Справа № 379/1937/14-а
Суддя: Потеряйко С. А.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/1937/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2014 року
м.Тараща

Таращанський районний суд Київської
області в складі:

головуючого: Потеряйко Світлана
Анатоліївна

при секретарі: Іванченко Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Тараща справу за
адміністративним вним позовом ОСОБА_1
до Таращанського РВ ГУ МВС України в
Київській області, заінтересована
особа Управління Пенсійного фонду
України в Таращанському районі про
визнання протиправним та скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із
вищеназваним позовом, в якому просить
визнати протиправними рішення
відповідача щодо відмови у перерахунку
та видачі йому довідки про заробітну
плату за роботу в зоні відчуження за
період з 04.05.1986 року по 08.05.1986 року за
його заявою від 12.06.2014 року та
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та видати йому довідку про
заробітну плату за роботу в зоні
відчуження відповідно до маршрутного
листа за період з 04.05.1986 року по 08.05.1986
року з урахуванням: посадового окладу
та окладу за спеціальне звання в
подвійному розмірі та кратності
відповідно до зони небезпеки (ІІ зона
небезпеки), (посадовий оклад - 90 крб.,
оклад за спеціальне звання - 120 крб.,
вислуга років - 31,50 крб.); оплата за
роботу в зоні відчуження у вихідний
день в подвійному розмірі та кратності
(04.05.1986 року була неділя); премії в
розмірі 60% посадового окладу з
урахуванням кратності (посадовий оклад
90 крб.), вказати в довідці про заробітну
плату підвищення посадового окладу на
15% за роботу в районах з підвищеною
радіоактивністю. А також допустити
негайне виконання рішення суду та
звільнити його від сплати судового
збору відповідно до наданих йому пільг.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що не погоджується з
висновком рішення відповідача про
відсутність підстав для перерахунку
заробітної плати та видачі довідки,
вважає його необґрунтованим та таким,
що не відповідає положенням ряду
нормативно-правових актів колишнього
СРСР: при нарахуванні заробітної плати
не збільшено тарифну ставку на 100%; не
враховано роботу у вихідний день; не
нарахована премія в розмірі 60% тарифної
ставки; вказати в довідці про заробітну
плату підвищення до 15% посадового
окладу.

В судове засідання позивач не з'явився,
про час, день розгляду справи
повідомлений належно, проте в поданій
до суду заяві просить розглянути
справу без його участі, позов підтримує
в повному обсязі та просить
задовольнити його вимоги.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явивися, хоча належно
був повідомлений про час та місце
розгляду справи. Проте надав суду
заперечення на позов, в якому позовні
вимоги не визнав в повному обсязі,
мотивуючи тим, що на час виникнення
спірних правовідносин нарахування
основного грошового забезпечення у 1986
році здійснювалось згідно з
«Положенням про грошове забезпечення
осіб рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ», яке було
обумовлене наказом МВС СРСР від 19.03.1984
№ 090.

Згідно з розпорядженням Ради Міністрів
СРСР від 17.05.1986 р. № 964, Постанови Ради
Міністрів УРСР та Укрпрофради від
10.06.1986 № 207-7 оплата праці позивачу
здійснювалась у відповідній кратності
до зони перебування.

Наказами МВС СРСР, якими керувались
органи внутрішніх справ при
нарахуванні грошового утримання
особам рядового та начальницького
складу за роботу під час ліквідації
аварії на ЧАЕС, не було передбачено
преміювання, понадурочний та нічний
час взагалі.

Норми КЗпП УРСР на працівників органів
внутрішніх справ не поширювались. в
тому числі щодо режиму робочого часу,
додаткової оплати за роботу у вихідні,
святкові і неробочі дні, надурочні і
нічні години тощо.

Питання преміювання працівників ОВС
задіяних на роботах по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС також не
підлягало задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до постанови Держкомпраці
СРСР і Секретаріату ВЦРПС від 07.05.1986 №
153/10-43 премії за роботу в зоні ЧАЕС
виплачувалась відповідно до діючих на
підприємстві систем преміювання. З
урахуванням того, що щомісячне
преміювання осіб рядового та
начальницького складу органів та
підрозділів внутрішніх справ (в тому
числі і позивачеві) не здійснювалось,
то відповідно і підстави для виплати
премії за період виконання робіт,
пов'язаних із ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС у позивача відсутні.

Таким чином, грошове утримання
позивача за час несення служби в зоні
особливого контролю в 1986 році
нараховане та виплачене згідно
законодавства, яке діяло на той період.

Згідно ч. 4 статті 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» видача
довідок про заробітну плату
здійснюється підприємствами,
установами та організаціями.

Відповідно до п. 17 Порядку та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій, відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою Пенсійного фонду України
від 25.11.2005 № 22-1 довідка про заробітну
плату (дохід) особи видається на
підставі особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів про
нараховану та сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Враховуючи вимоги п. 17
Порядку, відповідач має право видати
довідку про розмір заробітної плати
відповідно до даних, що містяться у
розрахунковому листі позивача за
відповідний період.

Так, позивачеві була надана довідка,
виходячи з даних розрахункового листа
за 1986 рік (період коли виникли спірні
правовідносини).

У листі Міністерства праці та
соціальної політики України від 13.04.2001
№ 03-3/1652-018-21 «Про оплату праці у зоні
відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років, осіб, які
виконували роботи, пов'язані з
ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і
запобіганням забрудненню
навколишнього середовища» було
розсекречено ряд нормативно-правових
актів урядів СРСР та УРСР. Серед
розсекречених, в тому числі, і ті, на
які посилається позивач, а саме:
постанова Ради Міністрів СРСР та ВЦРПС
№ 655-195 від 05.06.1986 року, постанова Ради
Міністрів УРСР і Української
республіканської Ради Професійних
Спілок від 10.06.1986 року № 207-7, постанова
Ради Міністрів СРСР № 524-156 від 07.05.1986
року тощо.

