Справа № 826/9263/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 826/9263/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Катющенка В.П.,
суддів: Дегтярьової О.В., Добрівської
Н.А., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
«АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР»до проДержавної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів скасування рішення
від 28.05.2014 №0013
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АІС-СТРОЕН-ЦЕНТР»
(далі по тексту - позивач)
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної інспекції України
з питань захисту прав споживачів (далі
по тексту - відповідач), в якому просить
суд скасувати рішення Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів про накладення штрафу
за порушення законодавства про рекламу
від 28.05.2014 №0013.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вся зовнішня реклама
розміщується ІП "Центр-Автокраїна" на
підставі договору від 01.12.2013 №817,
укладеного між позивачем та ІП
"Центр-Автокраїна", а отже, позивач не
може нести відповідальність за
розповсюдження зовнішньої реклами.
Крім того, оскаржуване рішення було
прийнято відповідачем без участі
позивача, що позбавило можливості
останнього надати докази для свого
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03.07.2014 відкрито
провадження у справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до судового розгляду в судовому
засіданні.

Представник позивача у судовому
засіданні 06.08.2014 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив їх
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач явку уповноваженого
представника в судове засідання 06.08.2014
не забезпечив, причини неявки суду не
повідомив, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу в
порядку письмового провадження у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, в судовому
засіданні 06.08.2014 суд ухвалив про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

17.03.2014 начальником відділу контролю за
рекламною діяльністю та торгівлею на
відстані Халько М.Ю. відносно позивача
складено протокол про порушення
законодавства про рекламу: розміщення
зовнішньої реклами без відповідних
дозволів при розповсюдженні
зовнішньої реклами (прапори - 3 об'єкти
зовнішньої реклами) за адресою: м. Київ,
пров. Балтійський, 20, що є порушенням
вимог частини 1 статті 16 Закону України
"Про рекламу", оскільки розміщення
зовнішньої реклами у населених пунктах
проводиться на підставі дозволів, що
надаються виконавчими органами
сільських, селищних, міських рад, а поза
межами населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

На підставі протоколу про порушення
законодавства про рекламу від 17.03.2014 та
доданих матеріалів про ознаки порушень
законодавства України про рекламу при
розповсюдженні зовнішньої реклами за
адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20,
відповідачем прийнято рішення від
01.04.2014 про початок розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу та
розпочато розгляд справи та отримання
необхідних доказів про порушення вимог
законодавства України про рекламу
відносно розповсюджувача реклами ТОВ
«АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР» у відповідності до
вимог пункту 11 постанови Кабінету
Міністрів України "Про порядок
накладання штрафів за порушення
законодавства України про рекламу" від
26.05.2004 № 693.

Держспоживінспекцією у м. Києві
направлено позивачу вимогу № 07-17-06/501
(вих. від 17.03.2014) про надання документів,
необхідних для розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу,
призначеної до розгляду на 01.04.2014, а
саме: письмові пояснення, свідоцтва про
державну реєстрацію, документальне
підтвердження вартості розповсюдженої
реклами за період до одного року з
моменту отримання вимоги (договори,
акти виконаних робіт).

У зв'язку з тим, що сума очікуваних
штрафних санкцій складає більше 300
неоподатковуваних мінімумів громадян,
на виконання вимог частини 8 статті 28
Закону України «Про рекламу» матеріали
справи 14.05.2014 стосовно позивача
направлено до Держспоживінспекції
України для подальшого розгляду та
прийняття рішення.

Цього ж дня відбулося засідання
стосовно справи про порушення
законодавства про рекламу, про що
складений відповідний протокол, на
якому був присутній представник
позивача та який висловив незгоду з
висновком протоколу.

28.05.2014 Державною інспекцією України з
питань захисту прав споживачів
прийнято рішення № 0013 про накладення
штрафу за порушення законодавства про
рекламу, яким на ТОВ
«АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР» за порушення вимог
законодавства щодо порядку
розповсюдження та розміщення реклами
накладено штраф у розмірі 15249,00 грн., яке
надіслано позивачу 04.06.2014 №3130-3-11/7.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з даним
позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Держспоживінспекція України діє на
підставі Положення про Державну
інспекцію України з питань захисту
прав споживачів, затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011 № 465/2011
(далі - Положення № 465/2011).

