Справа № 686/5025/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 686/5025/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Салоїд Н.М.
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Боровицького О. А.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду в м.
Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 13 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду в м. Хмельницькому про
визнання протиправною відмову у
проведенні перерахунку довічного
утримання та зобов'язання здійснити
перерахунок ,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про визнання
протиправною відмови відповідача в
проведені перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці апеляційного суду
Хмельницької області; зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату щомісячного довічного
грошового утримання відповідно до
частини 3 статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статті 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" в
розмірі 90 відсотків суддівської
винагороди судді апеляційного суду
Хмельницької області відповідно до
довідки зазначеного суду №06-40/14 від
28.02.2014 із суддівської винагороди в
розмірі 21436,82 грн. без обмеження
щомісячного довічного грошового
утримання максимальним розміром
визначеного Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи від 08 липня 2011 року" з 01 грудня
2013 року з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до постанови Хмельницького
міськрайонного суду від 13 травня 2014
року позов задоволено частково, а
саме: визнано протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому щодо непроведення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
апеляційного суду Хмельницької
області ОСОБА_2; зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок,
доплату та виплату позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання відповідно до частини 3
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статті 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" в
розмірі 90 відсотків суддівської
винагороди судді апеляційного суду
Хмельницької області відповідно до
довідки зазначеного суду №06-40/14 від
28.02.2014 із суддівської винагороди в
розмірі 21436,82 грн. без обмеження
щомісячного довічного грошового
утримання максимальним розміром
визначеного Законом України "Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи від 08 липня 2011 року" з
урахуванням виплачених сум; в
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказану постанову та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.
Аргументуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що судом
першої інстанції при постановлені
оскарженого рішення порушено норми
матеріального та процесуального права,
а висновки суду не відповідають
дійсним обставинам справи.

Позивач не скористався правом
регламентованим положеннями статті 191
КАС України та не надав письмові
заперечення на апеляційну скаргу
відповідача.

В засідання учасники процесу не
прибули, надавши заяви про розгляд
справи в порядку письмового
провадження. Неприбуття сторін до суду
апеляційної інстанції, які були
належним чином повідомлені про дату,
час та місце апеляційного розгляду
справи, не перешкоджає слуханню
спірного питання відповідно до вимог
частини 4 статті 196 КАС України.

Відповідно до частини 6 статті 12,
частини 1 статті 41 КАС України, у
випадку неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі під час
судового розгляду повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що в лютому 2014 року
позивач звернувся до відповідача із
заявою про перерахунок довічного
утримання судді у відставці в зв'язку з
набранням чинності статтею 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів". Однак, відповідач відмовив
йому, обґрунтовуючи тим, що підстав для
перерахунку розміру щомісячного
довічного грошового утримання, у
зв'язку зі зміною грошового утримання
судді апеляційного суду, відповідно до
Рішення Конституційного Суду від
03.06.2013 року №3-рп/2013 немає.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
положень Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" та Рішення
Конституційного Суду України в справі
№ 1-2/2013 від 03.06.2013 р. № 3-рп/2013 щодо права
суддів у відставці на перерахунок
щомісячного грошового утримання у разі
збільшення матеріального забезпечення
працюючих суддів.

Вінницький апеляційний
адміністративний суд вважає такий
висновок обґрунтованим, з огляду на
наступне.

З 01.01.2012 року змінилася система оплати
праці суддів у зв'язку зі зміною складу
грошового утримання (суддівської
винагороди), яка передбачена статтею 129
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів".

Відповідно до частини 1 статті 138 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" суддя, який вийшов у відставку,
після досягнення чоловіками віку 62
роки, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України "Про державну службу",
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання.

Частиною третьою зазначеної статті
Закону в редакції до 03.06.2013 року
визначалось, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді з якого було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №
3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" (далі - Закон № 3668-VІ) визначено,
що максимальний розмір пенсії (крім
пенсійних виплат, що здійснюються з
Накопичувального пенсійного фонду) або
щомісячного довічного грошового
утримання (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною), призначених
(перерахованих) відповідно до законів
України "Про державну службу", "Про
судоустрій і статус суддів", не може
перевищувати десяти прожиткових
мінімумів, установлених для осіб, які
втратили працездатність.

