Справа № 263/6841/14-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ікорська Є.С.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року справа № 263/6841/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого: Ханової
Р.Ф.

суддів:
Василенко Л.А.

Васильєвої І.А.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України

в Жовтневому
районі м. Маріуполя

Донецької
області

на постанову
Жовтневого районного суду м. Маріуполя

Донецької
області

від 31 липня 2014
року

по адміністративній справі №
263/6841/14-а (суддя Ікорська Є.С.)

за позовом ОСОБА_3

до Управління
Пенсійного фонду України

в Жовтневому
районі м. Маріуполя

Донецької
області

про визнання
дій неправомірними та зобов'язання

вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (далі позивач) 17 липня 2014
року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
Донецької області (далі Управління) про
визнання дій неправомірними щодо
нездійснення нарахування та доплати
позивачу основної пенсії у розмірі не
менше 6 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком з 1 січня 2014 року,
відповідно до статей 49, 50, частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, що встановлена частини першої
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. У позові
позивач просив також про зобов'язання
управління здійснити йому перерахунок
та виплату основної пенсії у розмірі не
менше 6 мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком з 1 січня 2014 року,
відповідно до статей 49, 50, частини
четвертої статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
з розміру мінімальної пенсії за віком,
що встановлена частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність (арк. справи
2-4).

Постановою Жовтневого районного
суду м. Маріуполя від 31 липня 2014 року
задоволені позовні вимоги позивача,
внаслідок чого, визнані неправомірними
дії відповідача та зобов'язано
управління здійснити перерахунок та
виплату позивачу основної державної
пенсії у розмірі не менше 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі не
менше 50% мінімальної пенсії за віком як
інваліду 3 групи, по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС відповідно до статей 49, 50
частини четвертої статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, що встановлена частиною
першою статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 1 січня 2014
року, з урахуванням фактично отриманих
виплат (арк. справи 20-22).

Вирішуючи спір та ухвалюючи рішення у
справі, суд першої інстанції виходив з
наявності на момент звернення
позивача із заявою до управління та
вирішення справи по суті правових
підстав для виплати основної та
додаткової пенсії відповідно до вимог
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Не погоджуючись з висновком
суду першої інстанції, відповідач в
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти постанову про відмову в
задоволені позовних вимог, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права. Апелянт
доводить відсутність підстав для
збільшення розміру основної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як громадянину, постраждалому
від наслідків Чорнобильськой
катастрофи та посилається на постанову
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 (арк. справи 24-25).

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до пункту другого
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши суддю -
доповідача, дослідивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1-ої категорії,
інвалідом 3 групи по захворюванню, що
пов'язане з ліквідацією аварії на
Чорнобильській АЕС, що підтверджується
посвідченням серії НОМЕР_1 від 21 січня
2009 року (арк. справи 7).

Отже позивач, як особа 1 категорії,
має право на користування
компенсаціями та пільгами,
передбаченими статтями 49, 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 28 грудня 2007 року № 796-XII (надалі -
Закон № 796-XII).

Позивач звернувся до управління з
вимогами про перерахунок додаткової
пенсій відповідно до вимог статей 49, 50,
54 Закону № 796-ХІІ. Проте, управлінням
відмовлено у перерахунку додаткової
пенсії.

Спірні правовідносини
врегульовані Законом № 796-ХІІ та
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року №1210 «Про
затвердження порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Закон № 796-ХІІ визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення.

Статтею 49 Закону № 796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до 1 категорії
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з частиною четвертою
статті 54 цього Закону в усіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими: по
3 групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

За вимогами статті 50 Закону № 796-ХІІ
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 50 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Отже, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на основну та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як
громадянину, постраждалому від
наслідків Чорнобильськой катастрофи I
категорії, інваліду 3 групи, відповідно
до статей 49, 50, 51 Закону № 796-XII.

Відповідно до статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина.

Під час апеляційного
провадження з'ясовано, що статтею 67
Закону України від 31 липня 2014 року №
1622-VІІ «Про внесення змін до Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» установлено, що норми і
положення статей 48, 50, 51, 52 та 54 Закону №
796-XII застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.
Зазначені норми набрали чинності з дня,
наступного за днем його опублікування,
а саме з 3 серпня 2014 року, оскільки
опублікуванні в газеті «Голос України»
за 2 серпня 2014 року.

Підпунктом другим пункту 13
Порядку обчислення пенсій особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
набрала чинності 1 січня 2012 року та діє
по цей час встановлено, що розмір
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю відповідно до
Закону № 796-XII особам, що належать до
категорії 3 виплачується в сумі 113,88 грн.

У зв'язку з прийняттям
зазначеного нормативно-правового акту
терміни застосування положень статті 51
Закону № 796-XII до 3 серпня 2014 року
здійснюються у порядку та розмірах
встановлених наведеним законом, а з 3
серпня 2014 року у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2014 рік.

Зазначене позбавляє можливості
залишення без змін постанови суду
першої інстанції щодо не визначення
кінцевої дати виплати встановленої
судом доплати, і призводить до
необхідності зміни постанови суду
першої інстанції. Вказана зміна
обумовлена передчасним вирішенням
судом першої інстанції спору на
майбутнє, без наявності об'єкту
судового захисту в момент прийняття
судового рішення.

Підставою для зміни судового
рішення є помилкове застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, а саме пункту другого частини
другої статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зобов'язавши відповідача до
вчинення певних дій, суд не визначив
термін зазначеної певності.

Виходячи з вищевикладеного,
колегія суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для зміни постанови
суду першої інстанції згідно статті 201
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 99, 160, 162, 167,
183-2, 184, 195, 196, 197, 198, 201, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя на постанову
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 31 липня 2014 року
по адміністративній справі № 263/6841/14-а -
задовольнити частково.

Постанову Жовтневого районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
31 липня 2014 року по адміністративній
справі № 263/6841/14-а - змінити.

В абзаці другому резолютивної
частини постанови Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 31 липня 2014 року по
адміністративній справі № 263/6841/14-а
після слів «з 01.01.2014 року», доповнити
словами наступного змісту «по 2 серпня
2014 року».

В абзаці третьому резолютивної
частини постанови Жовтневого
районного суду м. Маріуполя Донецької
області від 31 липня 2014 року по
адміністративній справі № 263/6841/14-а
після слів «з 01.01.2014 року», доповнити
словами наступного змісту «по 2 серпня
2014 року».

В іншій частини постанову суду
першої інстанції залишити без змін.

Постанова складена та підписана
28 серпня 2014 року.

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення копій особам, які
беруть участь у справі.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції..

Головуючий суддя :
Р.Ф. Ханова

Судді :
Л.А. Василенко

І.А. Васильєва