Справа № К/9991/61359/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/61359/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Олендера І.Я., Швеця В.В.,

розглянувши у порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Київського міського центру зайнятості
до ОСОБА_1 про стягнення коштів за
касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову
апеляційного суду м. Києва від 7 вересня
2011 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2009 року Київський міський
центр зайнятості звернувся до суду з
вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 22 червня 2007 року ОСОБА_1
звернулась до Оболонського районного
центру зайнятості із заявою про
надання їй статусу безробітної. У
поданій заяві відповідач зазначила, що
вона не працює, не зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності та
будь-які інші доходи, передбачені
законодавством, не отримує. Наказом
Оболонського районного центру
зайнятості від 22 червня 2007 року № 61810
відповідно до положень статті 2 Закону
України «Про зайнятість населення»
ОСОБА_1 надано статус безробітної.
Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та пункту 2.1 Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року № 307, ОСОБА_1
призначено допомогу по безробіттю.
Відповідач перебувала на обліку в
Оболонському районному центрі
зайнятості, як безробітна, у період з 22
червня 2007 року по 27 серпня 2007 року.
Наказом Оболонського районного центру
зайнятості від 27 серпня 2007 року № 64364
ОСОБА_1 знято з обліку на підставі
абзацу 7 підпункту 1 пункту 20 Порядку
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 року № 219 (у зв'язку із
набуттям права на пенсію відповідно до
законодавства), з 24 серпня 2007 року. В
результаті проведеної звірки
отриманих даних від Державної
податкової інспекції з інформацією
щодо розслідування страхових випадків
за третій квартал 2007 року виявлено, що
під час перебування на обліку в
Оболонському районному центрі
зайнятості ОСОБА_1 працювала на ЖБК
«Спартак» з 10 по 21 серпня 2007 року. На
виконання статті 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та у зв'язку з виявленням
розбіжностей в реєстраційних даних
Державної податкової інспекції
Оболонського району м. Києва та
Оболонського районного центру
зайнятості 17 березня 2009 року було
здійснено перевірку ЖБК «Спартак» з
метою отримання повної інформації про
доходи, отримані ОСОБА_1, про що
свідчить Акт розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення № 38 від 17
березня 2009 року. Згідно з додатком до
цього Акту ОСОБА_1 була нарахована та
виплачена допомога по безробіттю в
сумі 221,52 грн. 21 квітня 2009 року ОСОБА_1
отримано повідомлення Оболонського
міського центру зайнятості про
необхідність відшкодувати незаконно
отримані кошти в добровільному
порядку, проте відповідач вказані
кошти не сплатила. Позивач просив
стягнути з ОСОБА_1 незаконно отримані
кошти в розмірі 221,52 грн на користь
Київського міського центру зайнятості.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
липня 2009 року в задоволенні позову
Київського міського центру зайнятості
відмовлено.

Постановою апеляційного суду м. Києва
від 7 вересня 2011 року апеляційну скаргу
Київського міського центру зайнятості
задоволено. Постанову окружного
адміністративного суду м. Києва від 21
липня 2009 року скасовано. Позов
Київського міського центру зайнятості
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь Київського міського центру
зайнятості 221,52 грн.

Вказуючи на допущені, на думку
Київського міського центру зайнятості,
апеляційним судом неповне з'ясування
обставин, які мають значення у справі,
та порушення норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, що призвело до
неправильного вирішення даного спору,
позивач просить скасувати судове
рішення суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
при розгляді справи по суті
встановлено наступні обставини справи.

22 червня 2007 року ОСОБА_1 звернулась до
Оболонського районного центру
зайнятості м. Києва про надання їй
статусу безробітної, та зазначила, що
не працює, не є суб'єктом
підприємницької діяльності та пенсію
не отримує.

Наказом Оболонського районного центру
зайнятості м. Києва від 22 червня 2007 року
№ 61810 ОСОБА_1 з 22 червня 2007 року надано
статус безробітної та призначено
допомогу по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
підприємницької діяльності.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
страхування на випадок безробіття»
центри зайнятості проводять
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення та згідно з Порядком
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 року N 60/62 для
проведення перевірки взаємодіють з
Державною податковою адміністрацією
України та Пенсійним фондом України
шляхом обміну інформацією про отримані
особами, які перебувають на обліку в
державній службі зайнятості як
безробітні, доходи від провадження
підприємницької діяльності, виконання
робіт за трудовим договором, у тому
числі за сумісництвом, під час роботи
за кордоном, виконання робіт (надання
послуг) за цивільно-правовими
договорами.

