Справа № 2а-334/11/1510
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року м. Київ
К/9991/49099/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Донця О.Є.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою відкритого
акціонерного товариства "Ізмаїльська
райсельхозтехніка" на постанову
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області 12 жовтня 2011 року та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду 14 червня 2012
року у справі за позовом Ізмаїльського
міжрайонного прокурора Одеської
області до Саф'янської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області,
треті особи - відкрите акціонерне
товариство "Ізмаїльська
райсельхозтехніка", фізична
особа-підприємець ОСОБА_2, фізична
особа-підприємець ОСОБА_3, фізична
особа-підприємець ОСОБА_4, фізична
особа-підприємець ОСОБА_5, відділ
Держкомзему у Ізмаїльському районі
Одеської області, про зобов'язання
вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Ізмаїльський міжрайонний прокурор
Одеської області звернувся до суду з
позовом до Саф'янської сільської ради
Ізмаїльського району Одеської області
про визнання протиправним та
скасування рішення Саф'янської
сільської ради від 10.08.2004 №334-IV "Про
затвердження проектів відведення
земельних ділянок та присвоєння
поштової адреси".

Позовні вимоги мотивовано
необґрунтованим відхиленням протесту
Ізмаїльського міжрайонного прокурора
Одеської області від 17.03.2010 №12/626вих-10,
принесеного на рішення Саф'янської
сільської ради від 10.08.2004 №334-IV "Про
затвердження проектів відведення
земельних ділянок та присвоєння
поштової адреси". Протиправність
рішення Саф'янської сільської ради від
10.08.2004 №334-IV, у свою чергу, мотивовано
тим, що відповідач, вилучаючи у
відкритого акціонерного товариства
"Ізмаїльська райсельхозтехніка"
земельну ділянку загальною площею 3,066
га та надаючи її в оренду фізичним
особам підприємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
діяв із порушенням вимог частини
другої статті 149 Земельного кодексу
України, яка передбачає отримання
згоди землекористувача на вилучення
земельної ділянки. Також, прокурором в
обґрунтування протиправності
оскаржуваного рішення вказано на
відсутність погодження із суміжними
користувачами, зокрема, відкритим
акціонерним товариством "Ізмаїльська
райсельхозтехніка", акту про
перенесення в натуру меж земельної
ділянки та передачу на зберігання
межових знаків, а також на відсутність
позитивного висновку державної
землевпорядної експертизи проектів
відведення земельних ділянок щодо
надання їх в оренду.

Постановою Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області 12
жовтня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду 14 червня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі відкрите
акціонерне товариство "Ізмаїльська
райсельхозтехніка" із посиланням на
порушення судами першої та апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просило
скасувати оскаржувані рішення судів
попередніх інстанцій та постановити
нове, про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій на
підставі доказів, досліджених під час
судового розгляду справи, встановлено
наступні фактичні обставини справи.

24.12.2003 між відкритим акціонерним
товариством "Ізмаїльська
райсельхозтехніка" та ОСОБА_3, ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу 21/125
частини нежилих будівель, які
розташовані в АДРЕСА_1.

Рішенням Саф'янської сільської ради
від 10.08.2004 №334-IV "Про затвердження
проектів відведення земельних ділянок
та присвоєння поштової адреси"
затверджено проекти відведення
земельних ділянок приватним
підприємцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в оренду
терміном на 25 років для обслуговування
господарських будівель на території
села Саф'яни із земель запасу із
одночасним вилученням у відкритого
акціонерного товариства "Ізмаїльська
райсельхозтехніка" земельної ділянки
загальною площею 3,066 га згідно з
проектом відведення земельних ділянок
приватним підприємцям ОСОБА_2 - площею
1,533 га, та ОСОБА_3 - 1,533 га.

