Справа № 804/9889/14
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 р. Справа № 804/9889/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді - Коренева А.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську в
приміщенні Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Управління пенсійного фонду України в
Софіївському районі Дніпропетровської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривий Ріг про
зобов'язання винити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, УПФУ в Софіївському районі
Дніпропетровської області, звернувся
до суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривий Ріг про
зобов'язання Відділення Фонду включити
до актів щомісячної звірки витрати на
виплату пенсії особам, які отримують
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за березень-травень 2014р.
в сумі 20 475,64грн. На обґрунтування
позовних вимог позивачем зазначено, що
ним щомісячно проводиться виплата
означених пенсій. Згідно з пп. «г», «д»
ст.21 Закону №1105 до обов'язків Фонду
соціального страхування відноситься
своєчасне та в повному обсязі
відшкодовування пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. В судове засідання
представник позивача не прибув,
направив до суду клопотання про
підтримання позову в повному обсязі та
розгляд справи за відсутності
представника управління.

Відповідач, Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривий Ріг,
направив до суду заперечення проти
позову, в яких просив відмовити в
задоволені позову. Мотиви незгоди
зводяться до того, що обраний
позивачем спосіб захисту порушеного
права є неналежним, тобто таким, що не
відповідає змісту прав позивача. Також
відповідачем зауважено, що відповідно
до ч.7 ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України» №1105, якщо
потерпілому або особам, які мають право
на одержання страхових виплат, з вини
Фонду своєчасно не визначено або не
виплачено суми страхової виплати, ця
сума виплачується без обмеження
протягом будь-якого строку; суми коштів
виплачених ОСОБА_1 не відносяться до
Відділення Фонду, оскільки станом на
01.08.14 він не є застрахованою особою та
не знаходиться на реєстрації, як
потерпілий на виробництві у системі
страхування від нещасних випадків,
отже, підстав для виплати ОСОБА_1
страхових виплат не існує; для
проведення відшкодування будь-яких
виплат відповідач, відповідно до вимог
ст.35 Закону №1105, в обґрунтування
понесених витрат повинен мати акт
розслідування та інші документи, як
підставу для призначення і проведення
виплат, дані документи у відділення
відсутні.

З огляду на приписи ст.41, ст.122, ст.128 КАС
України суд вважає за можливе
здійснити судовий розгляд справи в
порядку письмового провадження за
наявними у справі доказами, які повно
та всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень, дослідивши зібрані по
справі докази в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, при винесені рішення
виходить з наступних підстав та
мотивів.

Як встановлено судом в ході вирішення
справи, спірна сума, відносно якої
позивачем заявлена вимога щодо
зобов'язання відповідача прийняти її
до заліку, структурно складається з
суми пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за березень-травень 2014р.
в сумі 20 475,64 грн.

Розв'язуючи спір, суд відмічає, що
принципи та загальні правові,
фінансові та організаційні засади
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян в
Україні врегульовані положеннями
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14.01.98 №16/98-ВР
(далі - Основи), відповідно до яких,
залежно від страхового випадку,
визначені наступні види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: - пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням; -
медичне страхування; - страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності; -
страхування на випадок безробіття; -
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (ст. 4 Основ).

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: - пенсійне
страхування; - страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням; -
медичне страхування; - страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності; -
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: - пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: - профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасові непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання тощо.

Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, наведено у статті 21 Закону
№1105-XIV. Відповідно до цієї статті Фонд
зобов'язаний у встановленому законом
порядку своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, у разі
настання страхового випадку.

Статтею 81 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» №1788-ХІІ визначено, що
надання та виплата пенсій, у тому числі
пенсій по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
ПФУ. Механізм відшкодування Фондом
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено відповідним
Порядком.

Між тим, обраний Позивачем у цій справі
спосіб захисту (відновлення)
порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав Управління ПФУ
щодо відшкодування понесених ним
витрат. Так, Порядок відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04.03.03 № 5-4/4 (далі -
Порядок), не врегульовує спірних
відносин, які виникли у даному випадку,
оскільки встановлене ним правило
підписання актів звірки розрахунків
розраховано на відсутність спору.
Згаданий Порядок визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом №1105, у
тому числі добровільно застраховані,
та потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

У випадку відсутності згоди на
підписання актів та прийняття до
заліку певних сум з боку Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України, що має місце у
спірних правовідносинах, вимоги про
відшкодування таких сум вирішуються в
судовому порядку шляхом пред'явлення
позову про стягнення (відшкодування)
цих сум, а не шляхом пред'явлення вимог
про зобов'язання прийняти до заліку сум
виплачених пенсій або включити їх до
актів звірки.

Даний висновок відповідає позиції
Верховного Суду України, висловленій,
зокрема, у його рішенні від 20.05.07,
прийнятому у справі за позовом
Управління ПФУ у Великобагачанському
районі Полтавської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Великобагачанському та
Решетилівському районах Полтавської
області про зобов'язання прийняти до
заліку та відшкодування суми.

Суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст. 244-2
КАС України рішення Верховного суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначенні норми права, та для всіх
судів України. Згідно зі ст. 161 КАС
України при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення
з підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 237 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, позовні вимоги
щодо зобов'язання Відділення Фонду
включити до актів щомісячної звірки
витрати на виплату пенсії особам, які
отримують пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за березень-травень 2014р.
в сумі 20 475,64 грн., є безпідставними та
ґрунтуються на помилковому розумінні
вищенаведених положень чинного
законодавства, а відтак задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені
адміністративного позову УПФУ в
Софіївському районі Дніпропетровської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривий Ріг про
зобов'язання включити до актів
щомісячної звірки витрати на виплату
пенсії особам, які отримують пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за березень-травень 2014р.
в сумі 20 475,64 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду відповідно до
ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
згідно зі ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя А.О. Коренев