиправним та підлягає скасуванню.

Так, пояснює позивач, оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
прийняте на підставі акту перевірки,
який, як стверджує позивач не
відповідає вимогам Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 р. №984 в частині чіткого,
об'єктивного відображення порушень
податкового законодавства. Факти
викладені у ньому не в повній мірі
підтверджуються первинними
документами, що у сукупності з іншими
обставинами, призвело до винесення
незаконного податкового
повідомлення-рішення. Зазначений
висновок слідує із наступного.

Оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням відповідач
збільшив позивачу суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість у розмірі 2799918 грн. та
застосував штрафну (фінансову) санкцію
1399959 грн. - 50% від суми донарахованого
грошового зобов'язання. Вказане
податкове повідомлення-рішення,
зазначає позивач, ґрунтується на
змісті розділу 3.2.1. акту перевірки,
згідно з яким перевіркою було
встановлено, що станом на 31.05.2013 року по
бухгалтерському обліку ТОВ "Боянівка
Імпекс ЛТД" на бухгалтерському рахунку
281 "Товари на складі" обліковуються
товарно-матеріальні цінності, на суму
16273128,79 грн. (в т.ч. ПДВ), які позивач, на
підставі договору відповідального
зберігання № 11/0311 від 01.11.2011 року та
відповідно до актів прийому-передачі
майна від 31.07.2012 року №№ 0011-0027, передав
ТОВ ВКТ "Арго" на відповідальне
зберігання.

В подальшому, рішенням господарського
суду Чернівецької області від 29.03.2013
року у справі №926/82/13-г, яке залишено
без змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
13.06.2013 року, ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД"
відмовлено в задоволенні позову про
витребування вище вказаних
товарно-матеріальних цінностей з
незаконного володіння ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України".
Рішення обґрунтовано тим, що позивач не
довів наявність у незаконному
володінні "Державний
експортно-імпортний банк України"
належних йому товарно-матеріальних
цінностей, а відповідач набув майно ТОВ
ВКТ "Арго" у складі єдиного майнового
комплексу у розумінні ст. 191 ЦК України
на підставі акту державного виконавця.
Враховуючи вищевикладене, придбані
раніше ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та
передані на зберігання ТОВ ВКТ "Арго"
товарно-матеріальні цінності на суму
16273128,79 грн., в т.ч. ПДВ 2712188,0 грн., на думку
відповідача, вважаються необоротними
активами та, з моменту набуття у червні
2013 року законної сили рішенням
господарського суду Чернівецької
області від 29.03.2013 року у справі
№926/82/13-г, почали використовуватися
позивачем в операціях, що не вважаються
господарською діяльністю ТОВ "Боянівка
Імпекс". У зв'язку із цим, відповідач, на
підставі п. 198.5. ст.198 Податкового
кодексу визначив позивачу податкові
зобов'язання з ПДВ за червень 2013 року в
розмірі 2712188,0 грн., із нарахуванням
штрафу у розмірі 50% від такої суми -
1356094,00 грн.

Між тим, вказує позивач, відповідач при
визначенні товарно-матеріальних
цінностей на суму 16273128,79 грн., які
належать ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" та
передані на відповідальне зберігання
ТОВ ВКТ "Арго" необоротними активами,
які, за твердженням відповідача,
починаючи з червня 2013 року виведені за
межі господарської діяльності
позивача, припустився порушення норм
чинного законодавства, внаслідок чого
протиправно визначив позивачу грошові
зобов'язання у сумі 2712188,0грн. із
нарахуванням штрафу. Так, у
відповідності до застосованого
відповідачем до спірних правовідносин
п.п. "г" п.198.5. ст.195 Податкового кодексу
України платник податку зобов'язаний
нарахувати податкові зобов'язання
виходячи з бази оподаткування,
визначеної відповідно до пункту 189.1
статті 189 цього Кодексу, за
товарами/послугами, необоротними
активами, під час придбання або
виготовлення яких суми податку були
включені до складу податкового
кредиту, у разі якщо такі
товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися в
операціях, що не є господарською
діяльністю платника податку. Однак
відповідач не довів та не підтвердив
жодними доказами використання
позивачем вище вказаних
товарно-матеріальних цінностей на суму
16273128,79 грн. в будь-яких операціях, які не
відносяться до господарської
діяльності ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", а
також неправомірно визначив їх
необоротними активами. Твердження
відповідача про використання
зазначених товарно-матеріальних
цінностей поза межами господарської
діяльності позивача ґрунтуються
виключно на припущеннях працівників
відповідача. Крім того, повідомляє
позивач, зі змісту рішення
господарського суду Чернівецької
області від 29.03.2013 року у справі
№926/82/13-г не вбачається подальший
напрямок використання ТОВ "Боянівка
Імпекс ЛТД" спірних
товарно-матеріальних цінностей, при
цьому, відповідно до ст. 949 ЦК України
зберігач зобов'язаний повернути
поклажодавцеві річ, яка була передана
на зберігання, або відповідну
кількість речей такого самого роду та
такої самої якості. При цьому, вказаним
вище рішенням господарського суду
Чернівецької області не було
встановлено обставину втрати
зберігачем отриманих на зберігання
товарно-матеріальних цінностей або
відшкодування збитків, пов'язаних із
такою втратою. Навіть якщо б таку
обставину було б встановлено, то, в силу
ст. 949 ЦК України, це не позбавляє ТОВ
ВКТ "Арго" обов'язку повернути ТОВ
"Боянівка Імпекс ЛТД" ту ж саму
кількість переданих на зберігання
цінностей з відповідними родовими та
якісними ознаками, а позивача права
речової вимоги до ТОВ ЗКТ "Арго".

Відтак, вказує позивач, з урахуванням
того, що товарно-матеріальні цінності
на суму 16273128,79грн. не мають
індивідуальних ознак та вважаються
речами, що визначені родовими ознаками,
а ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" не
позбавлена можливостей вимагати від
ТОВ ВКТ "Арго" повернення відповідної
кількості речей такого самого роду та
такої самої якості з метою їх
подальшого використання у
господарській діяльності, висновок
відповідача про переведення позивачем
у червні 2013 року зазначених
товарно-матеріальних цінностей за меж
власної господарської діяльності або
здійснення з ними будь-яких інших
операцій є хибним.

Відповідач не погодившись з позовними
вимогами надав суду письмові
заперечення де повідомив наступні
обставини.

Перевіркою встановлено, що за даними
бухгалтерського обліку ТОВ "Боянівка
Імпекс ЛТД" по операціях з ТОВ ВКТ "Арго"
станом на 01.10.2012 року рахується
дебіторська заборгованість в сумі
13306271.88 грн. по бухгалтерському рахунку
"Розрахунки з вітчизняними покупцями";
кредиторська заборгованість в сумі
13306271,92 грн. по бухгалтерському рахунку
"Розрахунки з вітчизняними
постачальниками".

Згідно наданої для перевірки угоди про
зарахування зустрічних однорідних в
вимог №12/0064 від 31.10.2012 року, укладеної
між ТзОВ ВКТ '"АРГО" ("Сторона - 1") в
особі Генерального директора Гончара
Анатолія Васильовича, який діє на
підставі Статуту з одного боку, та ТОВ
"Боянівка Імпекс ЛТД" ("Сторона- 2") в
особі директора Семенюка Івана
Трандафіровича, який діє на підставі
Статуту з другого боку, уклали цю Угоду
про зарахування зустрічних однорідних
вимог грошових вимог про наступне:

Сторона-1 та Сторона-2, маючи одна до
одної зустрічні однорідні грошові
вимоги, строк виконання яких настав,
дійшли згоди на підставі ст.601
Цивільною кодексу Україна, ст. 202 та ст.
203 Господарського кодексу України про
зарахування таких зустрічних
однорідних грошових вимог, що
випливають з нижченаведених договорів,
у яких Сторона-1 і Сторона-2 є сторонами
за договорами:

а) договір поставки №11/0313 від
01.11.2011р., згідно якого Сторона-1 є
кредитором, а Сторона-2 є боржником при
виконанні грошового зобов'язання, в
сумі 13306271,88 гривень, строк виконання
якого настав;

б) договір купівлі-продажу
№10/0127/04/06-2010 від 04.06.2010р., згідно якого
Сторона-1 є боржником, а Сторона-2 є
кредитором при виконанні грошового
зобов'язання в загальній сумі 13306271,88
гривень, строк виконання якого настав.

В акті планової документальної
перевірки ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2011 року по 30.09.2012 року
зазначено: "....за даними
бухгалтерського обліку ТОВ "Боянівка
Імпекс ЛТД" задокументовано
господарські операції з придбання
товарно-матеріальних цінностей від ТОВ
ВКТ "Арго" (згідно переліку наведеного в
акті перевірки).

В ході проведення документальної
позапланової перевірки встановлено, шо
зазначені вище товарно-матеріальні
цінності знаходяться на
відповідальному зберіганні у ТОВ ВКТ
"Арго" згідно договору відповідального
зберігання №11/0311 від 01.11.2011р.

Згідно додаткової угоди №1/12 від 31.12.2012
року про внесення змін до Договору
відповідального зберігання №11/0311 від
01.11.2011 року, укладеної між ТОВ ВКТ "Арго"
та ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", внесено
наступні зміни до Договору
відповідального зберігання №11/0311 від
01.11.2011 року: пункт 7.1 розділу 7 Договору
викласти в редакції: "7.1. Строк дії
Договору до "31" грудня 2013 року".

Ця Додаткова угода є невід'ємною
частиною Договору відповідального
зберігання №11/0311 укладеного між
Зберігачем та Поклажодавцем 01.11.2011р. та
вступає в силу з 31 грудня 2012 року.

Інші умови вищевказаного Договору, не
змінені цією Угодою, залишаються
чинними у тій редакції, в якій вони
викладені Сторонами раніше і Сторони
підтверджують їх обов'язковість для
себе.

За даними бухгалтерського обліку ТОВ
"Боянівка Імпекс ЛТД" по
бухгалтерському рахунку 281 "Товари на
складі" обліковуються залишки: станом
на 01.10.2012 року в сумі 25358030,96 грн.; станом
на 31.12.2013 року в сумі 13602385,12 грн. (в т.ч.
13560940,65 грн. - ТМЦ, які знаходяться на
відповідальному зберіганні згідно
договору №11/0311 від 01.11.2011р.).

На підставі п. п. 20.1.9 п.20.1 ст. 20
Податкового кодексу України Державна
подаїкова інспекція у м.Чернівцях в
ході проведення документальної
позапланової перевірки зобов'язала
провести ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД "
інвентаризацію залишків
товарно-матеріальних цінностей, які
рахуються на бухгалтерському рахунку 28
"Товари" станом на 12.03.2014 року, в
присутності працівників ДПІ у
м.Чернівцях.

Згідно наказу ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД"
№10 від 11.03.2014 року "Про проведення
інвентаризації" заплановано провести
12.03.2014 року на підприємстві
інвентаризацію основних засобів,
товарно-матеріальних цінностей,
коштів, згідно бухгалтерського обліку
станом на 12.03.2014 року.

Посадовими особами ТОВ "Боянівка
Імпекс ЛТД" повідомлено, що
товарно-матеріальні цінності, які
обліковуються на балансі підприємства
станом на 12.03.2014 року, знаходяться на
відповідальному зберіганні у ТОВ ВКТ
"Арго", за адресою м. Хотин, вул.
Незалежності, 49а.

При виїзді посадових осіб ТОВ "Боянівка
Імпекс ЛТД" та представників ДПІ у м.
Чернівцях за адресою м. Хотин, вул.
Незалежності, 49а, інвентаризацію
товарно-матеріальних цінностей не
здійснено, у зв'язку із не допуском
працівниками охорони безпеки ПАТ
"Укрексімбанк" на територію, оскільки
за адресою: м. Хотин, вул. Незалежності,
49а, ТОВ ВКТ "Арго" не знаходиться.
Старшим зміни охоронної фірми
"Еталон-Безпека" ОСОБА_6 складено акт
про недопуск, в якому зазначено, що на
території за адресою: м. Хотин, вул.
Незалежності, 49а на даний час
знаходиться майно, яке є власністю ПАТ
"Укрексімбанк" та яке частково
перебуває в оренді ТОВ "МТЗ".

Також, відповідач повідомляє, що згідно
Єдиного державного реєстру судових
рішень встановлено, що ТОВ "Боянівка
Імпекс ЛТД" звернулося до
Господарського суду Чернівецької
області з позовом до відповідача 1 - ТОВ
ВКТ "Арго" та відповідача 2 - ПАТ
"Укрексімбанк" в особі філії ПАТ
"Укрексімбанк" в місті Чернівці про
витребування майна з чужого
незаконного володіння. Перевіркою
встановлено, що товарно-матеріальні
цінності, які зазначені в позові ТОВ
"Боянівка Імпекс ЛТД", на суму 16273128,79
грн. (в т.ч. ПДВ) станом на 31.05.2013 року
обліковуються на бухгалтерському
рахунку 281 "Товари на складі".
Визначальним фактором для формування
податкового кредиту платником податку
на додану вартість є подальше
використання таких товарів (основних
фондів) в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності такої
особи платника податку.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу господарська
діяльність розглядається як
«діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема, за договорами
комісії», доручення та агентськими
договорами.

Таким чином, наполягає відповідач,
визначальною ознакою господарської
операції є те, що вона повинна
спричиняти реальні зміни майнового
стану платника податків. Вимога щодо
реальних змін майнового стану платника
податків як обов'язкова ознака
господарської операції кореспондує з
нормами Податкового кодексу України.

Водночас, пояснює, відповідно до пункту
198.3 статті 198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін визначених відповідно до
статті 39 цього Кодексу та складається
з сум податків, нарахованих
(сплачених) платником податку за
ставкою, встановленою пунктом 193.1
статті 193 цього Кодексу, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Тобто, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Враховуючи вищевикладене, наполягає
відповідач, ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" на
порушення п.п.14.1.36 п. 14.1 ст.14, п.198.5 ст. 198
Податкового кодексу України, занижено
суму податкових зобов'язань за червень
2013 року в розмірі 2712188,0 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтриав та
просив задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідача проти позову
заперечили, наполягали на відмові в
його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, встановивши
фактичні обставини в справі,
проаналізувавши законодавство, що
регулює спірні відносини, дійшов
висновку про задоволення
адміністративного позову.

Так, судом встановлено, що на підставі
висновків акту перевірки №
506/24-12-22-01/31620929 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД"
() з питань дотримання
вимог податкового, валютного
законодавства за період з 01.10.2012 року по
31.12.2013 року, правильності нарахування,
обчислення та сплати єдиного
соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 року по 31.12.2013 року - прийнято
податкове повідомлення-рішення Форми
"Р" №1, яким відповідач збільшив
позивачу суму грошового зобов'язання з
податку на додану вартість у розмірі
2799918 грн. та застосував штрафну
(фінансову) санкцію 1399959 грн. - 50% від
суми донарахованого грошового
зобов'язання.

Позивач просить визнати протиправним
та скасувати вказане рішення в частині
визначення ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД"
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість у розмірі 2712188 грн.
та застосування штрафної санкції у
розмірі 1356094,00 грн.

Як встановлено в процесі розгляду
справи та зафіксовано в акті перевірки,
- на підставі договору відповідального
зберігання № 11/0311 від 01.11.2011 року та
відповідно до актів прийому-передачі
майна від 31.07.2012 року №№ 0011-0027, позивач
передав ТОВ ВКТ "Арго" на відповідальне
зберігання товарно-матеріальні
цінності, що станом на 31.05.2013 року по
бухгалтерському обліку ТОВ "Боянівка
Імпекс ЛТД" обліковуються на
бухгалтерському рахунку 281 "Товари на
складі".

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 29.03.2013 року у
справі №926/82/13-г, що набуло законної
сили, ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" -
відмовлено в задоволенні позову про
витребування вище вказаних
товарно-матеріальних цінностей з
незаконного володіння ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України".

Вказані товарно-матеріальні цінності
відповідач вважає необоротними
активами та такими, що з моменту
набуття у червні 2013 року законної сили
рішенням господарського суду
Чернівецької області від 29.03.2013 року у
справі №926/82/13-г, почали
використовуватися позивачем в
операціях, що не вважаються
господарською діяльністю ТОВ "Боянівка
Імпекс".

Однак, суд вважає таке твердження
відповідача хибним, як і висновок
відповідача про порушення позивачем
п.п.14.1.36 п. 14.1 ст.14, п.198.5 ст. 198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого занижено суму податкових
зобов'язань за червень 2013 року в
розмірі 2712188,0 грн.

Так, зазначені товарно-матеріальні
цінності на підставі постанови
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 28.03.2013 року
по справі №824/341/13-а за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Боянівка Імпекс ЛТД"
до Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Чернівецької області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -
визнані такими, що придбані з метою
використання у власній господарській
діяльності з правомірним віднесенням
податку на додану вартість у складі їх
ціни до податкового кредиту позивача.
Дана постанова набрала законної сили.

Крім того, відповідач не заперечує
оприбуткування позивачем
товарно-матеріальних цінностей при їх
придбанні на бухгалтерському рахунку
281 "Товари на складі" і їх подальший
облік в якості товарів, що суперечить
його позиції щодо визначення таких
цінностей - необоротними активами.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.п. "г" п.198.5. ст.195
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний нарахувати
податкові зобов'язання виходячи з бази
оподаткування, визначеної відповідно
до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, за
товарами/послугами, необоротними
активами, під час придбання або
виготовлення яких суми податку були
включені до складу податкового
кредиту, у разі якщо такі
товари/послуги, необоротні активи
починають використовуватися в
операціях, що не є господарською
діяльністю платника податку.

Однак, відповідач не довів
використання позивачем вище вказаних
товарно-матеріальних цінностей на суму
16273128,79 грн. в будь-яких операціях, які не
відносяться до господарської
діяльності ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД", а
також неправомірно визначив їх
необоротними активами.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

У відповідності до п.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, не довів
належним чином правомірність
прийнятого ним рішення.

Таким чином, суд вважає за доведені ті
обставини на які посилається позивач,
тому адміністративний позов як
обґрунтований підлягає задоволенню
повністю.

Відповідно до ч.1 ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Тому слід
стягнути на користь позивача понесені
ним судові витрати в розмірі 487,20 грн. з
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 72, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.
Чернівцях Головного управління
Міндоходів у Чернівецькій області
Форми "Р" №1, в частині визначення
ТОВ "Боянівка Імпекс ЛТД" суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 2712188 грн. та
застосування штрафної санкції у
розмірі 1356094,00грн.

3. Стягнути на користь позивача
понесені ним судові витрати у вигляді
судового збору в розмірі 487,20 грн. з
Державного бюджету України.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова складена
у повному обсязі 18 серпня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка