Справа № 817/2020/14
Суддя: Кравчук Т.О.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2020/14

18 серпня 2014 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Кравчук Т.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області доВідкритого акціонерного
товариства "Бурштин" пропро
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ :

До Рівненського окружного
адміністративного суду звернулось
Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області з позовом до Відкритого
акціонерного товариства "Бурштин" про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком № 2 за період квітень - травень
2014 року у сумі 1146,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що за особовим рахунком
відповідача утворився борг з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком №2. Посилаючись на частину
другу Прикінцевих положень Закону
України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та пункт 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року за № 64/8663, позивач просить суд
стягнути суму заборгованості з
відповідача.

Територіальні органи Пенсійного фонду
України в силу закону здійснюють
функції з контролю за правильністю,
повнотою нарахування і своєчасністю
сплати страхувальниками внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а також стягнення
заборгованості за страховими внесками,
тому позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
сум вказаної заборгованості.

Ухвалою від 18.07.2014 року відкрито
провадження в адміністративні справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено судовий розгляд справи на
04.08.2014 року, відкладено на 18.08.2014 року.

Про дату, час та місце судового
розгляду сторони були повідомлені
належним чином.

У призначений день і час сторони до
суду не з'явились.

31.07.2014 року позивач подав суду
клопотання про розгляд справи без
участі представника управління.

Представник відповідача до суду не
з'явився, про причини неприбуття суд не
повідомив. Судова повістка надсилалася
відповідачу за адресою його
місцезнаходження згідно з даними
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, але
до суду повернувся поштовий конверт з
позначкою підприємства зв'язку "за
закінченням терміну зберігання".

Згідно з частиною четвертою статті 33
Кодексу адміністративного судочинства
України в разі відсутності осіб, які
беруть участь у справі, за такою
адресою вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином.

В силу положень частини одинадцятої
статті 35 Кодексу адміністративного
судочинства України в разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Таким чином, суд вважає відповідача
повідомленим про дату, час та місце
судового розгляду належним чином.

За таких обставин суд, на підставі
частини шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно з ухвалою від 18.08.2014
року постановив про розгляд справи за
відсутності представників сторін у
порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву,
заперечень проти позову, будь-яких
пояснень, заяв чи клопотань до суду не
надіслав. За таких обставин справа
розглядалась судом за наявними в ній
матеріалами і доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, Відкрите
акціонерне товариство "Бурштин"
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області.

Позивачем відповідно до розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, на підставі пунктів "б" - "з"
статті 13 Закону України від 05.11.1991 року
№ 1788-XII "Про пенсійне забезпечення"
згідно з вимогами частини другої
Прикінцевих положень Закону України
від 09.07.2003 року №1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", визначено розмір витрат,
які підлягають відшкодуванню за
рахунок відповідача у зв'язку з
виплатою та доставкою пенсії ОСОБА_1,
які з січня 2014 року складають 1110,75 грн. в
місяць, а у травні 2014 року розмір
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгової пенсії ОСОБА_1 склав
35,83 грн.

Так, згідно довідки за вих. №125, виданої
відповідачем, ОСОБА_1 працювала у
відповідача з 12.03.1984 року (наказ №23-к
від 09.03.1984 року) по 28.05.2004 року (наказ
№28-к від 26.05.2004 року) оператором
машинного доїння і повністю виконувала
встановлені норми обслуговування
тварин, що дає право на пільгове
пенсійне забезпечення у відповідності
з пунктом "д" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до довідки за вих. №828 від
25.07.2014 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Рівненському районі і отримує пенсію
за віком дояркам, свинаркам-операторам.

Таким чином, вказана пенсіонерка
працювала на підприємстві відповідача
і отримала право на пенсію на пільгових
умовах, перебуває на пенсійному обліку
у позивача.

На день судового розгляду відповідач
не надав суду доказів сплати
заборгованості з відшкодування
місячної суми фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України від 05.11.1991 року №1788-XII
"Про пенсійне забезпечення" за період
квітень - травень 2014 року у сумі 1146,58
грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між позивачем та відповідачем,
суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначались
Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", зокрема:
принципи та структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

Крім того, правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначаються
Законом України від 08.07.2010 року № 2464-VI
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Відповідно до статті 1 Закону України
від 08.07.2010 року № 2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України від 09.07.2003
року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено,
зокрема підпунктами "б" - "з" частини
першої статті 13 Закону України від
05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення".

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" передбачено, що
вказаним особам пенсії призначаються
за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України від
05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (статтями 27 та 28). При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року № 21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Крім
того, недоплачена сума з відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за попередній рік
підлягає сплаті одночасно із сплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць, наразі до 25 січня 2014
року

Згідно з пунктом 1 статті 1 та абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 Закону
України від 26.06.1997 року № 400/97-ВР "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" для суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднань,
бюджетних, громадських та інших
установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладене, витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій,
які відповідач відповідно до Закону
України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду, у
розумінні цього Закону вважаються
внесками на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Статтями 14, 15 Закону України від 09.07.2003
року №1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зокрема, роботодавці -
підприємства, установи та організації,
створені відповідно до законодавства
України.

Відповідно до частини другої статті 6
Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", частини шостої
статті 20 Закону України від 09.07.2003 року
№1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
страхувальники зобов'язані
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Судом встановлено, що позивачем було
надано для відповідача розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до п.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування", в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з січня 2014 року та за
травень 2014 року пенсіонерки ОСОБА_1, які
відіслані відповідачу поштою
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення, що підтверджується
доказами в матеріалах справи.

Вказаними розрахунками відповідачу
визначено розмір фактичних витрат на
виплату та доставку пільгової пенсії з
січня 2014 року, який склав 1110,75 грн. у
квітні 2014 року та 35,83 грн. у травні 2014
року.

Проте, відповідачем не внесено до
органу Пенсійного фонду України суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період
квітень - травень 2014 року у сумі 1146,58
грн. (1110,75 грн. + 35,83 грн. = 1146,58 грн.),
доказів сплати суду не надано.

Статтею 25 Закону України від 08.07.2010 року
№ 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачено
право органів Пенсійного фонду
звертатись до суду з позовами про
стягнення недоїмки.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, зокрема, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, у яких обов'язок
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
вимоги позивача правомірними і
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз. Позивач не надав суду
доказів понесення ним судових витрат,
тому підстави для присудження на його
користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Бурштин" (інд. код 00855486) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Рівненському районі
Рівненської області на рахунок 62
в РОУ "Державний ощадбанк", МФО 333368, заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за Списком №2 за
період квітень - травень 2014 року у сумі
1146,58 грн. (одна тисяча сто сорок шість
гривень 58 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через Рівненський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Кравчук Т.О.