Справа № 369/6662/14-а
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6662/14-а
Провадження № 2-а/369/391/14
ПОСТАНОВА

іменем України

14.08.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі

головуючої судді
Дубас Т.В.

при секретарі
Дідур М.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора
ДПС ВДАІ Голосіївського р-н м. Києва
прапорщика міліції Токара Олександра
Олексійовича про визнання
протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до Києво-Святошинського
районного суду Київської області з
даним позовом мотивуючи його тим, що
09.05.2014 року, він рухаючись в своєму
автомобілі «Renault Kango» д.н.з. ВН9822 зі
швидкістю в межах 60-65 км/гол, по вул. Ак.
Забалотного 156, був зупинений
інспектором ДПС ВДАІ Голосіївського
р-н, м. Києва прапорщиком міліції
Токарем О.О. Причиною зупинку було
вказано перевищення швидкості. На цій
підставі стосовно позивача був
складений протокол про
адміністративне правопорушення АВ3 №
786260 від 09.05.2014 р. та винесено постанову
по справі про адміністративне
правопорушення ПС1 № 317912 від 09.05.2014
року, за нібито порушення позивачем п.
12.4 Правил дорожнього руху, за що ч. 1 ст.
122 КпАП України передбачено
відповідальність у вигляді штрафу.

Зазначена постанова ПС1 № 317912 від 09.05.2014
року на думку позивача винесена
відповідачем з порушення норм
адміністративного та
адміністративно-процесуального права,
та є незаконною, через що підлягає
скасування.

Так позивач стверджував що патрульний
автомобіль ДАІ був розміщений поза
межами видимості з проїжджої частини. В
протоколі про адміністративне
правопорушення були записані
недостовірності відомості. Самим
відповідачем під час винесення
постанови не дотримано вимог статей 245
та 280 КУпАП. Також відповідач не надав
позивачу відповідних доказів того що
прилад яким вимірювалась швидкість
позивача пройшов своєчасно перевірку
та державну метрологічну атестацію
вимірювального приладу.

Тому позивач просив визнати
протиправною та скасувати оскаржувану
постанову ПС1 № 317912 від 09.05.2014 року, про
накладення на позивача
адміністративного стягнення.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та просив позов
задоволити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Заслухавши пояснення позивача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.05.2014 р о 09 год.
03 хв. інспекторо ДПС ВДАІ
Голосіївського р-н м. Києва прапорщиком
міліції Токарем О.О. було складено щодо
ОСОБА_1 протокол про адміністративне
правопорушення Серії АВ2 № 786260,
відповідно до якого 09.05.2014 року о 08.56
год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renault
Kango» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Ак.
Заболотного 156, рухався зі швидкістю 105
км/год, чим перевищив встановлену
швидкість на 45 км,чим порушив вимоги п.
12.4 правил дорожнього руху. Швидкість
вимірювалась приладом Візир.

Відповідно до вказаного протоколу
позивачу було роз'яснено його права та
обов'язки, передбачені ст. 63
Конституції України та ст. 268 КУпАП, і
повідомлено, що розгляд
адміністративної справи відбудеться 09
травня 2014 року о 09 год. 15 хв. в м. Києві по
вул. Заболотного.

У даному протоколі зазначено що
водій від підпису та пояснень
відмовився.

Зважаючи на викладене, постановою
від 09.05.2014 р. серія ПС1 № 317912 інспектор
ДПС ВДАІ Голосіївського р-н м. Києва
прапорщиком міліції Токарем О.О. було
винесено щодо ОСОБА_1 постанову в
справі про адміністративне
правопорушення, якою позивача визнано
винним в скоєнні адміністративного
правопорушення передбаченого ч. 1 с. 122
КУпАП і накладено на нього стягнення у
вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Для вирішення даного спору суд
вважає за необхідне проаналізувати
наступні норми законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КпАП України
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками, - тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, - тягнуть за собою
накладення штрафу від п'ятнадцяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306,
у населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год..

Відповідно до ст. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Статтею 254 КпАП України визначено, що
про вчинення адміністративного
правопорушення складається протокол
уповноваженими на те посадовою особою
або представником громадської
організації чи органу громадської
самодіяльності. Протокол про
адміністративне правопорушення, у разі
його оформлення, складається у двох
екземплярах, один з яких під розписку
вручається особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках,
передбачених статтею 258 цього Кодексу.

У ст. 256 КпАП України вказано, що у
протоколі про адміністративне
правопорушення зазначаються: дата і
місце його складення, посада, прізвище,
ім'я, по батькові особи, яка склала
протокол; відомості про особу, яка
притягається до адміністративної
відповідальності (у разі її виявлення);
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його
склала, і особою, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
при наявності свідків і потерпілих
протокол може бути підписано також і
цими особами. У разі відмови особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, від підписання
протоколу, в ньому робиться запис про
це. Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
має право подати пояснення і
зауваження щодо змісту протоколу, які
додаються до протоколу, а також
викласти мотиви свого відмовлення від
його підписання. При складенні
протоколу особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
роз'яснюються його права і обов'язки,
передбачені статтею 268 цього Кодексу,
про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до Наказу МВС України від
01.03.2010 року № 33, зареєсрвоаним в
Міністерстві юстиції України 30.03.2010
року за № 262/17557, яким затверджено
перелік технічних засобів, що
використовуються в підрозділах
Державтоінспекції МВС для виявлення та
фіксування Правил дорожнього руху
України, лазерний вимірювач швидкості
руху транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20»
дозволений для виявленн та фіксування
порушень Правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 283 КпАП України,
розглянувши справу про
адміністративне правопорушення, орган
(посадова особа) виносить постанову по
справі. Постанова виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради по
справі про адміністративне
правопорушення приймається у формі
рішення. Постанова повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 287 КпАП
України постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути оскаржено прокурором, особою, щодо
якої її винесено, а також потерпілим.

Зважаючи на п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП
постанову іншого органу (посадової
особи) про накладення
адміністративного стягнення може бути
оскаржено у вищестоящий орган
(вищестоящій посадовій особі) або в
районний, районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, у порядку,
визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями,
встановленими цим Кодексом.

Статтею 6 КАС України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 69 КАС
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У ч. 1 ст. 71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України
адміністративний суд має право у разі
задоволення адміністративного позову
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Зважаючи на вище викладені
обставини та вимоги чинного
законодавства, суд приходить до
наступних висновків що відповідач по
справі діяв в межах передбачених
законодавством Укрїани, судом не
вбачається ознак неправомірності дій
інспектора ДПС ВДАІ Голосіївського р-н
м. Києва прапорщика міліції Токара О.О.,
оскільки позивач не надав суду доказів,
які б спростовували факт, зафіксований
у протоколі про адміністративні
правопорушення, на підставі якого було
прийнято оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене вище та
керуючись ст.ст. 122, 217, 222, 251, 252, 254, 256,
283,287-289 КпАП України, ст.ст. 9-12, 69, 71, 86,
158-163, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_1 до Інспектора ДПС ВДАІ
Голосіївського р-н м. Києва прапорщика
міліції Токара Олександра
Олексійовича про визнання
протиправною та скасування постанови -
відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає
відповідно до положень ч. 2 ст. 171-2 КАС
України.

Суддя:

Дубас Т.В.