Справа № 127/10243/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кашпрук Г.М.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці на постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 10 червня 2014 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці про перерахунок пенсії ,
-

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в
суд з позовом до управління Пенсійного
фонду України в м. Вінниці про визнання
неправомірними дій щодо відмови в
проведенні перерахунку та виплаті
пенсії, з урахуванням "інших витрат",
зазначених в довідці від 24 квітня 2014
року №06-11-215; та зобов'язання
відповідача включити суми індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
в заробітну плату для призначення їй
пенсії відповідно до Закону України
від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про
державну службу" (далі - Закон № 3723-XII).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
посилається на положення статей 33, 37
Закону № 3723-XII, статті 66 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" (далі - Закон №
1788- XII), статті 41 Закону України від 9
липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV),
статті 2 Закону України від 24 березня 1995
року № 108/95-ВР "Про оплату праці" (далі -
Закон № 108/95-ВР).

Вінницький міський суд Вінницької
області постановою від 10 червня 2014
року позовні вимоги задовольнив:
визнав неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні
перерахунку та виплаті пенсії з
урахуванням інших виплат, зазначених у
довідці виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 24.04.2014
№06-11-215, зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
провести перерахунок та здійснити
виплату позивачу пенсії з урахуванням
суми індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальної допомоги на оздоровлення
на загальну суму 26701,29 грн. починаючи з
01 грудня 2013 року; зобов'язано
відповідача виплатити позивачу
перераховану пенсію з 01 грудня 2013 року
та стягнуто з Державного бюджету
України на користь позивача понесені
судові витрати.

На обґрунтування свого рішення суд
першої інстанції послався, зокрема, на
те, що матеріальна допомога на
вирішення соціально-побутових питань,
сума індексації заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення,
на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, включається до складу
заробітної плати державного службовця
та враховується при обчисленні розміру
його пенсії, оскільки перевага має
надаватись спеціальним нормам, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин - стаття 41 Закону № 1058-IV та
стаття 66 Закону № 1788-XII, а не таким, які
щодо спірних відносин є загальними
(статті 33, 37 Закону № 3723-XII та стаття 2
Закону № 108/95-ВР).

Не погодившись з ухваленим судом
першої інстанції рішенням управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
оскаржило його в апеляційному порядку.
В своїй апеляційній скарзі відповідач
порушив питання про скасування
постанови Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 червня 2014
року та прийняття нової постанови про
відмову в задоволенні позовних вимог.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги відповідач вказує на те, що
провести перерахунок пенсії позивачу з
урахуванням сум, зазначених як "інші
витрати" у довідці про заробітну
плату, а саме виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби та
індексації не має правових підстав,
оскільки згідно з позицією Вищого
адміністративного суду України
матеріальна допомога є одноразовою
виплатою і не зазначена в переліку
складових заробітної плати,
передбачених частиною 2 статті 33
Закону України "Про державну службу".

Позивач скористалась правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та надала письмові
заперечення на апеляційну скаргу
відповідача, в яких просить залишити
постанову Вінницького міського суду
вінницької області від 10 червня 2014
року залишити без змін та відмовити в
задоволенні апеляційної скарги. Крім
того позивач клопотала про розгляд
справи в порядку письмового
провадження (вх. №18473/14 від 11 серпня 2014
року).

13 серпня 2014 року на адресу
апеляційного суду надійшла заява
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці про розгляд справи в
порядку письмового провадження (вх.
№18801/14).

Сторони в судове засідання 13 серпня 2014
року до суду апеляційної інстанції
уповноважених представників не
направили.

Враховуючи положення частини 4 статті
196 КАС України, колегія суддів суду
апеляційної інстанції дійшла висновку,
що неприбуття сторін не перешкоджає
судовому розгляду справи, оскільки
вони були належним чином повідомлені
про дату, час та місце судового
розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України апеляційний розгляд
справи відбувається в порядку
письмового провадження.

Згідно із частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України, у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, з огляду на
наступне.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, з 01 квітня 2011 року ОСОБА_2
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
та отримує пенсію за віком.

25 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
управління Пенсійного фонду України у
м. Вінниці із заявою про проведення
перерахунку пенсії із врахуванням до
заробітку сум виплат матеріальної
допомоги для оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та
індексації.

Листом від 07.05.2014 року №100/С-1 у
задоволенні заяви відповідачем було
відмовлено. При цьому вмотивовуючи
свою відмову, відповідач послався на
приписи статті 33 Закону України "Про
державну службу" відповідно до якого
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років державній службі та
інших надбавок.

Задовольняючи адміністративний позов
в повному обсязі суд першої інстанції
виходив із того, що матеріальна
допомога, на яку нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховується до заробітку
для обчислення пенсії державного
службовця.

Суд апеляційної інстанції вважає
правильним такий висновок суду першої
інстанції з огляду на таке.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80 %
від сум їх заробітної плати, на які
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування.

У частині першій статті 1 Закону № 108/95
ВР встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до
виплат (доходів), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, належать,
зокрема: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим самим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така правова позиція зі спірного
питання вже була висловлена Верховним
Судом України у постанові від 20 лютого
2012 року у справі № 21-430а11.

Згідно частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Те саме стосується і сум індексації
заробітної плати, на які також було
нараховано страхові внеси на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Крім того, колегія суддів суду
апеляційної інстанції звертає увагу,
щодо форми довідки про заробітну плату,
що подається для призначення
(перерахунку) пенсії були внесені зміни
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 № 21-7 та в цій довідці
передбачено надання також довідки про
розмір інших виплат, які враховуються
при обчисленні пенсій відповідно до
Закону України "Про державну службу" та
з яких сплачено страхові внески, а з
01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Таким чином, пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, надбавки за високі досягнення у
праці або за виконання особливо
важливої роботи, надбавки за вислугу
років, індексації грошових доходів
громадян, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Ураховуючи наведене, висновок суду
першої інстанції про наявність підстав
для задоволення позову є правильним.

В той же час, суд першої інстанції
правильно вирішивши спір по суті,
невірно визначився з нормою
матеріального права, яка регулює
питання строку, з якого підлягає захист
порушеного права позивача.

За приписами статті 84 Закону України
"Про пенсійне забезпечення",
перерахунок призначеної пенсії
провадиться з таких строків: при
виникненні права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано ним
до 15-го числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо заяву з усіма
необхідними документами подано ним
після 15-го числа; при настанні
обставин, які тягнуть за собою
зменшення пенсії, з першого числа
місяця, в якому настали ці обставини,
якщо вони мали місце до 15-го числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо вони мали місце після 15-го
числа.

З урахуванням правил статті 84 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
позивачу необхідно перерахувати
пенсію з 01 травня 2014 року, оскільки
позивач звернулась до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії з
урахуванням інших виплат передбачених
в довідці від 24 квітня 2014 року №06-11-215 -
25 квітня 2014 року тобто після 15-го числа.
Висновки суду першої інстанції про
необхідність здійснити перерахунок
пенсії позивачу та її виплату з 01
грудня 2013 року колегія суддів суду
апеляційної інстанції вважає
безпідставними.

Відповідно до статті 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 202
КАС України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є: порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції погоджується із висновками
суду першої інстанції щодо задоволення
позовних вимог, та до самої суті
наявності права позивача на
перерахунок пенсії з відповідними
показниками складових, з яких були
сплачені внески, але судом помилково
визначений час з якого повинен бути
здійснений такий перерахунок.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції при
ухваленні постанови були порушені
норми чинного матеріального права, і як
наслідок апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, постанова суду
першої інстанції скасуванню з
прийняттям нової про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 202, 205,
207, 212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуУправління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці задовольнити частково .

Постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 10 червня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в місті Вінниці про
перерахунок пенсії, - скасувати та
ухвалити нову постанову .

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
щодо відмови ОСОБА_2 в проведенні
перерахунку та виплаті пенсії з
урахуванням інших виплат, зазначених у
довідці виконавчого комітету
Вінницької міської ради від 24.04.2014 року
№ 06-11-215.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м. Вінниці, починаючи з
01 травня 2014 року провести перерахунок
та виплату пенсії ОСОБА_2 з урахуванням
інших виплат , а саме - матеріальної
допомоги на оздоровлення за 2009 рік - 3241
грн., матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
за 2009 рік - 3241 грн., індексації у 2009 році -
1515,63 грн.; матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань
за 2010 рік - 4600 грн., індексації за 2010 рік -
3669,28 грн.; матеріальної допомоги на
оздоровлення за 2011 рік - 4645 грн.,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань за 2011 рік -
4631 грн., індексації за 2011 рік - 1158,38 грн.,
що в загальній сумі становить 26 701,29
грн., з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Граб Л.С.

Сторчак В. Ю.