Пунктом 1 Положення № 465/2011 визначено,
що Державна інспекція України з питань
захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України.
Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів. Держспоживінспекція
України є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Відповідно до пункту 4 Положення № 465/2011
Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює у межах своєї
компетенції контроль за додержанням
законодавства про рекламу.

Відповідно до пункту 7 Положення № 465/2011
Держспоживінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.

З аналізу вищенаведених правових норм
вбачається правомірність проведення
перевірки відповідачем відносно
розповсюдження та розміщення об'єктів
зовнішньої реклами за адресою: м. Київ,
пров. Балтійський, 20.

Питання накладення уповноваженими
особами Держспоживінспекції та її
територіальних органів в Автономній
Республіці Крим, областях, мм. Києві та
Севастополі (далі - територіальні
органи) штрафів на рекламодавців,
виробників і розповсюджувачів реклами
за порушення законодавства про рекламу
(крім штрафів, накладення яких належить
виключно до компетенції
Антимонопольного комітету і
регулюється законодавством з питань
авторського права та суміжних прав)
регламентовано Порядком накладення
штрафів за порушення законодавства про
рекламу, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 26
травня 2004 № 693 (надалі - Порядок № 693).

Відповідно до пункту 9 Порядку № 693
підставою для розгляду справи про
порушення законодавства про рекламу є
відповідний протокол, складений
уповноваженою посадовою особою
Антимонопольного комітету,
Національної ради з питань телебачення
і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або
Держспоживінспекції та її
територіальних органів.

За наявності ознак порушення
законодавства про рекламу приймається
рішення про початок розгляду справи
(пункт 11 Порядку № 693).

Пунктом 14 Порядку № 693 передбачено, що
Держспоживінспекція та її
територіальні органи повідомляють
рекламодавців, виробників та
розповсюджувачів реклами про розгляд
справи не пізніш як за три дні до дати
розгляду, а у невідкладних випадках - не
пізніш як за один день.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.03.2014 відповідачем складено протокол
про порушення законодавства про
рекламу та призначено розгляд справи
про порушення законодавства України
про рекламу у приміщенні Інспекції з
питань захисту прав споживачів у м.
Києві за адресою: м. Київ, вул.
Терьохіна, 8 а, корп. Б, каб. 309, про що
повідомлено позивача (повідомлення
додані до матеріалів справи).

Таким чином про час, дату та місце
судового розгляду справи позивач
повідомлений належним чином.

Крім того, матеріалами справи
підтверджується, що розгляд справи
неодноразово відкладався, про що
представник позивача був повідомлений.

Твердження позивача щодо
неповідомлення його відповідачем про
дату та час розгляду питання щодо
прийняття рішення про накладення
штрафу, судом не приймається до уваги,
оскільки Законом України «Про рекламу»
не встановлено обов'язку повідомляти
розповсюджувачів реклами про дату та
час прийняття рішення про накладення
штрафу.

Як вже зазначалось, 01.04.2014 відповідачем
прийнято рішення про початок розгляду
справи та отримання необхідних доказів
про порушення законодавства про
рекламу відносно розповсюджувача
реклами ТОВ «АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР».

З матеріалів справи вбачається, що на
вимогу Держспоживінспекції у м. Києві
від 17.03.2014 № 07-17-06/501 про надання
відповідних документів, позивачем
надано письмові пояснення та копію
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи, копії окремих
дозволів на розміщення рекламних
засобів. Інших документів, зазначених у
вимозі позивачем не надано.

23.04.2014 Держспоживінспекцією у м. Києві
направлено лист № 0714-06/755 до Управління
з питань реклами Департаменту
суспільних комунікацій виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) з проханням надати
повну інформацію щодо наявності
(відсутності) дозвільних документів на
розміщення об'єктів зовнішньої реклами
у тому числі ТОВ «АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР».

Листом від 06.05.2014 № 059/07-2432
Департаментом суспільних комунікацій
повідомлено, що дозволи на 3 об'єкти
зовнішньої реклами, замовником яких є
ТОВ «АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР» в процесі
оформлення, тобто відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону
України «Про рекламу» від 3 липня 1996
року № 270/96-ВР (надалі - Закон № 270/96-ВР)
розміщення зовнішньої реклами у
населених пунктах проводиться на
підставі дозволів, що надаються
виконавчими органами сільських,
селищних, міських рад, а поза межами
населених пунктів - на підставі
дозволів, що надаються обласними
державними адміністраціями, а на
території Автономної Республіки Крим -
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, в порядку, встановленому цими
органами на підставі типових правил, що
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з пункту 24 Типових правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29.12.2003 № 2067,
виданий у встановленому порядку дозвіл
є підставою для розміщення зовнішньої
реклами та виконання робіт, пов'язаних
з розташуванням рекламного засобу.

Беручи до уваги вищенаведене, суд
приходить до висновку, що позивачем без
наявності дозвільних документів на
розміщення об'єктів зовнішньої реклами
було розповсюджено зовнішню рекламу
(прапори - 3 об'єкти зовнішньої реклами)
за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20.

У судовому засіданні представник
позивача зазначив, що висновки
відповідача є необґрунтованими,
оскільки позивач є орендарем приміщень
за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20,
що підтверджується договором
суборенди нерухомого майна №ЦА/А005-46
від 01.11.2013, та не має права самостійно
встановлювати об'єкти зовнішньої
реклами на будівлі на прилеглій
території. Встановити рекламні об'єкти
можливо лише на підставі дозволу
орендодавця - ІП "Центр-Автокраїна" на
підставі окремого договору.

З цією метою між ТОВ
«АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР» та ІП
«Центр-Автокраїна» укладено договір на
розміщення реклами № 817 від 01.12.2013,
відповідно до якого, ІП
"Центр-Автокраїна" прийняв на себе
зобов'язання щодо розміщення
рекламно-інформаційного матеріалу на
будівлі та на прибудинковій території
офісно-торгівельного центру, опорах
вуличного освітлення, який
розташований за адресою: м. Київ, пров.
Балтійський, 20.

Разом з тим, суд не бере до уваги
посилання позивача на договір від
01.12.2013 №817, оскільки вказаний вище
договір не є належним доказом
наявності у позивача дозволу на
розміщення реклами у розумінні частини
1 статті 69 Кодексу адміністративного
судочинства України.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається, що за місцем основної
діяльності позивачем здійснюється
продаж автомобілів «Сіtroen», й три
прапори містять логотип «Сіtroen», й
представником позивача не
заперечувалось у судовому засіданні
власність ТОВ «АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР» на
вказані рекламні матеріали.

Крім того, саме на розміщення трьох
прапорів дозвільні документи позивача
перебувають у процесі оформлення.

Отже, позивачем не доведено, що 3 об'єкти
зовнішньої реклами розповсюдженні не
ТОВ «АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР».

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону
№ 270/96-ВР особи, винні у порушенні
законодавства про рекламу, несуть
дисциплінарну, цивільно-правову,
адміністративну та кримінальну
відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до частини 8 статті 27 Закону
№ 270/96-ВР рішення про накладення штрафу
за порушення законодавства про рекламу
у розмірі 300 і більше неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян
приймається виключно центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
контролю за додержанням законодавства
про захист прав споживачів.

Оскільки позивач у своїх поясненнях на
адресу відповідача не надав інформації
щодо підтвердження вартості
розміщення зовнішньої реклами та
враховуючи встановлені судом
обставини справи, суд приходить до
висновку про правомірність дій
відповідача при винесенні постанови
про накладення штрафу за порушення
законодавства про рекламу від 28.05.2014
№0013 та відсутність підстав для
скасування зазначеної постанови.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Керуючись статтями 69-71, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АІС-СІТРОЕН-ЦЕНТР»
відмовити повністю .

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 КАС України.

Головуючий суддя
В.П.
Катющенко

Судді

О.В.Дегтярьова

Н.А. Добрівська