Справа № 826/19773/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року
м. Київ К/800/24940/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівДонця О. Є.,
Чумаченко Т. А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 січня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фоззі-Фуд"
до Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішень,

встановив:

ТОВ "Фоззі-Фуд" звернулось з позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішень про коригування
заявленої митної вартості від 13 червня
2013 року № 100250000/2013/500016/2; від 13 червня 2013
року № 100250000/2013/500020/2; від 26 червня 2013
року № 100250000/2013/500050/2; від 26 червня 2013
року № 100250000/2013/500051/2; від 26 червня 2013
року № 100250000/2013/500049/2; від 26 червня 2013
року № 100250000/2013/500053/2; від 02 липня 2013 року
№ 100250000/2013/500062/2;
від 03 липня 2013 року № 100250000/2013/500066/2.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2014
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
митний орган звернувся з касаційною
скаргою, в якій просив їх скасувати та
прийняти нове рішення про відмову в
позові.

В запереченнях на касаційну скаргу
позивач просив залишити касаційну
скаргу без задоволення, а оскаржувані
рішення - без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що 08 листопада 2010
року між ТОВ "Фоззі-Фуд" та
"Westfleisch eG" (Німеччина) укладений
контракт купівлі-продажу товарів № 274.

13 та 26 червня 2013 року позивачем ввезено
на митну територію товар, придбаний ним
у "Westfleisch eG" (Німеччина) за
зовнішньоекономічним контрактом
купівлі-продажу товарів № 274 від 08
листопада 2010 року.

З метою митного оформлення товару
позивачем подано митні декларації
№ 100250000/2013/028928, №
100250000/2013/028942, № 100250000/2013/029534,
№ 100250000/2013/029539, № 100250000/2013/029532, №
100250000/2013/029530, №
100250000/2013/029722, № 100250000/2013/029776, в яких митна
вартість визначена за ціною угоди.

На підтвердження заявленої митної
вартості позивачем подані, зокрема
зовнішньоекономічний договір -
контракт між ТОВ "Фоззі-Фуд" та "Westfleisch eG"
і додаткова угода № 3 до нього від 08
листопада 2010 року; рахунок-фактура;
міжнародна автомобільна накладна,
рахунок-фактура про надання
транспортно-експедиційних послуг,
довідка про транспортні втрати,
прайс-лист виробника товару;
комерційна пропозиція, експортна митна
декларація країни відправлення.

Митницею запропоновано позивачу
подати додаткові документи: за
наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
виписку з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини; транспортні
(перевізні) документи, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів.

На виконання запиту відповідача
позивачем надано: виписку з
бухгалтерської документації
"оборотно-сальдова відомість" на
попередню поставку; прайс-лист
виробника, дійсний для даної поставки
товару; копія експортної митної
декларації країни відправлення на дану
поставку; рахунок на перевезення
вантажу на дану поставку; довідку про
транспортні витрати на дану поставку;
комерційну пропозицію на дану
поставку; виписку по рахунку від на
попередню поставку; платіжне доручення
на попередню поставку; інвойс на
попередню поставку. Також позивачем
повідомлено митницю про неможливість
надання висновку про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, у зв'язку із
його відсутністю.

Однак, за висновком митниці, подані
декларантом документи є неналежними,
мають розбіжності та не базуються на
об'єктивних даних.

У зв'язку з цим митницею прийнято
рішення про коригування на підставі
резервного методу заявленої митної
вартості від 13 червня 2013 року №
100250000/2013/500016/2; від 13 червня 2013
року № 100250000/2013/500020/2; від 26 червня 2013
року №
100250000/2013/500050/2; від 26 червня 2013 року №
100250000/2013/500051/2; від 26 червня 2013 року №
100250000/2013/500049/2; від 26 червня 2013 року №
100250000/2013/500053/2; від 02 липня 2013 року №
100250000/2013/500062/2; від 03 липня 2013 року
№ 100250000/2013/500066/2.

Не погоджуючись із вказаними
рішеннями, позивач звернувся з цим
позовом.

Задовольнивши позов, суди виходили з
того, що митницею не доведено наявності
підстав для коригування заявленої
митної вартості, оскільки дійшли
висновку про відсутність у поданих
позивачем документах розбіжностей, які
можуть вплинути на митну вартість
товару, а також про достатність цих
документів для її перевірки.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів, оскільки вони
зроблені з правильним застосуванням
норм матеріального права, за
результатом встановлення, розгляду і
оцінки всіх необхідних обставин
справи.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного
кодексу України митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що основним методом
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться на митну територію
України відповідно до митного режиму
імпорту, є перший метод - за ціною
договору (вартість операції). Кожний
наступний метод застосовується, якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати
жоден із зазначених методів, митна
вартість визначається за резервним
методом відповідно до вимог,
встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного Кодексу
України метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

В обґрунтування прийнятих рішень
митниця зазначила про: невідповідність
обраного декларантом методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 Митного
кодексу України; неподання декларантом
додаткових документів в повному обсязі
на письмову вимогу митного органу, а
надані додаткові документи не
підтверджують числові значення митної
вартості, неподання основних
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів; невідповідність обраного
декларантом методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 Митного кодексу України. При
цьому конкретних обставин, на підставі
яких зроблено такі висновки, митницею
не зазначено.

Аналізуючи дійсні обставини прийняття
оскаржуваних рішень, суди обох
інстанцій дійшли висновків про
відсутність підстав для витребування у
позивача додаткових документів,
оскільки всі числові дані вартості
товару позивачем підтверджено під час
подання ВМД, тому зазначили, що
ненадання позивачем безпідставно
витребуваних документів не є підставою
для коригування митної вартості. Крім
того, судами встановлено
необґрунтованість застосування
резервного методу визначення митної
вартості без дотримання митницею
встановленого порядку проведення
консультацій та пояснення
неможливості застосування попередніх
чотирьох додаткових методів.

Таким чином, визнавши необґрунтованими
всі зазначені митницею підстави для
витребування додаткових документів та
причини коригування митної вартості,
суди дійшли висновку про
неправомірність оскаржених рішень,
тому позов про їх скасування
задовольнили.

Наявними матеріалами справи вказані
висновки судів повністю
підтверджуються.

Доводи касаційної скарги зводяться до
власної, при цьому, помилкової оцінки
наявних доказів та вказаних висновків
жодним чином не спростовують.

З огляду на таке, підстави для
скасування законних і обґрунтованих
судових рішень колегія суддів не
вбачає.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: