Справа № 2а-1337/12/2170
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/635/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого судді:
Васильченко Н.В.,

суддів:
Калашнікової О.В., Стрелець Т.Г.,

при секретарі судового засідання
Романишин О.Р.,

за участю представників поз.
Анікєєвої І.В., Вдовиченко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 27 листопада 2013 року у справі №
2а-1337/12/2170 за позовом Державного
підприємства «Херсонський морський
торговельний порт» до Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря про визнання дій неправомірними,
скасування рішень та припису, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року Державне підприємство
«Херсонський морський торговельний
порт» звернулось до Херсонського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря, в якому просило визнати
протиправним та скасувати рішення
Державної екологічної інспекції з
охорони довкілля Північно-Західного
регіону Чорного моря № 106/05 від 06.12.2010р.,
№107/05 від 06.12.2010р., №108/05 від 06.12.2010р.,
№109/05 від 06.12.2010р.; визнати протиправним
та скасувати припис Державної
екологічної інспекції з охорони
довкілля Північно-Західного регіону
Чорного моря №156 від 07.12.2010 року.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 20 листопада
2012 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року скасовано постанову суду
першої інстанції та прийнято нове
рішення про часткове задоволення
позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
апеляційного суду, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить його скасувати з мотивів
неправильного застосування
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши в
межах доводів касаційної скарги
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення, з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 10.11.2010р. по 30.11.2010 року на підставі
наказу від 10.11.2010 р. №854, Державною
екологічною інспекцією з охорони
довкілля Північно-Західного регіону
Чорного моря проведено перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства України Державного
підприємства "Херсонський морський
торгівельний порт".

За наслідками планової перевірки
складено акт 10.11.2010р. - ЗОЛ 1.2010 року.

Актом перевірки від 10.11.2010р.-30.11.2010 року
встановлено, та зафіксовано ряд
порушень, які передували та були
підставою для винесення оскаржуваних
рішень № 106/05 від 06.12.2010р., №107/05 від
06.12.2010р., №108/05 від 06.12.2010р., №109/05 від
06.12.2010р. та припису №156 від 07.12.2010 року.

Згідно ч. 6 ст. 7 Закону України, від
05.04.2007, № 877-У «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» (в ред.,
діючої на момент виникнення
правовідносин) за результатами
здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості: дату
складення акта; тип заходу (плановий
або позаплановий); вид заходу
(перевірка, ревізія, обстеження, огляд
тощо); предмет державного нагляду
(контролю); найменування органу
державного нагляду (контролю), а також
посаду, прізвище, ім'я та по батькові
посадової особи, яка здійснила захід;
найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта господарювання
щодо здійснення державного нагляду
(контролю) є невід'ємною частиною акта
органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання
підписати акт посадова особа органу
державного нагляду (контролю) вносить
до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається
суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі, а другий -
зберігається в органі державного
нагляду (контролю).

Рішенням Головного Державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища Чорного моря
№106/5 від 06.12.2010 року з 09 грудня 2010 р. було
тимчасово заборонено (зупинено)
діяльність по перевантаженню зернових,
олійних, зернобобових вантажів та
продуктів їх переробки па причалах №№
2-6 та на внутрішньому рейді Державного
підприємства «Херсонський морський
торговельний порт» за адресою: 73000 м.
Херсон, пр. Ушакова, 4, у зв'язку із
встановленням перевіркою, що:

- зернові вантажі і продукти їх
переробки, а саме: пшениця, ячмінь,
насіння соняшника, насіння кукурудзи,
рапс, шрот соняшниковий, соя, жом
цукрового буряку, жом соняшниковий,
висівки пшеничні, корм кукурудзяний,
висівки кукурудзяні, січка пивна,
глютен перевантажувались на причалах
№№ 2, 3, 4, 5, 6 всупереч висновку
держекоекспертизи № 6531/05 від 24.12.08 р.
(висновок) на дозволених причалах №№
2-4;

- висновком та РТК № Н-29 не врахована
технологія перевантаження
"автомобіль-причал-завантажувальна
машина - ковш - крюкова підвіска-судно",
також встановлено факт завантаження
складу № 3 за допомогою автомобілів, а
не через станцію розвантаження
вагонів, як передбачено висновком,
також встановлено збільшення
номенклатури зернових вантажів та
завантаження судна з несамохідних барж
плавкраном біля причалу порту, а не на
внутрішньому рейді, тощо, чим порушені
вимоги ст. 29 Закону України Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища», ст. 32 Закону
України "Про екологічну експертизу", ст.
100 Водного кодексу України, п.п. 25, 27
Постанови Кабінету Міністрів України
від 19.02.1996р. №269.

