Справа № 824/1942/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2014 року м. Чернівці
Справа № 824/1942/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді - Маренича І.В.

секретаря судового засідання - Юзька
Я.В.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Андрущака
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі-Позивач) звернулася з
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області
(далі-Відповідач або Інспекція) в якому
просила: визнати протиправними дії
відповідача по проведенню перевірки
діяльності; визнати протиправними та
скасувати припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
21.02.2014 року та постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №7/14 від
07.03.2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що вона маючи на меті
будувати розважально-туристичний
комплекс в с. Рідківці Новоселицького
району, отримала в інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області дозвіл
на виконання будівельних робіт від
04.08.2008 №2-185/08.

Термін дії дозволу був виданий до 04.08.2009
року, тобто на рік. Вона закінчила
будівельні роботи з будівництва
розважально-туристичний комплекс в с.
Рідківці Новоселицького району до
закінчення терміну дозволу та у зв'язку
із відсутність коштів не мала змоги
здати об'єкт в експлуатацію. З моменту
закінчення будівництва та на даний час
розважальний комплекс не
експлуатується. При цьому починаючи з
дати видачі дозволу та до 2014 року
відповідач жодного разу не здійснював
планову чи позапланову перевірки її
об'єкта.

В лютому місяці поточного року
відповідач без попередження позивача
як власника, з незрозумілих підстав,
без участі позивача провів перевірку
її об'єкта нерухомості.

Позивач вважає вказану перевірку та
наслідки незаконними та такими, що
грубо порушують її права.

Представник позивача у судовому
засіданні з урахуванням усної заяви
про уточнення позовної заяви підтримав
заявлені вимоги з підстав, викладених у
адміністративному позові та просив
позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, просив у
його задоволенні відмовити та надав
пояснення аналогічні викладеним у
запереченнях проти позову.

Заслухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
розглянувши матеріали справи,
встановивши фактичні обставини в
справі, на яких ґрунтуються позовні
вимоги й заперечення, дослідивши та
оцінивши надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 31.01.2014 року
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області було видано
посвідчення (направлення) №121/14 та
направлено Бабчука В.Г. - заступника
начальника управління-начальника
відділу Інспекції, ОСОБА_4, - головного
державного інспектора Інспекції в
термін з 06.02.2014 року по 14.02.2014 року
провести планову перевірку з
будівництва розважально-туристичного
комплексу на вул. Леніна в с. Рідківці,
Новоселицького району, Чернівецької
області.

17.01.2014 року листом №7/24/5-7/32 інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області на
адресу ОСОБА_3 направлено повідомлення
про проведення планової перевірки
виконання будівельних робіт з
будівництва розважально-туристичного
комплексу на вул. Леніна в с. Рідківці,
Новоселицького району, Чернівецької
області щодо дотримання вимог
законодавства у сфері містобудування.

21.02.2014 року заступником начальника
управління-начальником відділу
планових перевірок управління
контролю за будівництвом об'єктів та
державного ринкового нагляду
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області Бабчуком В.Г. та
ОСОБА_4 відповідно до ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та згідно з
Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№553, на підставі Плану перевірок
об'єктів будівництва на території
Чернівецької області на I-й квартал 2014
року затвердженого наказом №187-р від
24.12.2013 року проведено планову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3,
будівництво розважально-туристичного
комплексу в АДРЕСА_1.

За результатами перевірки складено Акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
21.02.2014 року.

У зв'язку з чим 21.02.2014 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.

Крім того, 21.02.2014 року Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області
винесено припис стосовно ОСОБА_3 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил з
вимогою: звернутись до сертифікованого
виконавця для виготовлення звіту про
технічне обстеження збудованого
об'єкту на відповідність державним
стандартам та правилам щодо необхідної
стійкості, міцності та довговічності;
на об'єкті будівництва передбачити
доступність для мало мобільних груп
населення; не експлуатувати об'єкт до
виконання вимог даного припису та
введення його в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку.

07.03.2014 року першим заступником
начальника Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області Кононовою Н.В.
розглянувши матеріали справи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності винесено постанову №7/14 про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності та
накладено штраф у сумі 109620,00 грн.,
відповідальність за яке передбачено
абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

До вказаних правовідносин суд
застосовує такі положення закону та
робить висновки по суті спору.

Відповідно до вимог статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Правові та організаційні основи
містобудівної діяльності, а також
правовідносини щодо відповідальності
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності визначні
Законом України "Про архітектурну
діяльність" від 20 травня 1999 № 687-ХІV
(далі-Закон № 687-ХІV), Законом України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" від 19 травня 2011 року № 3395-VI
(далі-Закон № 3395-VI), Законом України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" від 14
жовтня 1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон №
208/94-ВР), а також Порядком здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553).

Законодавчим актом який визначає умови
та порядок застосування штрафних
санкцій у сфері містобудівної
діяльності - є Закон України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами.

Вчинення суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 3
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності" справи про
правопорушення, передбачені цим
Законом, розглядаються центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за такі правопорушення:
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів III категорії
складності - у розмірі дев'яносто
мінімальних заробітних плат.

Статтею 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
зазначено, що державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011р. № 553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.
Пунктом 1 Порядку зазначено, що він
визначає процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Згідно п. 5 Порядку № 553, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Інспекціями за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Пунктом 6 Порядку № 553 визначено, що
«Плановою перевіркою вважається
перевірка, що передбачена планом
роботи інспекції, який затверджується
керівником відповідної інспекції».

Згідно до п. 11 Порядку № 553 посадові
особи інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають, зокрема, право:
безперешкодного доступу на місце
будівництва об'єкта, або
місцезнаходження суб'єкта
господарювання, який провадить
господарську діяльність, пов'язану із
створенням об'єктів архітектури;
складати протоколи про вчинення
правопорушень та акти перевірок, і
накладати штрафи у межах повноважень,
передбачених законом; видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт; проводити
перевірку відповідності виконання
підготовчих та будівельних робіт
вимогам будівельних норм, державних
стандартів і правил, забороняти за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника відповідної інспекції чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

Згідно п. 12 вказаного Порядку, посадові
особи інспекції під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю зобов'язані у повному обсязі,
об'єктивно та неупереджено здійснювати
державний архітектурно-будівельний
контроль у межах повноважень,
передбачених законодавством;
ознайомлювати суб'єкта містобудування
чи уповноважену ним особу з
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю у
строки, передбачені законодавством.

Відповідно до п. 16 Порядку № 553 за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, встановлених цим Порядком.

Згідно п. 9 Порядку № 553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється у присутності суб'єктів
містобудування або їх представників,
які будують або збудували об'єкт
будівництва.

Відповідно до п. 13 Порядку № 553 суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право: вимагати від посадових осіб
інспекції дотримання вимог
законодавства; перевіряти наявність у
посадових осіб інспекції службових
посвідчень; бути присутнім під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю; за
результатами перевірки отримувати та
ознайомлюватись з актом перевірки,
складеним інспекцією; подавати в
письмовій формі свої пояснення,
зауваження або заперечення до акта
перевірки, складеного інспекцією за
результатами перевірки.

Виходячи з аналізу Порядку № 533 планова
перевірка як один з елементів
державного архітектурно-будівельного
контролю здійснюється стосовно
певного суб'єкту господарювання і саме
цей суб'єкт (перевіряємий) у
зазначеному Порядку іменується як
«суб'єкт містобудування» (абз. 6, 7, 8 п. 7,
абз. 1 п. 8, абз. 1 п. 9, абз. 4 п. 12, п. 13, п. 14,
абз 1 п. 18, абз. 1 п. 19, п. 21, п. 22).
Відповідно, передбачене п. 9 та п. 13
Порядку № 553 право суб'єкта бути
присутнім під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю стосується і права бути
присутнім і під час здійснення
планових чи позапланових перевірок і
під час розгляду справ про накладення
адміністративних стягнень.

Суд критично ставиться до доводів
відповідача щодо здійснення перевірки
в лютому 2014 року в присутності
уповноваженої особи позивача, а саме
доньки позивача ОСОБА_7, так як позивач
не наділяла такими функціями та
повноваженнями останню, крім того в
матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження факту присутності
представника позивача під час
перевірки.

Таким чином, суд приходить до висновку
про наявність порушень з боку
відповідача приписів Порядку № 553, а
саме - проведення перевірки за
відсутності представника суб'єкта
містобудування, діяльність якого
(фактично) перевірялась та стосовно
якого застосовані штрафні санкції,
передбачені абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону
України "Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності".

Пунктом 18 Порядку № 553 встановлено, що
акт перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.

Пунктом 17 Порядку № 553 передбачено, що у
разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акту перевірки
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Згідно п. 21 Порядку № 553, якщо суб'єкт
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
відмовляється від отримання акту та
припису, вони надсилаються йому
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення (випадків
складання акту перевірки без
присутності перевіряємої особи чи її
представника Порядком № 533 не
передбачено).

Пунктом 21 Порядку № 553 передбачено, що у
разі відмови суб'єкта містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
підписати акт перевірки та припису,
посадова особа інспекції робить у акті
відповідний запис.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме з Акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
21.02.2014 року, протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 21.02.2014 року та припису
стосовно ОСОБА_3 про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
21.02.2014 року ніяких відповідних записів
зроблено не було.

В судовому засіданні були допитані в
якості свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що в лютому 2014 року під час
проведення перевірки було встановлено,
що розважально-туристичний комплекс в
с. Рідківці Новоселицького району
складається з одноповерхового
приміщення з мансардою. Під час
проведення перевірки даного об'єкту
відпочивальників не виявлено, були
якісь люди на кухні та сторож. Крім того
зазначив, що йому відомо зі слів
позивача, що більше двох років як
завершено будівництво
розважально-туристичного комплексу.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
пояснила, що взимку десь після нового
року їй зателефонував сторож з
будівництва і сказав, що до них
приїхали перевіряючі з будівельної
інспекції. Коли вона приїхали їй
пред'явили направлення та наказ на
перевірку. Мати в той час вдома не було
вона знаходилася на лікуванні в місті
Києві. Після ознайомлення з
документами вона провела їх до
приміщення в якому має бути
розташований розважальний комплекс та
ресторан. На момент перевірки в
приміщенні нікого не було. Перевіряючі
хотіли обійти приміщення з усіх сторін
, але у зв'язку з тим, що воно було
заметено снігом вони не змогли його
обійти. Приміщення побудоване ще в 2009
році, але не експлуатується так як в
приміщенні ще не зроблені всі
внутрішні роботи у зв'язку з
відсутністю коштів. Також зазначила, що
розважально-туристичний комплекс не
працював ні до перевірки ні під час
перевірки та ні після перевірки.

На запитання головуючого чи
здійснювали перевіряючі фото фіксацію
під час перевірки то вона пояснила, що
вона не бачила у них фотоапарату.

На запитання головуючого свідок ОСОБА_7
пояснила, що документи в перевіряючих
вона взяла під розписку, однак матері
їх не передала, оскільки мати тяжко
хворіє та знаходиться на лікуванні, а
тому не хотіла її турбувати. Крім того
зазначила, що лист про проведення
перевірки вони не отримували. Заява про
відстрочення розгляду справи в
Будівлельній інспекції була написана
нею.

На запитання головуючого свідок
пояснила, що вона не знає людей які є на
фотографіях поданих інспекцією.

В судовому засіданні окрім іншого було
встановлено, що будівництво
розважального комплексу закінчено ще в
2009 році.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку, що розважальний
комплекс було побудовано, але не здано
в експлуатацію ще в 2009 році.

Крім цього суд звертає увагу, що якби
позивачем і здійснювалася
експлуатація даного розважального
комплексу то відповідно до ч.11 ст.2
Закону України "Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності", штраф може
бути накладено на суб'єктів
містобудування протягом шести місяців
з дня виявлення правопорушення, але не
пізніш як через три роки з дня його
вчинення.

Таким чином, трирічний строк
притягнення позивача до
відповідальності за порушення вимог ч.1
ст.34 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності" Інспекцією
пропущений.

Під час перевірки розважального
комплексу працівниками відповідача не
було встановлено експлуатацію за
призначенням даного розважального
комплексу, у зв'язку з цим суд вважає що
позивачем не було вчинено
правопорушення за яке його притягнули
до відповідальності.

Зі слів працівників Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області під
час перевірки вони використовували
фотофіксацію, хоча під час перевірки
згідно п.11.11. Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю дозволяється здійснювати
фіксування процесу проведення
перевірки з використанням аудіо та
відеотехніки, тобто фотофіксація під
час перевірки не передбачена.

У зв'язку з цим, суд вважає фотографії
надані представником відповідача
недопустимим доказом у зв'язку тим, що
він одержаний з порушенням порядку,
встановленого законом.

У зв'язку з чим суд вважає, що постанова
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 7/14 від 07 березня 2014 року,
якою накладено штраф у сумі 109620,00 грн.,
відповідальність за яке передбачено
абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" є
необґрунтованою та незаконною.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно положень ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що
постанова про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №7/14 від 07 березня 2014 року,
якою накладено штраф у сумі 109620,00 грн. є
протиправною та належним захистом
порушеного права є її скасування.

Згідно п.4 ч.3 ст.129 Конституції України
та ст.71 КАС України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що адміністративний позов ОСОБА_3 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області про скасування
постанови про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №7/14 від 07.03.2014 року підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 71, 79, 86, 94, 158-163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернівецькій області щодо проведення
перевірки.

3. Скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернівецькій області №7/14
від 07 березня 2014 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

4. Стягнути з Державного бюджету
України понесені ОСОБА_3 судові витрати
у сумі 182,70 грн., сплачені згідно
квитанції №65 від 13 травня 2014 року.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

У судовому засіданні 27 червня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Постанову
виготовлено в повному обсязі 02 липня 2014
року.

Суддя

Маренич І.В.