Справа № К/9991/56065/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/56065/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Олендера І.Я., Швеця В.В.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Верховної Ради Автономної
Республіки Крим, треті особи - Рада
Міністрів Автономної Республіки Крим,
ОСОБА_3 про визнання протиправним та
скасування рішення за касаційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16 грудня 2010 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що позивач є депутатом Верховної Ради
Автономної Республік Крим (далі - ВР
АРК). 16 червня 2010 року ВР АРК прийняла
рішення «Про ОСОБА_3 №1821-5/10. Ну думку
позивача зазначене рішення суперечить
чинному законодавству України, є
протиправним та підлягає скасуванню,
оскільки було прийнято в порушення
процедури його прийняття відповідно до
вимог Регламенту ВР АРК, затвердженому
постановою ВР АРК від 30 червня 1998 року
№ 109 ІІ, прийняте на підставі подання
Голови ВР АРК від 9 червня 2010 року №
01-02/1828, яка не є уповноваженою особою
щодо розгляду відповідного питання.
Позивач вважає, що рішення ВР АРК «Про
ОСОБА_3» від 16 червня 2010 року № 1821-5/10
прийнято з порушенням процедури
винесення офіційних актів ВР АРК, а
отже суперечить вимогам чинного
законодавства України, зокрема, статті
93 Постанови ВР АРК «Про Регламент
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим» та статті 37 Конституції АРК, що є
підставою для визнання вказаного
правового акта протиправним і його
скасування. Визнати протиправним та
скасувати рішення ВР АРК «Про ОСОБА_3»
від 16 червня 2010 року № 1821-5/10.

Постановою окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16 грудня 2010 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2011 року апеляційну скаргу
ОСОБА_1 залишено без задоволення, а
постанову окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 16
грудня 2010 року - без змін.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судами першої та апеляційної інстанцій
порушення норм чинного процесуального
та матеріального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильних судових рішень, позивач
просить скасувати постановлені судові
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та ухвалити нове судове
рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено, що депутат ВР АРК ОСОБА_1
оскаржує рішення ВР АРК № 1821-5/10 про
дострокове звільнення ОСОБА_3 з посади
Голови Ради Міністрів АРК.

Згідно статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3
КАС України, справа адміністративної
юрисдикції переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

В пункті 8 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України надано визначення терміну
позивач, зокрема позивач у
адміністративному процесі це особа, на
захист прав, свобод та інтересів якої
подано адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 КАСУ
передбачено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Правовий акт індивідуальної дії - це
виданий суб'єктом владних повноважень
документ, прийнятий з метою реалізації
положень нормативно-правового акту
(актів) щодо конкретної життєвої
ситуації, не містить
загальнообов'язкових правил поведінки
та стосується прав і обов'язків чітко
визначеного суб'єкта (суб'єктів), якому
він адресований.

Рішення ВР АРК № 1821-5/10 про дострокове
звільнення ОСОБА_3 з посади Голови Ради
Міністрів АРК стосується особистих
прав та інтересів тільки ОСОБА_3, а тому
лише ОСОБА_3 вправі звернутись до суду з
позовом про захист порушеного права.

Позивач, як депутат Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, не
наділений процесуальними
повноваженнями представляти в
адміністративних судах інтереси
третіх осіб.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги висновки,
викладені в судових рішеннях, не
спростовуються, підстави для їх
скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 16 грудня 2010 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26 липня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Олендер І.Я.

Швець В.В.