Справа № 813/5704/13-а
Суддя: Коваль Р.Й.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
м.Львів Справа №
876/12201/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Коваля Р.Й.,

суддів
Гудима Л.Я.,

Макарика В.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу фізичної
особи-підпри-ємця ОСОБА_2 на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2013 року в адміністративній справі №
813/5704/13-а за позовом державної
податкової інспекції у Галицькому
районі м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В
И В :

У липні 2013 року державна податкова
інспекція у Галицькому районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - ДПІ у
Галицькому районі м.Львова) звернулася
із вказаним позовом до Львівського
окружного адміністративного суду та
просила стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2.) на користь державного бюджету
податковий борг у сумі 13258,10 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2013 року позов задоволено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, його оскаржив ФОП
ОСОБА_2 Покликаючись на те, що постанова
є незаконною і необгрунтованою,
оскільки при прийнятті рішення суд
керувався недостовірними доказами
позивача, що свідчить про неповне
з'ясування судом обставин, що мають
істотне значення для справи, та
недоведеність цих обставин, просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовано тим, що станом на час
ухвалення рішення суду першої
інстанції податковий борг ним було
частково погашено і такий складав лише
6528,10 грн. Знаючи про це, позивач не подав
цієї інформації до суду.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до
пункту 2 частини першої статті 197
Кодексу адміністративного судочинства
України колегія суддів вважає можливим
здійснювати розгляд справи у
письмовому провадженні за наявними у
ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу
необхідно частково задовольнити з
наступних підстав.

Статтею 16 Податкового кодексу України
(далі - ПК України) передбачено, що
платник податків зобов'язаний, зокрема,
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.п.14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК
України орган стягнення - це державний
орган, уповноважений здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Органами стягнення, згідно із п.41.5 ст.41
ПК України, є виключно органи державної
податкової служби, які уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах їх
повноважень, а також державні
виконавці в межах своїх повноважень.

Підпунктом 20.1.28 п.20.1 ст.20 ПК України
визначено право органів державної
податкової служби застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні)
санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми
грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Строком сплати податку та збору
визнається період, що розпочинається з
моменту виникнення податкового
обов'язку платника податку із сплати
конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно (п.31.1
ст.31 ПК України).

Як зазначено в п.57.1 ст.57 ПК України,
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення, крім
випадків, коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру оскарження рішення
контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК
України).

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

А згідно із п.95.3 ст.95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Як видно із довідки позивача за № 254 від
10.06.2013 року, ФОП ОСОБА_2 взятий на облік
ДПІ у Галицькому районі м.Львова як
платник податків за № 8246 від 13.12.1999
року.

Станом на 03.06.2013 року за ФОП ОСОБА_2
рахується заборгованість по платежах
до бюджету в сумі 13258,10 грн, зокрема, по
податку на додану вартість (основний
платіж - 4871,31 грн, основний платіж за
актом документальної перевірки - 6803
грн, штрафні (фінансові) санкції - 1360,60
грн та пеня - 223,19 грн), що
підтверджується довідкою позивача від
того ж числа.

Позивачем вживались заходи щодо
погашення відповідачем податкового
боргу, зокрема виставлено податкову
вимогу від 12.11.2012 року за № 359 на суму
17801,38 грн.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив із
того, що відповідно до наявних у справі
доказів спірна сума є узгодженою і
набула статусу податкового боргу,
доказів сплати якого відповідач суду
не надав.

Проте, колегія суддів вважає такі
висновки суду першої інстанції
частково помилковими, виходячи з
наступного.

Як видно із довідок податкового органу
та наданих ФОП ОСОБА_2 копій квитанцій
від 10 та 18 липня 2013 року, податковий
борг відповідачем частково
добровільно погашався і станом на час
постановлення рішення складав 6258,10 грн.

З огляду на наведене, позовні вимог
належать до часткового задоволення - на
вказану вище суму.

Статтею 198 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Згідно зі статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є частково
суттєвими і складають підстави для
висновку про неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанову суду необхідно скасувати
з прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст.183-2, 195, 197, 198 ч.1 п.3, 202 п.4,
205 ч.2, 207, 254 КАС України, суд

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2013 року в адміністративній справі №
813/5704/13-а скасувати.

Позов державної податкової інспекції у
Галицькому районі м.Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (79019, м.Львів, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь державного бюджету податковий
борг із податку на додану вартість у
сумі 6258 (шість тисяч двісті п'ятдесят
вісім) грн 10 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі.

Постанова апеляційного суду остаточна
і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий суддя
Р.Й.Коваль

Судді
Л.Я.Гудим

В.Я.Макарик