Нормами ст. 99 КАС України передбачено,
що адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду. Для звернення
до адміністративного суду за захистом
своїх прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Вважають, що позивач мав всі підстави
та можливість дізнатися про порушення
свого права після розсекречення
зазначених вище нормативно правових
актів ще в 2001 році та міг вжити всіх
заходів, передбачених законодавством
заходів (в тому числі звернутися до
суду) для їх захисту, а від так вважають,
що право на звернення до суду за
захистом своїх прав пропустив ще в 2001
році.

Крім того, довідка про заробітну плату
за роботу в зоні відчуження була видана
13.01.2012 року, що також свідчить про
пропуск шестимісячного строку
звернення до адміністративного суду.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись
ст.ст. 99,100 Кодексу адміністративного
судочинства України, просили позов
залишити без розгляду.

Представник заінтересованої особи в
судове засідання не з'явився про час,
день та місце розгляду справи
повідомлений належно, про що свідчить
розписка про отримання повістки, про
причини неявки не повідомив.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає залишенню без
розгляду, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач
являється учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1),
також є інвалідом ІІ групи із
захворюванням, пов'язаним з наслідками
Чорнобильської катастрофи.

Згідно із довідкою, виданою
Таращанським РВ ГУ МВС України в
Київській області 13.01.2012 року
вбачається, що за роботу в населеному
пункті - м. Чорнобиль з 04.05. по 08.06.1986 року
по місцю роботи Таращанського РВ ГУ МВС
України позивачу виплачена заробітна
плата в сумі 140,50 крб. з урахуванням
коефіцієнта 4.

16.06.2014 року позивач звернувся до
Таращанського РВ ГУ МВС України в
Київській області з письмовою заявою, з
проханням провести перерахунок
заробітної плати за період виконання
службових обов'язків в зоні відчуження
в зв'язку з аварією на Чорнобильскій
АЕС, відповідно до маршрутного листа та
просив видати йому довідку про
підвищену заробітну плату відповідно
до законодавства, так як довідка,
видана 13.01.2012 року не відповідає
вимогам законодавства і при
перерахунку пенсії значно занижує її
розмір, що є прямим порушенням законів
та Конституції України в частині
соціального захисту ліквідаторів
аварії на ЧАЕС.

16.06.2014 року листом відповідача № 1238
відмовлено у перерахунку заробітної
плати позивача та видачі довідки,
мотивуючи тим, що щомісячне
преміювання осіб рядового та
начальницького складу органів
(підрозділів) внутрішніх справ до
відрядження в зону відчуження не
здійснювалося, тому підстав для
виплати премії за період виконання
робіт, пов'язаних із ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС, після
повернення їх із зони відчуження не
було.

Згідно з листом Міністерства праці та
соціальної політики України від 13
квітня 2001 року № 03-3/1652-018-2 «Про оплату
праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990
років осіб, які виконували роботи,
пов'язані з ліквідацією наслідків
аварії на ЧАЕС і запобіганням
забрудненню навколишнього середовища»
вказано, що листом Держкомпраці УРСР
від 13 червня 1989 року № 10-769 Рада
Міністрів СРСР зняла гриф «секретно» з
постанов ЦК КПРС, Президії Верховної
Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС
від 07 травня 1986 року № 524-156, Ради
Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986
року № 665-195, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС
від 29 грудня 1987 року № 1497-378,
розпоряджень від 3 вересня 1986 року №
1767-рс і від 11 грудня 1986 р. № 2488-рс.
Повідомлялось також, що
розсекречуються прийняті до виконання
постанови Ради Міністрів УРСР від 8
травня 1986 року №168-5, від 10 червня 1986
р. №207-7, розпорядження Ради Міністрів
УРСР від 10 вересня 1986 року №530-рс, від 16
грудня 1986 року №694-рс, від 6 січня 1988 р.
№12-рс та листи Держкомпраці УРСР, якими
доводились зазначені рішення Ради
Міністрів УРСР: №4с від 9 травня 1986 року,
№58с від 11 червня 1986 року, №132с від 16
вересня 1986 року, №179с від 25 грудня 1986
року, №8с від 22 січня 1988 року. Знято гриф
секретності з низки інших нормативних
актів, пов'язаних з ліквідацією
наслідків аварії на ЧАЕС.

Нормами ст. 99 КАС України передбачено,
що адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду. Для звернення
до адміністративного суду за захистом
своїх прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС УКраїни
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання. так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Приймаючи до уваги викладене,
враховуючи, що нормативно-правові акти,
на які посилається позивач
розсекречені ще в 2001 році, а довідка,
яка як він вважає, не відповідає
вимогам законодавства і при
перерахунку пенсії значно занижує її
розмір, видана позивачу Таращанським
РВ ГУ МВС України в Київській області
ще 13.01.2012 року, і останній не просить
поновити строк звернення до
адміністративного суду для захисту
своїх прав, суд дійшов висновку, що
строк на звернення до суду позивачем
пропущено, підстав для визнання причин
його пропуску поважними суд не
знаходить, тому позовну заяву слід
залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 14, 70, 71, 99-100,158-163, 167,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Таращанського РВ ГУ МВС України в
Київській області, заінтересована
особа Управління Пенсійного фонду
України в Таращанському районі про
визнання протиправним та скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії залишити без розгляду.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Таращанський районний суд
Київської області протягом 10 днів з дня
отримання копії даної постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набуває чинності після
спливу вказаного строку на її
оскарження.

Головуючий: Потеряйко С. А.