Справа № 826/18039/13-а
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року
м. Київ К/800/31041/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівДонця О. Є.,
Чумаченко Т. А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 березня 2014 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київська міська державна
адміністрація), третя особа:
Департамент містобудування та
архітектури виконавчого органу
Київської міської ради (Київська
міська державна адміністрація) про
визнання протиправним та скасування
розпорядження,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась з позовом про
визнання протиправним та скасування
розпорядження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від 13
грудня 2013 року № 2251 "Про затвердження
Комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності в місті
Києві".

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 березня 2014 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року, в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів,
позивач звернулась з касаційною
скаргою, в якій просить їх скасувати,
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Заперечень не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що оскаржуване
розпорядження № 2251 "Про затвердження
Комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності в місті
Києві" прийнято виконавчим органом
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) 13
грудня 2013 року без проведення
громадських слухань.

Посилаючись на те, що процедура
громадських слухань є обов'язковою для
прийняття вказаного акту, позивач
звернувся з позовом про визнання його
протиправним та скасування.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився апеляційний суд, що в
силу приписів ст. 21 Закону України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності" під час прийняття
оскаржуваного регуляторного акту
процедура громадських слухань не є
обов'язковою.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" громадським слуханням
підлягають розроблені в установленому
порядку проекти містобудівної
документації на місцевому рівні:
генеральні плани населених пунктів,
плани зонування територій, детальні
плани територій.

Згідно із ч. 1 ст. 1 вказаного Закону:
генеральний план населеного пункту - це
містобудівна документація, що визначає
принципові вирішення розвитку,
планування, забудови та іншого
використання території населеного
пункту; план зонування території
(зонінг) - містобудівна документація, що
визначає умови та обмеження
використання території для
містобудівних потреб у межах
визначених зон; детальний план
території - містобудівна документація,
що визначає планувальну організацію та
розвиток території.

Однак, оскаржуване розпорядження
стосується не проектів містобудівної
документації, а визначає питання
благоустрою території шляхом
затвердження комплексної схеми
розміщення тимчасових споруд
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності.

Як правильно зазначено судами
попередніх інстанцій, мала
архітектурна форма є тимчасовою не
пов'язаною із землею фундаментом
конструкцією, а тому її розміщення не
враховується під час розроблення
проектів містобудівної документації,
про які йдеться у ст. 21 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності".

Враховуючи, що затверджена
розпорядженням Комплексна схема
розміщення тимчасових споруд не
відноситься за своїм змістом до
генерального плану населеного пункту,
плану зонування територій, детального
плану територій, адміністративні суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
правильних висновків про
необов'язковість проведення
громадських слухань для її розробки та
прийняття.

Колегія суддів також погоджується з
висновками судів про відсутність
порушень порядку прийняття спірного
розпорядження, на які позивач не
посилалась у своєму позові.

Так, процедура прийняття актів
регуляторного характеру встановлена
ст.ст. 9, 13 Закону України "Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності".

Відповідно до цього порядку, кожен
проект регуляторного акта
оприлюднюється з метою одержання
зауважень і пропозицій від фізичних та
юридичних осіб, їх об'єднань. Про
оприлюднення проекту регуляторного
акта з метою одержання зауважень і
пропозицій розробник цього проекту
повідомляє у спосіб, передбачений
статтею 13 цього Закону. Повідомлення
про оприлюднення проекту
регуляторного акта повинно містити:
стислий виклад змісту проекту; поштову
та електронну, за її наявності, адресу
розробника проекту та інших органів, до
яких відповідно до цього Закону або за
ініціативою розробника надсилаються
зауваження та пропозиції; інформацію
про спосіб оприлюднення проекту
регуляторного акта та відповідного
аналізу регуляторного впливу (назва
друкованого засобу масової інформації
та/або адреса сторінки в мережі
Інтернет, де опубліковано чи розміщено
проект регуляторного акта та аналіз
регуляторного впливу, або інформація
про інший спосіб оприлюднення,
передбачений частиною п'ятою статті 13
цього Закону); інформацію про строк,
протягом якого приймаються зауваження
та пропозиції від фізичних та
юридичних осіб, їх об'єднань;
інформацію про спосіб надання
фізичними та юридичними особами, їх
об'єднаннями зауважень та пропозицій.

Строк, протягом якого від фізичних та
юридичних осіб, їх об'єднань
приймаються зауваження та пропозиції,
встановлюється розробником проекту
регуляторного акта і не може бути
меншим ніж один місяць та більшим ніж
три місяці з дня оприлюднення проекту
регуляторного акта та відповідного
аналізу регуляторного впливу. Усі
зауваження і пропозиції щодо проекту
регуляторного акта та відповідного
аналізу регуляторного впливу, одержані
протягом встановленого строку,
підлягають обов'язковому розгляду
розробником цього проекту. За
результатами цього розгляду розробник
проекту регуляторного акта повністю чи
частково враховує одержані зауваження
і пропозиції або мотивовано їх
відхиляє.

Встановивши, що всі вищевказані вимоги
були дотримані під час прийняття
оскаржуваного розпорядження, а
протилежні доводи позивача не знайшли
свого підтвердження, суди обох
інстанцій дійшли правильного висновку
про безпідставність заявлених вимог.

Оскільки скаржником вказаних
висновків не спростовано, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішень судів попередніх
інстанцій.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 березня 2014 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: