Справа № 521/13321/14-а
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/383/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року Малиновський районний
суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Поліщук І.О.,

при секретарі - Святецькій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі адміністративну
справу за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Малиновському районі м. Одеси про
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до Управління
пенсійного фонду України в
Малиновському районі міста Одеси з
адміністративним позовом про
зобов'язання вчинити певні дії, в якому
просить зобов'язати Управління ПФУ в
Малиновському районі м. Одеси поновити
їй, ОСОБА_2, виплату пенсії з 24.02.2014 року
та нарахувати розмір згідно вимог
діючого пенсійного законодавства
України, а також зобов'язати Управління
ПФ України в Малиновському районі м.
Одеси нарахувати та виплатити їй,
ОСОБА_2 пенсію за віком на підставах
визначених пенсійним законодавством
України, починаючи з 24.02.2014 року.
Обґрунтовуючи поданий позов ОСОБА_2
посилається на те, що з 05 вересня 1994
року їй була оформлена та призначена
пенсія за віком, яку вона отримувала до
березня 2004 року. У зв'язку з виїздом на
постійне місце проживання до США
позивачка отримала пенсію за 6 місяців
вперед, тобто до лютого 2004 року і в
подальшому її виплата була припинена
відповідно до положень п.2 ч.1 ст.49 та
ст.51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». У зв'язку з чим, 18.06.2014
року позивачка звернулась до
Управління Пенсійного фонду України у
Малиновському районі м. Одеси із заявою
про поновлення виплати пенсії, а саме
нарахувати та виплачувати пенсію з
віком, на підставах визначених
пенсійним законодавством. Оскільки
відповідач відмовив ОСОБА_2 в виплаті
пенсій, посилаючись на те, що: «Згідно з
п.2 ч.1 ст.49 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
виплата пенсії припиняється на весь
час проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України», вона вимушена
звернутись з наступним позовом до суду.

Представник позивачки в судове
засідання не з'явилась, надала до суду
заяву в якій зазначила, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі з
підстав викладених у
адміністративному позові та просить
суд розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явилась, надала до суду
заяву в якій просила суд розгляну
справу у її відсутності. Крім того
04.08.2014 року за вхід. №34240 представником
відповідача до канцелярії
Малиновського районного суду м. Одеси
суду були надані письмові заперечення
проти позову, в яких відповідач просив
відмовити в позовних вимогах ОСОБА_2 в
повному обсязі, посилаючись на те, що
Рішення Конституційного Суду України
№25-рп/2009 поширюється на осіб, які
виїхали на постійне місце проживання
за кордон після 07.10.2009 року, а позивачка
виїхала до США до 07 жовтня 2009 року, де
проживає на даний час.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши
нормативно-правові акти, які регулюють
спірні правовідносини, оцінивши докази
в їх сукупності, суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню з врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди, зокрема, перевіряють, чи прийняті
(вчинені) вони на підставах, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дій).

Судом встановлено, що ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянкою України, що
підтверджується даними закордонного
паспорту громадянки України НОМЕР_1,
виданим 18 червня 2003 року та дійсним до 18
червня 2023 року.

Відповідно до пенсійного посвідчення
№ НОМЕР_2 позивачці було призначено
пенсію за віком. Згідно даного
посвідчення позивачці призначена
пенсія за віком з 05.09.1994 року довічно.

25 серпня 2003 року позивачка виїхала на
постійне місце проживання до США.

Згідно до договору про відкриття та
обслуговування поточного пенсійного
рахунку П № 2620/09858/01/980/1 від 16 липня 2014
року, ПАТ «Комерційний банк
«Інвестбанк», в особі Старшого
економіста Відділення №1 Варсобіної
О.М., що діє на підставі Статуту Банку і
довіреності № б/н від 25.02.2011, з одного
боку, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Клієнт), в
особі представника ОСОБА_3, що діє за
довіреністю б/н від 22.02.2014 р.,
посвідченого нотаріусом у м. Чикаго,
штат Іллінойс, Сполучені Штати Америки,
ОСОБА_4, з іншого боку, уклали цей
договір, де у відповідності до п.п. 1.1.,
2.1. згідно цього договору банк
відкриває клієнту поточний пенсійний
рахунок № НОМЕР_3 у національній валюті
після надання всіх необхідних
документів і здійснює його
обслуговування згідно з Інсрукцією про
порядок відкриття, використання і
закриття рахунків у національній та
іноземних валютах та відповідно до
умов, передбачених розділом 2 цього
договору. На поточний пенсійний
рахунок зараховуються суми пенсій
(допомоги), що належать клієнту.
Зарахування здійснюється згідно
списків на зарахування пенсій та
грошової допомоги, наданих районними
управліннями Пенсійного Фонду та
районними Управліннями труда та
соціального захисту населення.

18.06.2014 року позивачка звернулась до
відповідача із заявою про нарахування
та поновлення їй виплати пенсії за
віком.

У листі за вихідним №192/Р-1 від 01.07.2014
року Управління Пенсійного фонду
України в Малиновському районі м. Одеси
відмовило позивачці в поновленні
виплати пенсії за віком та повідомило,
що у зв'язку із тим, що для реалізації
Рішення Конституційного Суду України
№25-рп/2009 від 07.10.2009 року потрібне
прийняття спеціального Закону України,
яким будуть передбачені умови, норми та
механізм виплати пенсій громадянам,
які виїхали або будуть виїжджати на
постійне місце проживання за кордон.
Крім цього, у Рішенні Конституційного
Суду України також звернуто увагу
Верховної Ради України на необхідність
приведення у відповідність до
Конституції України положень інших
законів, які регламентують виплату
пенсій пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україно
не укладено відповідного договору. На
підставі викладеного, відповідач
зазначив, що на даний час підстав
поновити виплату пенсій на даний час не
виявляється можливим.

З такою позицією відповідача при
вирішенні питання щодо нарахування та
виплати позивачці пенсії за віком суд
не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» виплата пенсії
за рішенням територіальних органів
пенсійного фонду або за рішенням суду
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 51 цього Закону під час
перебування за кордоном пенсія
виплачується в тому разі, якщо це
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.
Частиною 2 статті 92 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено
винятки для громадян, які проживають за
кордоном, якщо пенсія їм призначена
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання.

Рішенням Конституційного Суду України
№25-рп/2009 від 07.10.2009 року визнано такими,
що не відповідають Конституції України
положення пункту 2 частини першої
статті 49, другого речення статті 51
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV щодо
припинення виплати пенсії пенсіонерам
на час постійного проживання за
кордоном у разі, якщо Україна не уклала
з відповідною державою міжнародний
договір з питань пенсійного
забезпечення і якщо згода на
обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Відповідно до ч.3 ст.150 Конституції
України рішення Конституційного Суду
України є обов'язковими до виконання на
території України, остаточними і не
можуть бути оскаржені.

Таким чином, визнані неконституційними
положення п.2 ч.1 ст.49, другого речення
ст.51 Закону «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
втрачають чинність з 07.10.2009 року, тобто
саме з цієї дати відновлюються права
громадян України на отримання пенсії
під час перебування за кордоном у тому
випадку, коли з відповідною державою не
укладено міжнародний договір з питань
пенсійного забезпечення.

У зазначеному рішенні Конституційного
Суду України звернуто увагу Верховної
Ради України на необхідність
приведення у відповідність до
Конституції України положень інших
законів, які регламентують виплату
пенсій пенсіонерам, які постійно
проживають у державах, з якими Україною
не укладено відповідного договору.

Статтею 24 Конституції України
визначено, що громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Відповідно до ч.3 ст.2 Протоколу №4
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини, кожна людина має право
на вільне пересування і свободу вибору
місця проживання. Кожна людина має
право залишити будь-яку країну,
включаючи свою власну.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»
реєстрація місця проживання чи місця
перебування особи або її відсутність
не може бути умовою реалізації прав і
свобод, передбачених Конституцією,
законами чи міжнародними договорами
України, або підставою для їх
обмеження.

Таким чином, кожний громадянин України,
у тому числі особа пенсійного віку, має
право на вибір свого місця проживання
зі збереженням усіх конституційних
прав.

За вказаних обставин позивачці не може
бути відмовлено в отриманні
передбаченого статтею 46 Конституції
України соціального захисту у вигляді
виплати пенсії, оскільки позбавлення
позивача такого права суперечить
Конституції України, про вказано у
Рішенні Конституційного Суду України,
яке є безумовною підставою для
нарахування та виплати пенсії
позивачці.

Відсутність нормативно-правових актів,
що передбачають умови, норми та
механізм виплати пенсій громадянам, що
проживають за кордоном не може
вважатися підставою для відмови в
нарахуванні та виплати пенсії.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що вимоги позивачки щодо
відновлення та виплати позивачці
пенсії за віком є законними,
обґрунтованими та таким, що підлягають
задоволенню з 24.02.2014 року.

Керуючись ст.ст. 24, 150, 152 Конституції
України, ст. 2 Протоколу №4 Конвенції
про захист прав і основних свобод
людини, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», рішенням
Конституційного Суду України №25-рп/2009
року, ст. 2 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», ст.ст. 2, 9-11, 86,
159-163, 167, 183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Малиновському районі м. Одеси про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Малиновському районі м.
Одеси поновити пенсію ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 24 лютого 2014
року та нарахувати її розмір згідно
вимог діючого пенсійного
законодавства України.

Зобов'язати Управління Пенсійного
Фонду України в Малиновському районі м.
Одеси нарахувати та виплатити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, пенсію за віком на
підставах визначених пенсійним
законодавством України, починаючи з 24
лютого 2014 року.

Звернути постанову суду до негайного
виконання в межах суми стягнень за один
місяць.

Постанова може бути оскаржена
учасниками процесу до Одеського
апеляційного адміністративного суду
на протязі десяти днів.

Головуючий: