Справа № 810/735/14-а
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/735/14-а Головуючий
у 1-й інстанції: Скрипка І.М.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

20 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Горбань Н.І.

при секретарі: Комісаренко
В.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3,
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_3 звернулась до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення
Переяслав-Хмельницької ОДПІ №
від 18 грудня 2013 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року позов частково: визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення
Переяслав-Хмельницької ОДПІ №
від 18 грудня 2013 року у частині
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій на суму 45482 грн. 75 коп.; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, подано апеляційні скарги в
яких:

ФОП ОСОБА_3 просить скасувати постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року в частині незадоволених позовних
вимог та прийняти нову постанову, якою
позов задовольнити, мотивуючи свої
вимоги тим, що судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, а висновки суду не відповідають
обставинам справи;

Переяслав-Хмельницька ОДПІ просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від 22
травня 2014 року в частині задоволених
позовних вимог та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити, мотивуючи свої вимоги тим,
що судом неповно з'ясовано обставини,
що мають значення для справи, порушено
норми матеріального та процесуального
права.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
з'явившихся учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем,
зареєстрована 26 лютого 2003 року (а.с.9),
перебуває на податковому обліку у
Баришівському відділенні
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції,
отримала торговий патент на право
здійснення торгівельної діяльності із
терміном дії з 1 квітня 2011 року по 31
березня 2016 року (а.с.8), а також ліцензію
на право роздрібної торгівлі
алкогольними напоями на період з 8
серпня 2013 року по 7 серпня 2014 року (а.с.10).

З 13 по 14 листопада 2014 року, на підставі
наказу Головного управління
Міндоходів у Київській області про
проведення фактичних перевірок (а.с.38)
та направлень від 13 листопада 2013 року
№2185 і №2186 (а.с.37), проведено фактичну
перевірку діяльності ФОП ОСОБА_3,
зокрема магазину, розташованого за
адресою: житловий масив Садовий, 6, кв.1,
в місті Березані Київської області. У
вказаних направленнях на перевірку
міститься підпис позивача на
підтвердження пред'явлення службового
посвідчення та відповідних направлень
(а.с.37).

За результатами перевірки складено Акт
№1003/1000/22/НОМЕР_1 від 14 листопада 2013 року,
у якому зазначено, що у магазині
здійснювалась (згідно Z-звітів
електронних журналів РРО) роздрібна
торгівля пивом солодовим у пляшках за
готівку із застосуванням РРО. При
цьому, у ході перевірки встановлено дві
групи порушень: 1) несвоєчасне (у день
одержання готівки) оприбуткування
готівкових коштів в книзі ОРО
№р/1, зареєстрованої 1 лютого 2010
року, на підставі фіскальних звітних
чеків Z-звітів з №0001 по №0247 (з 2 лютого
2010 року по 31 грудня 2010 року) на загальну
суму 9096,55 грн., зокрема, в розділі 2
«Облік руху готівки та сум
розрахунків» в графах 1-8 відсутні
записи про надходження готівкової
виручки; 2) несвоєчасне (у день
одержання готівки) оприбуткування
готівкової виручки від торгівельної
діяльності за період з 18 жовтня по 12
листопада 2013 року на загальну суму 2033,50
грн., а саме: книгу обліку доходів і
витрат, затверджену наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 16 вересня 2013 року №481, фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 взагалі не
використовувала у будь-якому вигляді.

За висновками цього Акта, позивачем
порушено пункт 2.6 Постанови правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року №637 «Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні» та
наказ Міністерства доходів і зборів
України від 16 вересня 2013 року №481 «Про
затвердження форми Книги обліку
доходів і витрат, яку ведуть фізичні
особи-підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, і
фізичні особи, які провадять незалежну
професійну діяльність, та Порядку її
ведення» (а.с.35-36).

З письмових пояснень ОСОБА_3, наданих
під час проведення перевірки у додатку
до вказаного Акта (а.с.39) вбачається, що
в магазині використовується РРО
№ та КОРО №/р/1, дата
реєстрації 1 лютого 2010 року, в графі
«розпочато» запису немає, а в розділі 2
цієї книги записи зроблено 1 січня 2011
року. В період з 1 лютого 2010 року по 31
січня 2010 року записи не виконувались,
тому що працювали під 25% без накладних.
Зазначила, що книгу обліку доходів та
витрат в електронному вигляді не веде,
книга нового зразка не реєструвалась.

На підставі вищевказаного Акта
фактичної перевірки податковим
органом прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 18
грудня 2013 року, яким позивачу
нараховано штрафні (фінансові) санкції
на суму 55650,25 грн. (а.с. 16).

Позивачем було надано для огляду
оригінал книги обліку розрахункових
операцій №р/2, при цьому у номері
такої книги було здійснено виправлення
і він не відповідає номеру книги обліку
розрахункових операцій, яка надавалась
під час перевірки. Крім того, книга
містить записи про те, коли вона
розпочата та коли закінчена, а також
наявні записи у розділі 2 «Облік руху
готівки та сум розрахунків» про
надходження готівкової виручки.

Податковим органом подано примірник
книги обліку розрахункових операцій
№/р/1 (без виправлень, без
відомостей про дати її початку і
закінчення, записів про рух готівки у
відповідних графах тощо), яка
досліджувалась під час проведення
перевірки (а.с.51-76,107-132).

Зауваження до Акта перевірки щодо
виявлених фактів нездійснення записів
про надходження готівкової виручки з 2
лютого 2010 року по 31 грудня 2010 року
-відсутні.

Усі наявні у ФОП ОСОБА_3 на момент
перевірки книги обліку перераховано у
Акті перевірки, зокрема книга обліку
розрахункових операцій №р/1,
зареєстрована 1 лютого 2010 року, та книга
обліку розрахункових операцій на
реєстратор розрахункових операцій
№р/2. Книга обліку доходів і
витрат як нового, так і старого зразка -
була відсутня, що відображено у Акті
перевірки як посадовими особами
Інспекції, так і самостійно зазначено
позивачем (а.с.36).

Зауважень до Акта перевірки або ж
заперечень стосовно викладених у
такому документі відомостей про
відсутність у позивача книги обліку
доходів і витрат - не подано.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов частково виходив з того, що
абзацом четвертим статті 2 Закону №
265/95-ВР «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» визначено, що розрахункова
операція - це приймання від покупця
готівкових коштів, платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо за місцем
реалізації товарів (послуг), видача
готівкових коштів за повернутий
покупцем товар (ненадану послугу), а у
разі застосування банківської
платіжної картки - оформлення
відповідного розрахункового документа
щодо оплати в безготівковій формі
товару (послуги) банком покупця або, у
разі повернення товару (відмови від
послуги), оформлення розрахункових
документів щодо перерахування коштів у
банк покупця.

Порядок ведення касових операцій у
національній валюті України
підприємствами (підприємцями), а також
окремі питання організації банками
роботи з готівкою регулюється
Положенням про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженим постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року № 637,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 13 січня 2005 року за № 40/1032
(Положення про ведення касових
операцій).

За визначенням пункту 1.2 цього
Положення оприбуткування готівки - це
проведення підприємствами і
підприємцями обліку готівки в касі на
повну суму її фактичних надходжень у
касовій книзі, книзі обліку доходів та
витрат, книзі обліку розрахункових
операцій.

Суми готівки, що оприбутковуються,
мають відповідати сумам, визначеним у
книзі обліку розрахункових операцій,
книзі обліку доходів та витрат, книзі
обліку розрахункових операцій.

У цьому ж пункті Положення закріплено,
що книга обліку - це касова книга, книга
обліку доходів і витрат, книга обліку
виданих та прийнятих старшим касиром
грошей або книга обліку розрахункових
операцій; книгою обліку доходів і
витрат є документ установленої форми,
що застосовується відповідно до
законодавства України для
відображення руху готівки. Форму
відповідної книги обліку доходів і
витрат установлено Державною
податковою адміністрацією України.

За правилами пункту 2.6 Положення про
ведення касових операцій уся готівка,
що надходить до кас, має своєчасно (у
день одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.
Оприбуткуванням готівки в касах
підприємств, які проводять готівкові
розрахунки з оформленням їх касовими
ордерами і веденням касової книги
відповідно до вимог глави 4 цього
Положення, є здійснення обліку готівки
в повній сумі її фактичних надходжень у
касовій книзі на підставі прибуткових
касових ордерів. У разі проведення
готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням РК
оприбуткуванням готівки є здійснення
обліку зазначених готівкових коштів у
повній сумі їх фактичних надходжень у
книзі обліку розрахункових операцій на
підставі фіскальних звітних чеків РРО
(даних РК). Підприємствам, яким Законом
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" надано право проводити
розрахунки готівкою із споживачами без
використання РРО та РК і специфіка
функціонування яких унеможливлює
оформлення ними кожної операції
касовим ордером (продаж проїзних і
перевізних документів; білетів
державних лотерей; квитків на
відвідування культурно-спортивних і
видовищних закладів тощо),
дозволяється оприбутковувати готівку
наприкінці робочого дня за сукупністю
операцій у цілому за робочий день з
оформленням касовими документами і
відображенням у відповідній книзі
обліку. Суми готівки, що
оприбутковуються, мають відповідати
сумам, визначеним у відповідних
касових (розрахункових) документах.

Згідно з пунктом 7.3 цього Положення у
разі виявлення порушень установленого
порядку ведення операцій з готівкою
органи державної податкової служби
України застосовують до порушників
штрафні санкції на підставі подання
органів контролю згідно з
законодавством України.

Згідно з пунктом 177.10 статті 177
Податкового кодексу України фізичні
особи - підприємці зобов'язані вести
Книгу обліку доходів і витрат та мати
підтверджуючі документи щодо
походження товару. Форма Книги обліку
доходів і витрат та порядок її ведення
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

Наказом Міністерства доходів і зборів
№481 від 16 вересня 2013 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 1 жовтня 2013 року за N
1686/242181 та чинного з 18 жовтня 2013 року,
затверджено форму Книги обліку доходів
і витрат, яку ведуть фізичні особи -
підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, і
фізичні особи, які провадять незалежну
професійну діяльність, та Порядок
ведення Книги обліку доходів і витрат,
яку ведуть фізичні особи - підприємці,
крім осіб, що обрали спрощену систему
оподаткування, і фізичні особи, які
провадять незалежну професійну
діяльність, що додаються. У пункті 1
такого Порядку закріплено, що
відповідно до пункту 177.10 статті 177 та
пункту 178.6 статті 178 розділу IV
Податкового кодексу України (фізичні
особи - підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, та
фізичні особи, які провадять незалежну
професійну діяльність (далі -
самозайняті особи), зобов'язані вести
Книгу обліку доходів і витрат, у якій за
підсумком робочого дня, протягом якого
отримано дохід, на підставі первинних
документів здійснюються записи про
отримані доходи та документально
підтверджені витрати. Книга ведеться
за вибором платника податку в
паперовому або електронному вигляді.

Абзацом третім частини першої статті 1
Указу № 436/95 установлено, що у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу,
зокрема, за неоприбуткування (неповне
та/або несвоєчасне) оприбуткування у
касах готівки - у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

При цьому невідображення готівки у
книзі обліку після їх проведення із
застосуванням РРО є порушенням порядку
оприбуткування готівки,
відповідальність за яке встановлена
саме Указом № 436/95.

Згідно з п. 102.1 Податкового кодексу
України контролюючий орган, крім
випадків, визначених пунктом 102.2 цієї
статті, має право самостійно визначити
суму грошових зобов'язань платника
податків у випадках, визначених цим
Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня,
що настає за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації
та/або граничного строку сплати
грошових зобов'язань, нарахованих
контролюючим органом, а якщо така
податкова декларація була надана
пізніше, - за днем її фактичного
подання. Якщо протягом зазначеного
строку контролюючий орган не визначає
суму грошових зобов'язань, платник
податків вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку.

Згідно з пунктом 44.3 статті 44
Податкового кодексу України платники
податків зобов'язані забезпечити
зберігання документів, визначених у
пункті 44.1 цієї статті, а також
документів, пов'язаних із виконанням
вимог законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, не менш як 1095 днів з
дня подання податкової звітності, для
складення якої використовуються
зазначені документи, а у разі її
неподання - з передбаченого цим
Кодексом граничного терміну подання
такої звітності.

Щодо порушення, яке мало місце у період
з 2 лютого 2010 року по 31 грудня 2010 року.
Перевірка проводилась з 13 листопада 2013
року, тому відповідно до статей 44 та 102
Податкового кодексу України, строки
давності по застосуванню відповідних
санкцій за період з 2 лютого 2010 року по 12
листопада 2010 року - минули.

Податковим органом не було
конкретизовано суму виявлених
порушень щодо періоду з 13 листопада 2010
року по 31 грудня 2010 року, а лише вказано
загальну суму за весь період з 2 лютого
2010 року по 31 грудня 2010 року.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що несвоєчасно
оприбуткована сума за період з 2 лютого
2010 року по 31 грудня 2010 року становить
9096,55 грн.

За таке порушення застосована санкція
у п'ятикратному розмірі від суми
неоприбуткування - 45482,75 грн. (9096,55 грн.*5)

За вказаних обставин суд першої
інстанцій дійшов обґрунтованого
висновку щодо неправомірності
прийняття Переяслав-Хмельницькою ОДПІ
податкового повідомлення-рішення
№ від 18 грудня 2013 року у частині
нарахування штрафних (фінансових)
санкцій на суму 45482 грн. 75 коп.

Перевіркою встановлено несвоєчасне (у
день одержання готівки) оприбуткування
готівкової виручки від торгівельної
діяльності за період з 18 жовтня по 12
листопада 2013 року на загальну суму 2033,50
грн., а саме: відсутність книги обліку
доходів і витрат, затверджену наказом
Міністерства доходів і зборів України
від 16 вересня 2013 року №481.

Надана позивачем для огляду книга
обліку доходів і витрат не відповідає
вимогам, що затвердженим наказом
Міністерства доходів і зборів №481 від 16
вересня 2013 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Київського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3,
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в
касаційному поряд ку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги
протягом двадцяти днів піс ля
набрання ухвалою законної сили.

Ухвалу складено в повному обсязі -
21.08.2014 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова Судді:Л.М.
Гром, Н.І. Горбань

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Горбань Н.І.