Справа № 2а-1050/11/0970
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
Справа №
47150/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Гудима Л.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Відкритого акціонерного
товариства «Івано-Франківський завод
«Промприлад» на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 28 квітня 2011
року у справі за позовом Відкритого
акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» до управління Пенсійного
фонду України в Калуському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в:

ВАТ «Івано-Франківський завод
«Промприлад» 28.03.2011 року звернулося в
суд з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Калуському районі Івано-Франківської
області про визнання неправомірними
дії та зобов'язання до вчинення дій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем неправомірно, в порушення
чинного законодавства, призначено
пільгові пенсії ОСОБА_1, ОСОБА_2
відповідно до пунктів "а", "б-з" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Зазначив, що така
пільгова пенсія їм повинна бути
призначена в порядку ст.100 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
оскільки необхідний стаж особи здобули
до введення в дію вказаного закону. У
зв'язку з цим витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій вказаним
особам не підлягають відшкодуванню
позивачем, як наслідок дії відповідача
по формуванню розрахунків цих витрат є
неправомірними, а сам розрахунок слід
змінити.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ВАТ
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» оскаржило його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просить рішення суду першої
інстанції скасувати і прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.
Вимоги за апеляційною скаргою
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції були недостатньо досліджені
докази та обставини справи, рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального права. Зазначає, що
висновок суду про те, що особі, яка до і
після 01.01.1992 р. працювала на роботах,
передбачених Списками, пенсія
призначається відповідно до ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", є помилковим, оскільки
такої умови застосування зазначеної
статті Законом, як зазначалося вище, не
передбачено.

Невірним також є висновок суду першої
інстанції про те, що спірні пільгові
пенсії призначені відповідно до ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", тобто відповідно до
закону, який діяв в момент виникнення у
особи права на призначення такої
пенсії. Статті 13 та 100 названого Закону
є діючими з 01.01.1992 р. по даний час. Отже,
пенсії за віком на пільгових умовах (в
тому числі спірні пенсії) можуть
призначатися відповідно до обох
зазначених статей.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1, ОСОБА_2 призначена та
виплачується пільгова пенсія, як
особам які працювали на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком N 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком N 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України.

18.02.2011 року позивачу направлено
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених ОСОБА_1,
ОСОБА_2 відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а",
"б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за 2011 рік.

Відповідно до довідки, підтверджуючої
особливий характер роботи або умов
праці, необхідних для призначення
пільгової пенсії №238/36 від 06.12.2001 року
виданої позивачем ОСОБА_1, він повний
робочий день виконував роботу, що
передбачена списком №1, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№162 від 11.03.1994 р. як до 01.01.1992р., так і
після вказаної дати.

Відповідно до довідки, підтверджуючої
особливий характер роботи або умов
праці, необхідних для призначення
пільгової пенсії №21/36 від 10.09.2008 року,
виданої позивачем ОСОБА_2, вона повний
робочий день виконувала роботу, що
передбачена списком №2, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№162 від 11.03.1994 р. як до 01.01.1992р., так і
після вказаної дати.

Факт проведення атестації робочих
місць за умовами праці для визначення
права робітників на пільгове пенсійне
забезпечення відповідно до списків №1
та №2 стверджується наказом по ВАТ
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» №124 від 07.12.1995 року.
Експертизою якості проведення
атестації робочих місць за умовами
праці та правильності застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт
професій, посад і показників, згідно з
якими призначаються пенсії за віком на
пільгових умовах в ВАТ
"Івано-Франківський завод "Промприлад"
№27 від 30.01.1997 року встановлено, що
атестація проведена відповідно до
вимог законодавчих актів України.

Задовольняючи частково позов суд
першої інстанції виходив з того, що
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягли віку, з якого
набули права на призначення пенсії на
пільгових умовах після 1992 року, тобто
після введення в дію Закону України
"Про пенсійне забезпечення", всі
необхідні умови для призначення
пільгової пенсії було дотримано, а тому
призначення їм пенсій на пільгових
умовах відповідно до ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
тобто відповідно до закону, який діяв в
момент виникнення у особи права на
призначення пенсії на пільгових
умовах, є правильним.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, вважаючи, що він відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи з огляду
на наступне.

Згідно ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний
робочий день на підземних роботах з
особливими шкідливими і особливо
важкими умовами праці, - за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам;

б) працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого ст.12
цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи -жінкам.

Зі змісту статті 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" видно, що
особам, які працювали до введення в дію
цього Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
особам, які мають на день введення в дію
цього Закону повний стаж на зазначених
роботах, що давав право на пенсію на
пільгових умовах, пенсії в розмірах,
передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13-14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Право на призначення пенсії на
пільгових умовах до введення в дію
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" встановлювалось
положеннями статті 9 Закону СРСР "Про
державні пенсії", згідно яких таке
право виникало у чоловіків по
досягнення 50 (пункт а) та 55 років (пункти
б-д) та жінок 45 (пункт а) та 50 років
(пункти б-д) за умови наявності 20, 25
років та 15, 20 років трудового стажу,
відповідно, на роботах з шкідливими та
важкими умовами праці.

Відповідно до п.8 Порядку застосування
Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005р. №383, при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до статті 100 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
застосовуються Списки, затверджені
постановою Ради Міністрів СРСР N 1173 від
22.08.1956 року.

Таким чином право на пенсію відповідно
до ст.100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" має особа, яка набула
необхідний стаж роботи із шкідливими і
важкими умовами праці, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах до 01.01.1992 року і після
цієї дати не працювала на цих роботах.
При цьому наявності атестації робочих
місць не вимагається.

Водночас, стаття 100 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» є нормою, яка
регулює пенсійне забезпечення для
осіб, які не мають права на пільгове
пенсійне забезпечення за ст.13 цього
Закону, проте мали б право за нормами
законодавства, чинного до 01.01.1992 року.
Назва статті 100 Порядок призначення
пільгових пенсій особам, які мали право
на пенсію на пільгових умовах до
введення в дію цього Закону, свідчить
про те, що законодавець, приймаючи таку
норму, чітко визначив її зміст стосовно
вже набутого права на пенсію.

Відповідно, особі, яка до і після 01.01.1992
року працювала на роботах,
передбачених Списками, пенсія
призначається відповідно до ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Вищенаведене також підтверджується
положеннями постанов Кабінету
Міністрів України за №162 від 11.03.1994 року
та за №36 від 16.01.2003 року, якими
відповідно до ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" затверджено
список №1 і список №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на роботах
з особливо шкідливими і особливо
важкими та з шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах.

Крім цього, право на пенсію на
пільгових умовах пов'язується, окрім
стажу, з досягненням особою певного
віку. Відсутність будь-якої із
зазначених умов не породжує право на
призначення такої пенсії.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягли віку, з якого
набули права на призначення пенсії на
пільгових умовах після 1992 року, тобто
після введення в дію Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Відповідно, всі необхідні умови для
призначення пільгової пенсії ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 згідно п.п. "а", "б"-"з" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
відповідачем було дотримано.

Згідно ч.2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст.2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» та п.6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
зареєстрованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України підприємства зобов'язані
відшкодовувати витрати органу
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Відповідно до п.п.6.4 п.6 вищевказаної
Інструкції розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
які надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підпунктом 6.8 п.6 Інструкції
передбачено обов'язок підприємства
щомісяця до 25- го числа вносити до
Пенсійного фонду зазначену в
повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає призначення відповідачем
пенсій ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за нормами ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та включення їх до складу
розрахунків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, що підлягають
відшкодуванню позивачем, правомірним.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального
права, а доводи апеляційної скарги
висновків суду не спростовують і така
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Івано-Франківський завод
«Промприлад» залишити без задоволення,
а постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 28
квітня 2011 року у справі №2а-1050/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Л.Я. Гудим