У зв'язку з виявленням розбіжностей в
реєстраційних даних Державної
податкової інспекції Оболонського
району м. Києва та Оболонського
районного центру зайнятості м. Києва 17
березня 2009 позивачем проведено
перевірку про отримані ОСОБА_1 доходів
у ЖБК «Спартак».

Згідно Акту перевірки Оболонського
районного центру зайнятості м. Києва та
ЖБК «Спартак» від 17 березня 2009 року № 38
ОСОБА_1 уклала з ЖБК «Спартак» договір
цивільно-правового характеру від 8
січня 2007 року № 2 про виконання робіт з
бухгалтерського обліку, за виконання
якої передбачено виплату винагороди у
розмірі 400 грн. Термін дії договору до 25
грудня 2007 року.

22 серпня 2007 року ЖБК «Спартак», в особі
голови правління ОСОБА_3, та ОСОБА_1
склали Акт про те, що в період з 10 серпня
2007 року по 21 серпня 2007 року ОСОБА_1
виконала, а ЖБК «Спартак» прийняв
роботи по веденню бухгалтерського
обліку згідно Договору від 8 січня 2007
року № 2.

За період знаходження на обліку в
Оболонському районному центрі
зайнятості з 22 червня 2007 року по 24
серпня 2007 року ОСОБА_1 нараховано та
виплачено допомогу по безробіттю в
розмірі 221,52 грн, що підтверджується
розрахунком виплаченої допомоги по
безробіттю та є додатком до Акту
перевірки від 17 березня 2009 року № 38.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про зайнятість населення»
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу.

Згідно підпункту «б» пункту 3 статті 1
цього Закону до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах, громадяни, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України «Про особисте селянське
господарство».

Пунктом 4 Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
року N 60/62, чинного на момент виникнення
спірних правовідносин, встановлено,
для проведення перевірки центри
зайнятості взаємодіють з Державною
податковою адміністрацією України та
Пенсійним фондом України шляхом обміну
інформацією про отримані особами, які
перебувають на обліку в державній
службі зайнятості як безробітні,
доходи від провадження
підприємницької діяльності, виконання
робіт за трудовим договором, у тому
числі за сумісництвом, під час роботи
за кордоном, виконання робіт (надання
послуг) за цивільно-правовими
договорами.

Пунктом 5.5 Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року № 307, чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин, передбачено, що виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі працевлаштування безробітного,
зайняття підприємницькою або іншою
діяльністю, пов'язаною з одержанням
доходу безпосередньо від цієї
діяльності, виконання робіт (послуг) за
цивільно-правовими угодами (з дня
працевлаштування, державної
реєстрації як суб'єкта підприємницької
або іншої діяльності, виконання робіт
(послуг) за цивільно-правовими угодами).

Пунктом 6.14 цього Порядку встановлено,
якщо під час одержання допомоги по
безробіттю безробітний своєчасно не
подав відомості про обставини, що
впливають на умови її виплати, у тому
числі встановлені під час
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин. У разі, коли кошти не
повернено в установлений строк,
питання щодо їх повернення вирішується
у судовому порядку відповідно до
законодавства.

Відповідно до пункту 6 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення у разі встановлення
центрами зайнятості відповідно до
цього Порядку належності безробітної
особи до категорії зайнятих, така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і
вартості наданих соціальних послуг з
моменту виникнення обставин, що
впливають на умови виплати
матеріального забезпечення та надання
соціальних послуг.

Враховуючи те, що на момент звернення
до Оболонського районного центру
зайнятості ОСОБА_1 виконувала роботи з
ведення бухгалтерського обліку у ЖБК
«Спартак» за що отримала 400 грн, та з
урахуванням не повідомленням
відповідачем центр зайнятості про
укладення договору від 8 січня 2007 року
№2 із ЖБК «Спартак» про виконання
певної роботи, суд апеляційної
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що надання ОСОБА_1 статусу
безробітної є безпідставним, кошти,
виплачені як допомога по безробіттю,
підлягають поверненню.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення суду
апеляційної інстанції постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні, не спростовуються,
підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову апеляційного
суду м. Києва від 7 вересня 2011 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Олендер І.Я.

Швець В.В.