Аналогічні норми закріплені і в
частині 5 статті 138 Закону № 2453-VІ.

Оскільки перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання позивач
вимагає провести з часу, коли саме
Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" регулювались
правовідносини з матеріального
забезпечення суддів у відставці, на ці
правовідносини повинні
розповсюджуватись норми зазначеного
закону, що передбачає і прикінцеві
положення Закону № 3668-VІ. Цей Закон до
теперішнього часу не визнаний
неконституційним, тому підлягає
застосуванню.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку за норми Закону
від 7 липня 2010 року № 2453-VІ пізніше
прийняті норми Закону України від 8
липня 2011 року № 3668-VI.

З наданої довідки апеляційного суду
Хмельницької області від 28.02.2014 року
№06-40/14, відповідно до статті 129 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" суддівська винагорода
складається з посадового окладу та
доплат за вислугу років. Посадовий
оклад працюючого судді апеляційного
суду Хмельницької області з 01.12.2013
становить 13398,00 грн., надбака за вислугу
років 60% - 8038,8 грн.

Оскільки позивач працював суддею по
день виходу у відставку, тому
відповідач до наведеної довідки
зобов'язаний був у відповідності з
вимогами Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" провести
відповідні нарахування.

Відтак, належним способом захисту
права позивача є зобов'язання органу
Пенсійного фонду України нараховувати
та виплачувати позивачу щомісячне
довічне грошове утримання згідно з
вимогами статтей 129, 138 Закону України
"Про судоустрій і статус суддів".

Рішенням Конституційного суду України
у справі № 1-2/2013 за конституційним
поданням Верховного Суду України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) окремих положень
статті 2, абзацу другого пункту 2
розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні
положення" Закону України "Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи",
статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці) від 3
червня 2013 року № 3-рп/2013, було
зазначено, що підлягають застосуванню
частини перша, друга статті 138 Закону
№ 2453 у редакції Закону № 3668 як такі, що
не суперечать Конституції України, а
саме частина третя статті 138 Закону №
2453 у редакції Закону № 3668, яка
суперечить Конституції України, не
підлягає застосуванню як така, що
втратила чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону № 2453 в редакції до змін,
внесених Законом № 3668, а саме:
"Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

Положення Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року № 2453-VI у редакції Закону
України "Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI та
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи" від 8
липня 2011 року № 3668-VI, визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Відтак, з 03.06.2013 року підтверджено право
суддям у відставці на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання у разі збільшення
матеріального забезпечення працюючих
суддів. Крім того, з 03.06.2013 року
законодавцем чітко визначено, що
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді в розмірі до 90
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

Згідно з частиною 5 статті 109 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" за суддею, звільненим за його
заявою, про відставку, зберігається
звання судді га гарантії
недоторканності, встановлені для судді
до його виходу у відставку.

У відповідності до статті 6.4.
Європейської хартії про статус суддів
суддя, що досяг встановленого законом
віку для виходу у відставку з
суддівської посади, яку займав
протягом певного часу, повинен
отримувати пенсію по виходу у
відставку, рівень якої повинен бути як
можна ближче до рівня останньої
заробітної плати в якості судді.

Стаття 5 КАС України передбачає
здійснення судочинства відповідно як
Законів України, так і міжнародних
договорів, згода на які дано Верховною
Радою України. Відповідно до статті 8
Конституції України в Україні
визнається і діє принципи верховенства
права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
суду апеляційної інстанції вважає, що
судді, що працюють або працювали у
системі судів загальної юрисдикції, не
повинні ставитись у менш вигідне
становище в питаннях пенсійного
забезпечення, а саме нарахування та
виплати довічного грошового утримання
судді у відставці, порівняно із суддями
Конституційного Суду України.

З урахуванням викладеного, апеляційний
суд дійшов висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, постанова прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції, тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови не
вбачається.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198,
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в м. Хмельницькому
залишити без задоволення, а постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 13 травня 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.