17.03.2010 Ізмаїльським міжрайонним
прокурором на рішення Саф'янської
сільської ради від 10.08.2004 №334-IV
принесено протест №12/626вих-10, який
рішенням Саф'янської сільської ради
від 26.03.2010 №948-V відхилено, у зв'язку з
чим прокурор звернувся до суду із
зазначеним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності оскаржуваного
рішення як такого, що прийнято на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені законами
України. Зазначена позиція судів
попередніх інстанцій ґрунтується,
зокрема, на обставинах, встановлених
рішенням Господарського суду Одеської
області від 02.04.2008 у справі за позовом
відкритого акціонерного товариства
"Ізмаїльська райсельхозтехніка" до
Саф'янської сільської ради про
визнання недійсним рішенням
Саф'янської сільської ради від 10.08.2004
№334-IV, яке набрало законної сили. Так,
судами попередніх інстанцій вказано, у
тому числі, на недоведеність з боку
позивача наявності у відкритого
акціонерного товариства "Ізмаїльська
райсельхозтехніка" будь-яких
зареєстрованих у встановленому
порядку речових прав на земельну
ділянку, надану в оренду третім особам,
або ж права власності на об'єкти
нерухомого майна, які були б
розташовані на вказаній земельній
ділянці.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, зважаючи на
обставини, встановлені судами
попередніх інстанцій на підставі
доказів, досліджених під час судового
розгляду справи, погоджується із
висновками судів попередніх інстанцій
щодо відсутності підстав для
задоволення позову, з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту "в" статті 141
Земельного кодексу України 2001 року в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, підставою
припинення права користування
земельною ділянкою є, зокрема,
припинення діяльності державних чи
комунальних підприємств, установ та
організацій.

За змістом статті 104 Цивільного кодексу
України юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації.

Таким чином, припинення юридичної
особи, у тому числі, шляхом
перетворення, має наслідком припинення
права користування земельною ділянкою.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

За правилами статті 126 цього Кодексу
право постійного користування
земельною ділянкою посвідчується
державним актом на право постійного
користування земельною ділянкою.

Рішенням Господарського суду Одеської
області від 02.04.2008 у справі №15/30-08-721 за
позовом відкритого акціонерного
товариства "Ізмаїльська
райсельхозтехніка" до Саф'янської
сільської ради про визнання недійсним
рішенням Саф'янської сільської ради
від 10.08.2004 №334-IV, залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 03.06.2008 та
постановою Вищого господарського суду
України від 22.01.2009, встановлено, що
згідно з наказом представництва Фонду
державного майна в Ізмаїльському
районі від 31.07.1995 №27 Ізмаїльське
районне комунальне
ремонтно-транспортне підприємство
перетворено у відкрите акціонерне
товариство "Ізмаїльська
райсільгосптехніка".

Факту державної реєстрації речових
прав на земельну ділянку, надану в
оренду третім особам, та отримання
правовстановлюючих документів, які
посвідчували б ці права, судами
попередніх інстанцій не встановлено та
матеріалами справи не підтверджено.

Відповідно до статті 149 Земельного
кодексу України вилучення земельної
ділянки передбачає наявність згоди
землекористувача.

У той же час, зважаючи на те, що відкрите
акціонерне товариство "Ізмаїльська
райсільгосптехніка" у встановленому
законом порядку право користування
спірною земельною ділянкою не набуло,
колегія суддів вказує на відсутність
факту порушення прав та інтересів
третьої особи у зв'язку з прийняттям
відповідачем оскаржуваного рішення.

Господарським судом Одеської області в
обґрунтування судового рішення у
справі №15/30-08-721 також вказано на
недоведеність з боку відкритого
акціонерного товариства "Ізмаїльська
райсільгосптехніка" факту знаходження
на спірній земельній ділянці майна, яке
йому належало б на праві власності, а
також на факт встановлення та
закріплення на місцевості меж
земельних ділянок, наданих в оренду
третім особам, у присутності директора
відкритого акціонерного товариства
"Ізмаїльська райсільгосптехніка".

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, зважаючи на те,
що рішення Господарського суду
Одеської області від 02.04.2008 у справі
№15/30-08-721 є таким, що набрало законної
сили, колегія суддів вказує на
обґрунтованість позиції судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності оскаржуваного рішення
Саф'янської сільської ради від 10.08.2004
№334-IV "Про затвердження проектів
відведення земельних ділянок та
присвоєння поштової адреси" та,
відповідно, необґрунтованість
принесеного на вказане рішення
протесту прокурора.

За вказаних обставин, позиція судів
попередніх інстанцій щодо відсутності
підстав для задоволення позову є
обґрунтованою.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваного судового
рішення не допущено.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу відкритого
акціонерного товариства "Ізмаїльська
райсельхозтехніка" відхилити, а
постанову Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області 12
жовтня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду 14
червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: