Справа № 810/4726/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

810/4726/14

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 серпня 2014 року 810/4726/14

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання технічними засобами та ведення журналу забезпечував секретар судового засідання Луценко К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Прометей" до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Прометей" з позовом до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 13.07.2014 № 3513/10-04-15-03 про відмову в застосуванні спрощеної системи оподаткування, а також про зобов'язання відповідача зареєструвати ПАТ "Прометей" як платника єдиного податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податковий орган неправомірно відмовив у застосуванні спрощеної системи оподаткування, тому він звернувся до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач позову не визнав, в обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що відмова є правомірною, адже у позивача існує податковий борг, а це в силу закону є підставою для відмови в реєстрації платником єдиного податку. У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти позову, просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши представлені документи та інші зібрані по справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Приватне акціонерне товариство "Прометей" є юридичною особою, що зареєстрована 14.01.1992.

12 червня 2014 року позивач звернувся до Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Київській області із заявою про застосування спрощеної системи оподаткування з 01.07.2014, четвертої групи платників податків із ставкою 5 відсотків від доходів, включаючи податок на додану вартість.

Під час судового розгляду позивач стверджував, що в нього на момент звернення до податкового органу із заявою податковий борг був відсутній, адже постановою господарського суду Київської області від 01.03.2013 у справі № Б24/064/12 Публічне акціонерне товариство "Прометей" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2014 в адміністративній справі № 810/4095/14 суд скасував податкову вимогу Бориспільської ОДПІ від 23.05.2013 № 263-19 щодо погашення податкового боргу з податку за землю у сумі 9953,52 грн. з тих мотивів, що ПАТ "Прометей" визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між стонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 298.1.1 пункту 298 статі 198 Податкового кодексу України вдля обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб'єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Статтею 299 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація суб'єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку. У разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку контролюючий орган зобов'язаний протягом двох робочих днів від дати надходження заяви щодо переходу на спрощену систему оподаткування зареєструвати таку особу платником єдиного податку.

Згідно з положеннями підпункту 1 пункту 299.6 статті 299 Податкового кодексу України підставою для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб'єкта господарювання як платника єдиного податку є невідповідність такого суб'єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу.

Зокрема, підпунктом 291.5.8 пункту 291.5 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що не можуть бути платниками єдиного податку суб'єкти господарювання, які на день подання заяви про реєстрацію платником єдиного податку мають податковий борг, крім безнадійного податкового боргу, що виник внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).

В силу підпункту 14.1.175 підпункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

В даній справі судом встановлено, що позивач самостійно визначив суму податкового зобов'язання зі сплати земельного податку за 2013 рік у сумі 119681,33 грн., подавши до податкового органу податкову декларацію від 14.02.2013. Таким чином, вказана сума податкового зобов'язання з 14.02.2013 є узгодженою.

Статтею 285 Податкового кодексу України передбачено, що базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік, який починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв'язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Однак, в силу статті 1 Податкового кодексу України його положення не регулюють питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування відносяться до грошових зобов'язань.

Таким чином, згідно з приписами частини першої статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в разі визнання боржника банкрутом строк сплати податкового зобов'язання щодо плати за землю, визначеного ним у раніше поданій податковій декларації, настає з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом незалежно від строків і порядку сплати податкового зобов'язання, що визначені Податковим кодексом України.

У свою чергу, це означає, що таке податкове зобов'язання набуває ознак податкового боргу.

Це означає, що рішення податкового органу про відмову позивачу в застосуванні спрощеної системи оподаткування є правомірним, а позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати, пов’язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Відповідач не надав суду доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано в установлені строки. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду подається до Київського апеляційного адміністративного суду через Київський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту постанови - 22 серпня 2014 р.