Згідно ст.100 Водного Кодексу України
підприємствам, установам, організаціям
і громадянам забороняється
забруднювати, засмічувати поверхні
водозборів, льодового покриву водойм,
водотоків, а також морів, їх заток і
лиманів виробничими, побутовими та
іншими відходами, сміттям, нафтовими,
хімічними та іншими забруднюючими
речовинами.

Згідно ст.32 Закону України, від 09.02.1995, №
45/95-ВР "Про екологічну експертизу
замовники екологічної експертизи
зобов'язані:

1) подавати на екологічну експертизу
необхідні матеріали на об'єкти
екологічної експертизи і висновки щодо
попередньої оцінки їх впливу на
навколишнє природне середовище;

2) сприяти суб'єктам екологічної
експертизи в об'єктивному і
комплексному розгляді об'єктів
екологічної експертизи та їх науково
обґрунтованій оцінці;

3) надавати суб'єктам екологічної
експертизи необхідні додаткові
відомості та матеріали;

4) своєчасно вносити до документації на
об'єкти екологічної експертизи
необхідні корективи і зміни, що не
потребують конструктивних досліджень
і розрахунків, оплачувати виконані
еколого-експертні роботи згідно з
договорами;

5) виконувати вимоги висновків
екологічної експертизи;

6) вирішувати інші питання відповідно
до законодавства України.

Згідно з ст. 29 Закону УРСР, від 25.06.1991, №
1264-ХІІ "Про охорону навколишнього
природного середовища "Висновок
державної екологічної експертизи
після затвердження спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів є обов'язковим для
виконання.

Позитивний висновок державної
екологічної експертизи є підставою для
відкриття фінансування всіх програм і
проектів.

Реалізація програм, проектів і рішень
без позитивного висновку державної
екологічної експертизи забороняється.

Згідно п.25. Правил охорони внутрішніх
морських вод і територіального моря
від забруднення та засмічення
затверджених Постановою КМ України,
від 29.02.1996, № 269 морські порти, в яких
проводиться перевантаження вантажів,
що містять хімічні та сипкі речовини,
зобов'язані:

розробляти і здійснювати заходи щодо
запобігання забрудненню акваторій
морських портів та прибережних вод
морів під час зберігання і перевалки
вантажів, що містять хімічні та сипкі
речовини;

впроваджувати ефективні методи і
технічні засоби щодо запобігання
втратам вантажів, що містять хімічні та
сипкі речовини, під час їх навантаження
і розвантаження;

влаштовувати спеціальні причали для
приймання та відправки вантажів, що
містять хімічні і сипкі речовини,
приміщення для їх зберігання та
перетарування, а також майданчики для
знешкодження залишків хімічних
речовин;

збирати, очищувати, знешкоджувати
забруднені води, що утворюються під час
промивання вантажних місткостей, а
також стічні води територій портів,
причалів та інших споруд.

Згідно з п. 27 вищевказаних Правил
підприємства морської галузі
узгоджують технологію перевантаження
щодо кожного виду вантажів з
державними інспекціями охорони
Чорного та Азовського морів
Мінприроди.

Але, апеляційним судом було
встановлено, що перевантаження
зернових вантажів на причалі №6
здійснюється комплексом сумісної
діяльності «Дніпро-Карго» відповідно
до договору від 12 травня 1998 року № 133 к
про сумісну
господарсько-підприємницьку
діяльність за участю іноземного
інвестора згідно РТК
(робочо-технологічної картки) № 11.01
«Перевантаження зернових вантажів
через зерновий комплекс на причалі №
6», погодженої Держекоінспекцією
листом № 1483/05 від 05.06.07р.
Техніко-економічне обґрунтування
перевантаження зернових вантажів на
причалі №6 отримало позитивний
висновок дер екологічної експертизи
від 12.08.1998р. №1468.

