Справа № 524/7489/14-а
Суддя: Предоляк О. С.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/7489/14-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2014 року. Суддя Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області Предоляк О.С.
розглянувши адмі ністративний позов
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Автозаводської районної ради міста
Кременчука Полтавської області про
визнання дії протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернувся до суду з адміністративним
позовом до виконавчого комітету
Автозаводської районної ради міста
Кременчука Полтавської області про
визнання дії протиправними та
зобов'язання вчинити дії.

В позові вказував що відповідно до ст..
33 Закону України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплат за ранги, надбавки за
вислугу років та інших надбавок.
Державним службовцям можуть
установлюватись надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників, матеріальна
допомога на вирішення соціально
побутових питань. Відповідно до п.2-3
постанови Кабінету Міністрів України
від 089.03.2006 року № 268 керівникам органів
зазначених у п. 1 Постанови надано
право у межах затвердженого фонду
оплати праці надавати працівникам
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових проблем та
допомогу на оздоровлення при наданні
щорічної відпустки у розмірі, що не
перевищує середньомісячної заробітної
плати. 10.10.2011 року позивача звільнено з
виконавчого комітету Автозаводської
районної ради міста Кременчука.
Зазначав, що працював у відповідача з
24.09.1991 року по 10.10.2011 року, коли
звільнився з займаної посади.

Вважав, що під час звільнення його з
роботи, відповідач не в повному обсязі
розрахувався з ним.

Просив визнати незаконними дії
відповідача в частині нарахування та
виплати позивачу в період з 24.09.1991 року
по 10.10.2011 року в частині не виплати йому
компенсації за роботу в святкові дні
та зобов'язати відповідача нарахувати
та виплатити йому грошову компенсацію
за працю у святкові дні в період з 24.09.1991
року по 10.10.2011 року.

Суддя вивчивши матеріали даної заяви
прийшов до висновку, що підстави для
поновлення строку звернення до суду, як
такого, що пропущений з поважних причин
відсутні виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод і
інтересів фізичних осіб, прав і
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Позивач звернувся до суду не з вимогою
про стягнення грошових коштів
(заробітної плати), а з вимогою вирішити
публічно-правовий спір: визнати
незаконними дії та зобов'язання
вчинити певні дії.

Відповідно до вимог ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Тобто, чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99
КАС України строк звернення до суду,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про
правильність застосування строку
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів особи необхідно
з'ясувати, яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
порушення прав позивача відбувалося в
період з 1991 року по 2010 рік , а тому
позивач мав змогу звернутись до суду за
захистом своїх прав.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

В матеріалах справи відсутня заява про
поновлення строку звернення до суду.

Позивачем до суду не надано доказів
поважності пропуску строку для
звернення до адміністративного суду з
позовом (навіть в редакції ч.2 ст.99 КАС
України, яка діяла до 30.07.2010 року)

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
поновлення позивачеві строку
звернення до суду за захистом своїх
прав, порушених в період з 1991 року по 2010
рік та необхідність залишення позову
без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 99, ч.1 ст.100 КАС України,-

У Х В
А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2
залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Автозаводський районний м. Кременчука
шляхом подачі апеляційної скарги в
5-денний термін після одержання її
копії.

Суддя :