Справа № 820/10115/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Центральної міжрайонної виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване підприємство газбудсервіс"

про

стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване підприємство газбудсервіс", який є платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, існує заборгованість перед Фондом внаслідок несплати самостійно визначеного підприємством у звіті за формою Ф4-ФСС з ТВП зобов'язання за 1 квартал 2014 року на суму 1442,54грн. Зазначена сума заборгованості мала місце на 01.01.2011 року і станом на день подачі позову у добровільному порядку страхувальником до органів Фонду не сплачена., що слугувало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Представник позивача - Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Центральної міжрайонної виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, прибув у судове засідання та склав на адресу суду клопотання, в якому просив суд розглядати справу в порядку письмового провадження, та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.43).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване підприємство газбудсервіс", повноважного представника у судове засідання не направив, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений судом належним чином, в порядку, передбаченому ст.ст. 33-35 КАС України. Конверт із судовою кореспонденцією повернувся на адресу суду із відміткою пошти "про закінчення терміну зберігання". (а.с. 41-42).

Відповідно до приписів статті 35 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Оскільки матеріали справи містять докази, які в своїй сукупності повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин, а визначене ч.1 ст.2 КАС України завдання адміністративного судочинства в силу імперативних приписів процесуального закону залишається незмінним при вирішенні будь-якого адміністративного спору, справа підлягає вирішенню на підставі наявних документів, відповідно до приписів ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС України в порядку письмового провадження.

Правові, організаційні та фінансові основи загальнообов'язкового державного соціального страхування громадян на випадок тимчасової втрати працездатності врегульовані Законом України “Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованнями” від 18.01.2001 року № 2240-Ш (надалі Закон № 2240-Ш ).

Стаття 1 Закону № 2240-Ш передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною - інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, догляду за малолітньою дитиною, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із народженням дитини, смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами.

В силу ст. 19 Закону № 2240-Ш, джерелами формування коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, є, зокрема страхові внески страхувальників - роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених Законом; суми не прийнятих до зарахування витрат страхувальника за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, пені, штрафів та інших фінансових санкцій, застосованих до страхувальників та посадових осіб до Закону та інших актів законодавства.

Стаття 22 Закону № 2240-Ш визначає, що платниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок тимчасової втрати працездатності є страхувальники (фізичні та юридичні особи, з дня реєстрації у виконавчих дирекціях відділень Фонду).

Розміри страхових внесків для роботодавців відповідно до ст. 21 Закону № 2240-Ш встановлено у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, які підлягають обкладанню прибутковим податком.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року.

Згідно п.п. 5,6 ч. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-УІ, стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, у тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Частиною2 статті 30 Закону № 2240-Ш, чинного на час виникнення спірних правовідносин. встановлено, що строк давності в разі стягнення страхових внесків, пені та фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 27 Закону № 2240-Ш в редакції, що діяла до 1 січня 2011 року, страхувальник зобов'язаний нараховувати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Порядок та строки сплати страхових внесків визначались ст. 23 Закону № 2240-Ш, відповідно до норм якої страхувальники - роботодавці повинні були сплачувати до Фонду різницю між нарахованими для роботодавців та найманих працівників страховими внесками та витратами, пов'язаними з наданням матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам відповідно до цього Закону. Перерахування зазначених сум шляхом безготівкових розрахунків здійснювалось страхувальниками - роботодавцями один раз на місяць - у день, встановлений для одержання в установах банку коштів на оплату праці за відповідний період. Несплачені в цей строк кошти, згідно до Постанови правління ФСС з ТВП № 16 від 26.06.2001року "Про затвердження інструкції про порядок надходження, обліку та витрачання коштів Фонду", вважались недоїмкою.

Підп.4 п. 2 ст. 27 Закону № 2240-Ш на страхувальника було покладено обов'язок вести облік коштів загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, і своєчасно надавати органам Фонду встановлену звітність щодо цих коштів.

Звіт подається щоквартально не пізніше ніж 20 числа місяця, наступного за звітним періодом, за місцем обліку страхувальника.

За матеріалами справи судом встановлено, що відповідачем - ТОВ "Спеціалізоване підприємство газбудсервіс", 18.04.2014 року подано до робочого органу Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Звіт по коштах загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням за І квартал 2014 р. за формою Ф4-ФСС з ТВП, у якому підприємство самостійно визначило розмір заборгованості в сумі 1442,54грн., що мала місце на 1 січня 2011р. У розділі У вказаного звіту "розшифровка заборгованості за страхувальником" відповідачем зазначено, що заборгованість пов'язана з невиплатою заробітної плати. (а.с. 19).

Разом з тим, робочим органом ХОВ ФСС з ТВП отримано відомості з УПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова, які свідчать про те, що станом на 01.01.2011р. згідно наданих підприємством звітів заборгованість по виплаті заробітної плати відсутня.

Отже, ТОВ "Спеціалізоване підприємство газбудсервіс", погасивши заборгованість по виплаті заробітної плати, яка виникла до 01.01.2011р., не сплатило внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Таким чином, відповідач має заборгованість перед Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності по сплаті страхових внесків у розмірі 1442,54грн.

Доказів повної оплати суми зазначеної заборгованості перед Фондом або доказів відсутності обов’язку по оплаті спірної суми заборгованості, відповідач суду не надав.

Вирішуючи спір суд відзначає, що несплата страхових внесків та інших коштів (пені, штрафних санкцій), призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, що надаються Фондом, порушує принципи загальнообов'язкового державного соціального страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням та може призвести до невиконання Фондом своїх зобов'язань перед застрахованими особами щодо надання матеріального забезпечення та соціальних послуг, які гарантовані, в першу чергу, Конституцією України, а також Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими похованням" від 18.01.2001 року №2240.

Оскільки судовим розглядом не встановлено факту порушення заявленою суб’єктом владних повноважень вимогою прав та охоронюваних законом інтересів платника податків у сфері публічно-правових відносин, то позов належить задовольнити, адже обґрунтованість заявленої вимоги підтверджена добутими судом і долученими до матеріалів справи доказами.

Відповідно до ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст.8 та 19 Конституції України, ст.ст.7-11, 158-163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Центральної міжрайонної виконавчої дирекції Харківського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване підприємство газбудсервіс" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Постанова набирає законної сили згідно з ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду згідно з ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: шляхом подачі через Харківський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня її проголошення (у разі застосування судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні – з дня отримання копії постанови, у разі повідомлення суб’єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього Кодексу, про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п’ятиденного строку з моменту отримання суб’єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду) апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Панченко О.В.