Крім того, на момент проведення
перевірки на причалі №5 перевантаження
зернових вантажів здійснювалось.
Технологічні операції з
перевантаження проводилися на рейді по
технологічним варіантом «борт-борт»,
напроти причалу №5, а вантаж на борт
судна потрапив не через причал, а з
акваторії порту за допомогою плавучого
крану, так як рейд - частина акваторії
порту або пристані (причалу) поза
судовим ходом, що відведена для стоянки
судів, формування і розформування
складів, бортової перевалки вантажів,
вантаження, постачання і бункерування
судів.

Апеляційний суд зазначив, що висновок
Держекоекспертизи № 6531 від 24.12.08р. щодо
порушень при здійсненні
перевантаженні зернових ДП «ХМТП» на
причалі № 5,6 є необґрунтованим та
безпідставним, та погодився із
висновком суду першої інстанції, що
відповідачем допущено помилку у даті
прийняття Постанови Кабінету
Міністрів України від 29.02.1996р. №269, та
помилково вказана дата « 19.02.1996 р.».

Апеляційним судом встановлено, що ДП
«ХМТП» здійснює діяльність по
перевантаженню зернових і корм
вантажів виключно відповідно
узгодженої Держекоінспекцією з
ОДПЗРЧМ РТК №29 Код 01 «Перевантаження
зернових і кормових вантажів на
причалах №№2-4 порту» та висновку
держекоекспертизи від 24.12.2008р. №6531/05. У
зазначеній РТК враховані всі
технологічні схеми перевантаження
«Автомобіль-судно».

Таким чином, колегія суддів
погоджується із думкою апеляційного
суду, що висновок відповідача про не
врахування технології перевантаження
«Автомобіль-причал-завантажувальна
машина-ковш - крюкова підвіска- судно» є
безпідставним.

Крім того, як встановлено апеляційним
судом, що схема розвантаження
автомобілів і завантаження складів ДП
«ХМТП» є універсальною, тобто, для всіх
складів підприємства даним
передбачена єдина схема завантаження.
Завантаження складу № З вагонами за
допомогою станції розвантаження
вагонів (СРВ), для роботи якої
розроблена та узгоджена
Держекоінспекцією з ОДПЗРЧМ РТК Н-50
«Зернові навалом СРВ-3», а також
отримано позитивний висновок
держекоекспертизи від 24.12.2008р. №6531 ,що
не виключає можливості завантаження
даного складу автомашинами.

У 2008 р. портом розроблено проект
«Коригування оцінки впливу на
навколишнє природне середовище
процесів перевантаження зернових і
олійних вантажів на причалах і на рейді
«ДП «ХМТП», який в подальшому отримав
позитивний висновок держекоекспертизи
№ 6531/05 від 24.12.08 р. Згідно зазначеного
висновку, підприємству дозволений
річний обсяг перевантаження зернових і
олійних вантажів в загальному обсязі 370
тис. тонн.

В 2010р. ДП «ХМТП» звернулось до Науково -
виробничого підприємства «Тера» за
роз'ясненням щодо впливу розподілу по
найменуванню та тоннажу на загальний
обсяг перевантаження зернових та
олійних вантажів, на що листом № 17/1 від
09.12.10 р. отримав роз'яснення, в якому
зазначається, що за результатами
розрахунків розсіювання забруднюючих
речовин в атмосферному повітрі при
перевантаженні усієї номенклатури
зернових та олійних вантажів,
загальний об'єм перевантаження, яких не
перевищує 370 тис. тонн/рік, перевищень
вмісту забруднюючих речовин на границі
санітарно-захисної зони підприємства
не відбудеться.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
зерно та ринок зерна в Україні»: «зерно
- плоди зернових, зернобобових та
олійних культур, які використовуються
для харчових, насіннєвих, кормових та
технічних цілей», а також : «зерно
фуражне - зерно групи фуражних та інших
зернових культур, призначене для
годівлі худоби та птиці у вигляді
комбікормів, дерті тощо».

Апеляційним судом зазначено, що до
зернових культур також відносяться й
продукти їх переробки (в даному випадку
це жом соняшниковий, висівки пшеничні,
корм кукурудзяний, висівки
кукурудзяні, січка пивна, глютен).

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що ДП «ХМТП»
отримало позитивний висновок
держекоекспертизи на процеси
перевантаження зернових та олійних
вантажів на причалах і на рейді, та те
що підприємство дотримується вимог
висновку в частині не перевищення
тоннажу перевантаження, а факт
нанесення шкоди навколишньому
природному середовищу є недоведеним .

Судами також встановлено, що рішенням
Головного Державного інспектора з
охорони навколишнього природного
середовища Чорного моря №107/5 від 06.12.2010
року з 09 грудня 2010 р. було тимчасово
заборонено (зупинено) діяльність по
здійсненню технологічних операцій з
каоліном глютеном кукурудзяним, січкою
пивною, будматеріалами, цементом,
гіпсом, мармуровою крихтою, кварцитом
тощо в біг-бегах на причалах №№ 3. 4, 5
Державного підприємства «Херсоне
морський торговельний порт» за
адресою: 73000 м. Херсон, пр. Ушакова, 4, у
зв'язку із встановленням здійснення
технологічних операцій з каоліном,
глютеном кукурудзяним, січкою пивною,
будматеріалами, цементом, гіпсом,
мармуровою крихтою, кварцитом тощо в
біг-бегах на причалах №№ 3, 4, 5
Державного підприємства "Херсонський
морський торговельний порт" без
висновку державної екологічної
експертизи Державної екологічної
інспекції з охорони довкілля
Північно-Західного регіону Чорного
моря, чим порушені вимоги ст. 51 Закону
України Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
ст. 32 Закону України "Про екологічну
експертизу".

Згідно з ст. 51 Закону України Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" при
проектуванні, розміщенні, будівництві,
введенні в дію нових і реконструкції
діючих підприємств, споруд та інших
об'єктів, удосконаленні існуючих і
впровадженні нових технологічних
процесів та устаткування, а також в
процесі експлуатації цих об'єктів
забезпечується екологічна безпека
людей, раціональне використання
природних ресурсів, додержання
нормативів шкідливих впливів на
навколишнє природне середовище. При
цьому повинні передбачатися
вловлювання, утилізація, знешкодження
шкідливих речовин і відходів або повна
їх ліквідація, виконання інших вимог
щодо охорони навколишнього природного
середовища і здоров'я людей.

Підприємства, установи й організації,
діяльність яких пов'язана з шкідливим
впливом на навколишнє природне
середовище, незалежно від часу
введення їх у дію повинні бути
обладнані спорудами, устаткуванням і
пристроями для очищення викидів і
скидів або їх знешкодження, зменшення
впливу шкідливих факторів, а також
приладами контролю за кількістю і
складом забруднюючих речовин та за
характеристиками шкідливих факторів.

Проекти господарської та іншої
діяльності повинні мати матеріали
оцінки її впливу на навколишнє
природне середовище і здоров'я людей.

Оцінка здійснюється з урахуванням
вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
екологічної ємкості даної території,
стану навколишнього природного
середовища в місці, де планується
розміщення об'єктів, екологічних
прогнозів, перспектив
соціально-економічного розвитку
регіону, потужності та видів сукупного
впливу шкідливих факторів та об'єктів
на навколишнє природне середовище.

Підприємства, установи та організації,
які розміщують, проектують, будують,
реконструюють, технічно переозброюють,
вводять в дію підприємства, споруди та
інші об'єкти, а також проводять
дослідну діяльність, що за їх оцінкою
може негативно вплинути на стан
навколишнього природного середовища,
подають спеціально уповноваженому
центральному органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
та його органам на місцях спеціальну
заяву про це.

Забороняється введення в дію
підприємств, споруд та інших об'єктів,
на яких не забезпечено в повному обсязі
додержання всіх екологічних вимог і
виконання заходів, передбачених у
проектах на будівництво та
реконструкцію (розширення та технічне
переоснащення).

Апеляційним судом встановлено, що у
рішенні про зупинення збитки,
заподіяні навколишньому середовищу не
розраховувалися, а належні та
допустимі докази заподіяння шкоди
навколишньому середовищу при
здійсненні технологічних операцій з
каоліном, глютеном кукурудзяним,
січкою пивною, будматеріалами,
цементом, гіпсом, мармуровою крихтою,
кварцитом тощо в біг-бегах на причалах
№№ 3, 4, 5 Державного підприємства
"Херсонський морський торговельний
порт" - відсутні.

Під час судового розгляду встановлено,
що рішенням Головного Державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища Чорного моря
№108/5 від 06.12.2010 року з 09 грудня 2010 р. було
тимчасово заборонено (зупинено)
діяльність по перевантаженню
металобрухту на причалах №№ 4, 5
Державного підприємства «Херсоне
морський торговельний порт» за
адресою: 73000 м. Херсон, пр. Ушакова, 4, у
зв'язку із встановленням
перевантаження металобрухту на
причалах №№ 4, 5 Державного
підприємства "Херсонський морський
торговельний порт" без висновку
державної екологічної експертизи
Державної екологічної інспекції з
охорони довкілля Північно-Західного
регіону Чорного моря, чим порушені
вимоги ст. 51 Закону України Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища", ст. 32 Закону
України "Про екологічну експертизу" та
заподіяні збитки природним ресурсам.

Також встановлено, що у 1998р. Південним
науково - дослідним
проектно-конструкторським інститутом
морського флоту було розроблено проект
«Перевантажувального процесу
металобрухту на четвертому причалі
Херсонского МТП», розділ оцінки впливу
на навколишнє середовище якого отримав
позитивний висновок Держекоекспертизи
№ 398/3 від 22.02.99р. РТК МТ - 12«Металобрухт»
розроблено та погоджено листом
Держекоінспекції № 2230/05 від 31.10.06р.
Діючим законодавством встановлено
необхідність перегляду та
переоформлення дозвільної
документації лише у разі проведенні
реконструкції (модернізації)
технологічних процесів.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що у зв'язку із
відсутністю змін у технологічному
процесі перевантаження та
властивостей вантажу - твердження
Держекоінспекції щодо перевантаження
металобрухту на причалі №4 ДП «ХМТП»
без відповідної дозвільної
документації є необґрунтованим.

Крім того, про відсутність порушень
Державного підприємства «Херсонський
морський торговельний порт» свідчить
надання дозволу №108/05 від 24 січня 2011
року, яким відновлено діяльність
Державного підприємства «Херсонський
морський торговельний порт» по
проведенню робіт по накопиченню та
перевантаженню металобрухту ПП
«Стронг-груп» через причали №№ 4, 5.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням Головного
Державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Чорного моря №109/5 від 06.12.2010 року з 09
грудня 2010 р. було тимчасово заборонено
(зупинено) діяльність по
перевантаженню сульфату амонію на
причалах №№ 4, 5 Державного
підприємства «Херсоне морський
торговельний порт» за адресою: 73000 м.
Херсон, пр. Ушакова, 4, у зв'язку із
встановленням перевантаження сульфату
амонію на причалах №№ 4, 5 Державного
підприємства "Херсонський морський
торговельний порт" з недодержанням
природоохоронних заходів,
передбачених висновком
держекоекспертизи № 3412/05 від 21.09.09р., а
саме: розкриття грейферу здійснюється
на висоті, що значно перевищує 1 м від
поверхні вантажу, також встановлено що
робоча технологічна карта № Н-01
"Сульфат амонію" не узгоджена Державною
екологічною інспекцією з охорони
довкілля Північно-Західного регіону
Чорного моря до початку здійснення
перевантажувальних робіт. Чим порушені
вимоги ст. 29 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
ст. 32 Закону України "Про екологічну
експертизу", ст. 100 Водного кодексу
України, п.п. 25,27 Постанови Кабінету
Міністрів України від 19.02.1996 р. № 269.

Згідно з ст. 29 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" висновок державної
екологічної експертизи після
затвердження спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
є обов'язковим для виконання.

Позитивний висновок державної
екологічної експертизи є підставою для
відкриття фінансування всіх програм і
проектів.

Реалізація програм, проектів і рішень
без позитивного висновку державної
екологічної експертизи забороняється.

Встановлено, що у пункті №2 Припису від
07.12.2010р. № 156: «Здійснити перереєстрацію
паспортів ПГОУ за новою формою» не
конкретизовано який саме пункт «Правил
технічної експлуатації установок
очистки газу» (надалі - Правила) було
порушено ДП «ХМТП»; на
пилогазоочисному обладнанні ДП «ХМТП»
не проводилися роботи щодо
реконструкції (модернізації) або
капітального ремонту устаткування.

Відповідно до п. 6.2 Правил
перереєстрація паспортів ПГОУ
(пилогазоочисне устаткування)
здійснюється лише у разі проведення
реконструкції (модернізації) або
капітального ремонту устаткування.

Так, ДП «ХМТП» (основна площадка)
розташовано на правому березі річки
Дніпро в 26 км від Дніпро-Бузького
лиману та 96 км від Чорного моря.

Межі акваторії, що надана підприємству
у користування, визначені постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2008р.
№ 1132 «Про надання акваторії у
користування Державному підприємству
«Херсонський морський торговельний
порт», відповідно до якої акваторія
порту в межах міста Херсон включає
річки Дніпро, Вільховий Дніпро, Рвач,
рукав р. Кошова.

Відповідно до п. 4.4 Положення про
морські екологічні інспекції,
затверджене наказом Мінприроди
України 04.11.2011р. N 429 та зареєстроване в
Міністерстві юстиції України 25
листопада 2011р. на N 1348/20086, яким
зазначено, що Держекоінспекція
«здійснює узгодження технології
перевантаження вантажів
підприємствами морської галузі у
внутрішніх морських водах і
територіальному морі України, у тому
числі у водах гирлових ділянок річок,
які впадають у море, прибережних
захисних смугах морів та островах у
внутрішніх морських водах».

Колегія суддів вважає вірним висновком
апеляційного суду, що відсутність
порушень Державного підприємства
«Херсонський морський торговельний
порт» також підтверджується наданням
дозволу №109/05 від 23 січня 2011 року, яким
відновлено діяльність Державного
підприємства «Херсонський морський
торговельний порт» по перевантаженню
сульфату амонію на причалах №№ 4, 5 за
адресою: 73000 м. Херсон, пр. Ушакова, 4,

У зв'язку з наведеним, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, що пункт №2
Припису від 07.12.2010р. № 156 є
неправомірним, так як раніше
розроблені та затверджені у
встановленому порядку паспорти ПГОУ не
підлягають перереєстрації, але вважає
доведеною, із врахування визнання
вказаного факту сторонами ,
правомірність п.п. 1,3-35 припису
Державної екологічної інспекції з
охорони довкілля Північно-Західного
регіону Чорного моря №156 від 07.12.2010
року.

При прийнятті рішень підставами
вказані ст. 16, 19 Конституції України, ст.
20 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
постановою Верховної Ради України від
29.10.92 р. № 2751-XII "Про затвердження
Порядку обмеження, тимчасової заборони
(зупинення) чи припинення діяльності
підприємств, установ, організацій і
об'єктів у разі порушення ними
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища",
п/п 4 п. 6 "Положення про Державну
екологічну інспекцію з охорони
довкілля Північно-Західного регіону
Чорного моря Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
України", затвердженого наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
06.12.06р. №528.

Згідно з ст.20 Закону ВР УРСР, від 25.06.1991,
№ 1264-ХП "Про охорону навколишнього
природного середовища( в ред.,діючої на
момент виникнення правовідносин) до
компетенції спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
і його органів на місцях належать:

б) державний контроль за використанням
і охороною земель, надр, поверхневих і
підземних вод, атмосферного повітря,
лісів та іншої рослинності, тваринного
світу, морського середовища та
природних ресурсів територіальних вод,
континентального шельфу і виключної
(морської) економічної зони республіки,
дотриманням заходів біологічної і
генетичної безпеки щодо біологічних
об'єктів навколишнього природного
середовища при створенні, дослідженні
та практичному використанні генетично
модифікованих організмів у відкритій
системі, а також за додержанням норм
екологічної безпеки;

д) здійснення державної екологічної
експертизи;

ж) обмеження чи зупинення (тимчасово)
діяльності підприємств і об'єктів,
незалежно від їх підпорядкування та
форм власності, якщо їх експлуатація
здійснюється з порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів, впливу фізичних та
біологічних факторів і лімітів скидів
забруднюючих речовин;

Рішення спеціально уповноваженого
центрального органу виконавчої влади з
питань екології та природних ресурсів
з питань, що віднесені до його
компетенції, є обов'язковими для всіх
підприємств, установ та організацій і
можуть бути оскаржені у судовому
порядку.

Компетенція інших спеціально
уповноважених державних органів
управління в галузі охорони
навколишнього природного середовища і
раціонального використання природних
ресурсів визначається законодавством
України, а також положеннями про ці
органи, які затверджуються у
встановленому порядку.

Згідно з п. 4,7,11 Порядку обмеження,
тимчасової заборони (зупинення) чи
припинення діяльності підприємств,
установ, організацій і об'єктів у разі
порушення ними законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища" затвердженого Постановою
Верховної Ради, ВР України, від 29.10.1992, №
2751-XII діяльність підприємств
обмежується або тимчасово
забороняється (зупиняється) у разі
перевищення ними лімітів використання
природних ресурсів, порушення
екологічних нормативів, екологічних
стандартів, а також вимог екологічної
безпеки, зокрема:

а) введення в дію підприємств, на яких
не забезпечено в повному обсязі
додержання екологічних вимог і
виконання заходів, передбачених
проектами на їх будівництво
(реконструкцію);

б) відсутність споруд, устаткування і
пристроїв для очищення викидів та
скидів або їх знешкодження, а також
приладів контролю за кількістю і
складом забруднюючих речовин та
характеристиками шкідливих факторів
на підприємствах, діяльність яких
пов'язана з шкідливим впливом на
навколишнє природне середовище, або
порушення правил експлуатації
зазначених споруд, устаткування,
пристроїв і приладів;

в) використання природних ресурсів,
викидів і скидів забруднюючих речовин
у навколишнє природне середовище,
складування, захоронення, зберігання
або розміщення виробничих, побутових
та інших відходів без відповідних
дозволів;

г) перевищення гранично допустимих чи
тимчасово узгоджених викидів і скидів
забруднюючих речовин в навколишнє
природне середовище, рівнів
акустичного, електромагнітного,
іонізуючого та іншого шкідливого
впливу фізичних факторів,
біологічного впливу та радіоактивного
забруднення;

д) порушення екологічних вимог при
виробництві, зберіганні,
транспортуванні, знешкодженні,
захороненні токсичних та інших
речовин, небезпечних для навколишнього
природного середовища, здоров'я та
життя людей;

є) відсутності або нездійснення
заходів, спрямованих на запобігання
залповим викидам і скидам, що створюють
високі та екстремально високі рівні
забруднення повітряного та водного
басейнів і грунтів, становлять
небезпеку для здоров'я та життя людей,
тваринного і рослинного світу;

є) виробництва й експлуатації
транспортних та інших пересувних
засобів і установок, у викидах і скидах
яких вміст забруднюючих речовин
перевищує встановлені нормативи;

ж) впровадження відкриттів, винаходів,
застосування нової техніки, імпортного
устаткування, технологій і систем, що
не відповідають екологічним вимогам;

з) порушення екологічних вимог при
дислокації військових частин,
проведенні ними військових навчань,
маневрів, переміщенні військ і
військової техніки (крім випадків
надзвичайних ситуацій, що оголошуються
відповідно до законодавства України);

и) порушення інших вимог законодавства
про охорону навколишнього природного
середовища.

Не допускаються термінові тимчасова
заборона (зупинення) чи припинення
діяльності підприємства, якщо це може
призвести до виникнення аварійної
ситуації.

Рішення про обмеження, тимчасову
заборону (зупинення) чи припинення
діяльності підприємств може бути
оскаржено в судовому порядку.

Суд апеляційної інстанції, в порядку
ст.72 КАС України, вірно зазначив, що
прийнята за наслідками розгляду
складеного за даним фактом ( допущення
здійснення технологічних операцій з
перевантаження зернових з
недотримання природоохоронних
заходів, передбачених РТК Н 11.01)
протоколу про адміністративне
правопорушення №101829 від 26.10.2010р.,
постанова № 105470 від 18.11.2010 року ОСОБА_4,
стивідора компанії «Дніпро Карго
Лімітед», якою було визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення ст. 188-5 КУАП та на нього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 550 грн., який
було сплачено 19.11.2010 року не є
безумовним доказом скоєння будь-яких
порушень з боку Державного
підприємства "Херсонський морський
торгівельний порт" .

Крім того, постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23 липня 2013 року по справі № 2а-117/12/2170
за адміністративним позовом
державного підприємства «Херсонський
морський торгівельний порт» до
Державної екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря, за участю третіх осіб - ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання протиправними та
скасування рішень та припису було
визнано протиправними та скасовано
рішення Державної екологічної
інспекції Північно-Західного регіону
Чорного моря:

- від 06.01.2012 року № 2/05 про тимчасову
заборону (зупинення) діяльності - з
10.01.2012 року по здійсненню технологічних
операцій з сульфатом амонію на причалі
№ 5 по варіантам «склад-судно» за
адресою: м.Херсон, вул.Ушакова, 4.(як було
встановлено судом апеляційної
інстанції : підставою для прийняття
якого стало здійснення позивачем
навантажувальних та розвантажувальних
робіт, що можуть призвести до
забруднення територіальних і
внутрішніх морських вод, а саме
технологічні операції з сульфатом
амонію на причалі № 5 по варіантам
«склад-судно» без дозволу (узгодження)
органів Державного контролю в галузі
охорони навколишнього природного
середовища, у т.ч. числі без наявності
оцінки впливу на навколишнє природне
середовище і здоров'я людей, так як на
спростування наведеного позивачем
надані узгодження з екологічною
інспекцією 15.04.2011 року РТК № Н-01
«Сульфат амонію», РТК Н-Оіа
«Вивантаження сульфату амонію із
вагонів-хопперів», РТК № Н-20 «Каолін,
шамот навалом», РТК № Н-15
«Перевантаження амофосу і фосфатних
добрів із вагонів-хопперів» у причалів
№№ 4-5 і внутрішньому рейді порту, а
також висновок державної екологічної
експертизи відповідача від 21.09.2009р. №
3412 по проекту «Коригування оцінки
впливу на навколишнє природне
середовище процесів перевантаження
будівельних матеріалів і мінеральних
добрів», яке було враховано позивачем
при узгодженні вищеназваних РТК)

- від 05.01.2012 року № 01/04про тимчасову
заборону (зупинення) діяльності
позивача, пов'язаної з проведенням
технологічних операцій лише з
перевантаження металобрухту на
причалі № 5, коксу, шпату польового - у
затоні № 1, в іншій частині рішення є
законним та підлягає виконанню, в
частині заборони (зупинення)
діяльності позивача, пов'язаної з
проведенням технологічних операцій з
перевантаження металобрухту на
причалі № 5; коксу, шпату польового - у
затоні № 1;

-пп.12,13 припису № 102 від 29.12.2011р.

Крім того, відповідно до норми Закону ,
яка із врахуванням ст.9 КАС України є
нормою вищої юридичної сили у
порівнянні із Постановою ВРУ, для
обмеження чи зупинення (тимчасово)
діяльності підприємств і об'єктів,
незалежно від їх підпорядкування та
форм власності, необхідна наявність
комплексу факторів, а саме: якщо їх
експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів, впливу фізичних та
біологічних факторів і лімітів скидів
забруднюючих речовин, наявність яких
разом не доведено належними та
допустимими доказами.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів знаходить обґрунтованим
висновок суду апеляційної інстанції,
що Державна екологічна інспекція
Північно-Західного регіону Чорного
моря при прийнятті рішень № 106/05 від
06.12.2010р., №107/05 від 06.12.2010р., №108/05 від
06.12.2010р., №109/05 від 06.12.2010р., та п.п.2
припису №156 від 07.12.2010 року діяла
безпідставно, з врахуванням
використання державним органом
повноваження щодо застосування
зупинення (тимчасово) діяльності
підприємства не з метою, з якою це
повноваження надано - запобігання
завданню шкоди навколишньому
природному середовищу та відсутністю
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія)( відсутністю завдання конкретної
матеріальної шкоди навколишньому
природному середовищу) , у зв'язку з чим
наявні підстави для часткового
задоволення позову.

Рішення суду апеляційної інстанції про
часткове задоволення позову
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді усіх обставин
справи в їх сукупності. Апеляційним
судом вірно встановлено характер
спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Доводи касаційної скарги зазначений
висновок суду не спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної
екологічної інспекції
Північно-Західного регіону Чорного
моря залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року у справі № 2а-1337/12/2170 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
але може бути переглянута Верховним
судом України з підстав, в порядку та у
строки, визначені ст.ст. 236 - 239-1 КАС
України.

Судді: