Справа № 763/1132/13-ц (2а/763/132/13)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2014 р.
м.Київ
К/800/53697/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець
Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м.Севастополя на
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року у справі за позовом прокурора
Гагарінського району м.Севастополя в
інтересах ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м.Севастополя про
зобов'язання провести перерахунок
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року прокурор
Гагарінського району м.Севастополя в
інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у Гагарінському районі
м.Севастополя, в якому, з урахуванням
уточнення позовних вимог, просив
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Гагарінському районі
м.Севастополя здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_2 з 01 червня 2009 року по 31
травня 2012 року з урахуванням
пенсійного стажу за період з 25 серпня
1941 року по 07 вересня 1946 року та сплатити
різницю між перерахованою та отриманою
пенсією, яка утворилась з 01 червня 2009
року по 31 травня 2012 року відповідно до
ст.59 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з урахуванням того, що
довідка позивачкою не була раніше
пред'явлена до УПФУ у Гагарінському
районі м.Севастополя..

Постановою Гагарінського районного
суду м.Севастополя від 17 травня 2013 року
позовні вимоги Прокурора
Гагарінського району м.Севастополя
задоволено; зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м.Севастополя
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
01 червня 2009 року по 31 травня 2012 року з
урахуванням пенсійного стажу за період
з 25 серпня 1941 року по 07 вересня 1946 року
відповідно до ст.59 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»; зобов'язано
відповідача сплатити на користь
позивача різницю між перерахованою та
отриманою пенсією, яка утворилась з 01
червня 2009 року по 31 травня 2012 року.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м.Севастополя
подано апеляційну скаргу на вказану
постанову.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22 липня 2013 року апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м.Севастополя
залишено без руху в зв'язку з пропуском
строку на апеляційне оскарження та
ненаданням клопотання про його
поновлення.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 07 жовтня 2013 року відмовлено
Управлінню Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м.Севастополя у
задоволенні клопотання про поновлення
строку на апеляційне оскарження
постанови Гагарінського районного
суду м.Севастополя від 17 травня 2013 року;
відмовлено у відкритті апеляційного
провадження за апеляційною скаргою
Управління Пенсійного фонду України в
Гагарінському районі м.Севастополя на
постанову Гагарінського районного
суду м. Севастополя від 17 травня 2013
року.

Ухвала суду апеляційної інстанції
мотивована пропуском відповідачем
строку апеляційного оскарження та
відсутності належних доказів
поважності його пропуску.

Управлінням Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м.Севастополя
вказана ухвала суду апеляційної
інстанції оскаржена в касаційному
порядку, посилаючись на порушення норм
процесуального права, відповідач
просить її скасувати та поновити строк
на апеляційне оскарження постанови
Гагарінського районного суду
м.Севастополя від 17 травня 2013 року.

У касаційній скарзі відповідач
зазначає, що повний текст постанови
суду першої інстнації отримано 11
червня 2013 року, про що свідчить штамп на
супровідному листі Гагарінського
районного суду м.Севастополя за
вхід.№3958/1, під яким рішення було
зареєстровано у журналі реєстрації
вхідних документів. Апеляційна скарга
буда подана у суд першої інстанції 18
червня 2013 року. Тому вважає, що
управлінням не було порушено
встановлених Законом процесуальних
строків на оскарження в апеляційному
порядку.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Як встановлено абз.2 ч.4 ст.189 КАС
України, якщо заяву про поновлення
строку на апеляційне оскарження не
буде подано особою в зазначений
строк або вказані нею підстави для
поновлення строку апеляційного
оскарження будуть визнані неповажними,
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
апеляційного провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що
судом першої інстанції постанова
прийнята 17 травня 2013 року у відкритому
судовому засіданні. Повний текст
виготовлено 22 травня 2013 року. Отже,
останнім днем строку апеляційного
оскарження було 03 червня 2013 року.

Апеляційна скарга на судове рішення
подана скаржником до суду першої
інстанції, згідно штампу вхідної
кореспонденції, 18 червня 2013 року, тобто
з пропуском строку на апеляційне
оскарження та без клопотання про його
поновлення.

У поданій на виконання вимог ухвали
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22 липня 2013
року про залишення апеляційної скарги
без руху заяві про поновлення строків
від 08 серпня 2013 року скаржник як на
поважну причину пропуску звернення з
апеляційною скаргою посилається на
несвоєчасне отримання копії
оскаржуваного рішення.

Наведені у заяві про поновлення строку
на апеляційне оскарження підстави
пропуску строку визнанні судом
неповажними.

За вказаними обставинами суд
апеляційної інстанції дійшов
правильного висновку про відмову у
відкриті апеляційного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Гагарінському районі м.Севастополя
залишити без задоволення.

Ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді