Справа № 804/7526/13-а
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/23856/14

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Олендера І.Я. (доповідача),
Головчук С.В., Олексієнка М.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Нікополі та Нікопольському
районі Дніпропетровської області про
скасування вимоги № Ф-794 від 3 травня 2013
року, провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області на ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2013 року позивач - ФОП ОСОБА_4
звернувся до суду першої інстанції з
позовом, в якому просив визнати
протиправною та скасувати вимогу
відповідача - УПФ України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області про сплату
недоїмки з єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 26
червня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11 березня 2014 року, адміністративний
позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій мотивували
свої рішення тим, що позивач є
пенсіонером, який отримує пенсію за
віком, з урахуванням чого має
передбачене ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», право на
звільнення від сплати єдиного внеску.

У поданій касаційній скарзі відповідач
заявив вимоги про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанції,
як таких, що постановлені із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

У доводах касаційної скарги,
відповідач зазначає, що позивач не є
пенсіонером за віком, оскільки пенсія
призначена на пільгових умовах із
зменшенням пенсійного віку, а тому він
не звільнений від сплати єдиного
державного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Справу розглянуто в порядку письмового
провадження, відповідно до пункту
першого частини першої статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступні обставини.

Позивач зареєстрований в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 18.03.1998 року
за № 0000443, що підтверджується
Свідоцтвом серії НОМЕР_1.

Позивач є пенсіонером за віком з 20.07.2012
р., що підтверджується пенсійним
посвідченням НОМЕР_2 та трудовою
книжкою від 28.08.2013 року, отримує пенсію
за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
знаходиться на обліку в УПФ України в м.
Нікополі та Нікопольському районі
Дніпропетровської області.

Відповідачем прийнята вимога про
сплату позивачем недоїмки № Ф-794 від
03.05.2013 року, а саме суми недоїмки зі
сплати єдиного внеску в розмірі 2898,21
грн.

Договір з Пенсійним фондом України про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування позивач не
укладав.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
зазначена касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступних
мотивів.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464-VI) платниками єдиного внеску є ФОП, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності.

Особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (частина
четверта статті 4 Закону № 2464-VI).

Таким чином, за змістом цієї норми ФОП,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
єдиного внеску за себе, за умови, якщо
вони є пенсіонерами за віком (незалежно
від того чи досягли вони загального
пенсійного віку чи така пенсія
оформлена на пільгових умовах - зі
зменшенням пенсійного віку) та
отримують відповідно до закону пенсію.

Згідно із абзацами першим та другим
пункту 16 Прикінцевих положень Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - № 1058-IV) до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Положення
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»
(далі - Закон № 1788-ХІІ) застосовуються,
зокрема в частині визначення права на
пенсію за віком на пільгових умовах.

Статтею 2 Закону № 1788-ХІІ визначено
виключний перелік трудових пенсій, які
призначаються за цим Законом (за віком;
по інвалідності; в разі втрати
годувальника; за вислугу років).
Загальні умови призначення пенсій за
віком визначені статтею 12 Закону №
1788-ХІІ та частиною першою статті 26
Закону № 1058-IV. Таке право
виникало у чоловіків після досягнення
60 років та за наявності відповідного
стажу. При цьому статтею 13 Закону №
1788-ХІІ, на підставі пункту «а» частини
першої якої, як установили суди,
позивач отримує пенсію, передбачена
можливість призначення пенсії за віком
на пільгових умовах - зі зменшенням
віку, зазначеного у статті 12 цього
Закону, та за наявності відповідного
трудового стажу.

Проаналізувавши наведені норми
матеріального права, враховуючи
закріплені Конституцією України
гарантії громадян на соціальний
захист, суд касаційної інстанції
вважає, що особи, яким пенсія за віком
призначена відповідно до пункту «а»
частини першої статті 13 Закону №
1788-ХІІ, не є платниками єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за себе згідно з
частиною четвертою статті 4 Закону №
2464-VI, так само як і особи, які є
пенсіонерами за віком на загальних
умовах, оскільки згадана норма не
містить будь-яких винятків щодо
пенсіонерів за віком.

Аналогічна правова позиція щодо
застосування зазначених норм
матеріального права викладена у
постановах Верховного Суду України
від 15.04.2014 року № 21-57а14 та № 21-70а14, від
13.05.2014 року № 21-74а14.

Враховуючи викладене, суд касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій, що фізичні
особи-підприємці, які є платниками
єдиного податку та є пенсіонерами за
віком, не зважаючи на ту обставину, що
вийшли на пенсію достроково у зв'язку з
наданням їм додаткових соціальних
гарантій, можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Доводи касаційної скарги
спростовуються викладеними вище
нормами права та установленими
обставинами справи, у зв'язку з чим
відсутні підстави для її задоволення
та скасування оскаржуваних судових
рішень.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 223 КАС України
суд касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що з
оскаржуваних судових рішень
вбачається, що при їх ухваленні, суди
попередніх інстанцій не допустили
порушень норм матеріального та
процесуального права, які могли б бути
підставою для скасування чи зміни
судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 220, 222, 223, 224, 231, 254
КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Нікополі
та Нікопольському районі
Дніпропетровської області залишити
без задоволення, а ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року та постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року у справі № 804/7526/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили протягом
п'яти днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді
І.Я. Олендер

С.В. Головчук

М.М. Олексієнко