Справа № 813/3760/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 липня 2014 року м.
Львів № 813/3760/14
Львівський окружний адміністративний
суд, суддя Кедик М.В., розглянувши у
порядку скороченого провадження
адміністративну справу за позовом
Сокальської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області до приватного молого
підприємства «Стимул» про стягнення
коштів з рахунків у банку в сумі 6800,00
Сокальська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (далі - Сокальська ОДПІ)
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
приватного молого підприємства
«Стимул» (далі - ПМП «Стимул») про
стягнення коштів з рахунків у банку в
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідачем було
порушено вимоги ст. 15-3 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», а саме: здійснено
реалізацію пива особі, яка не досягла 18
років. Так, відповідно до ст. 17
вказаного Закону, Головним управлінням
Міндоходів у Львівській області було
прийнято рішення про застосування до
ПМП «Стимул» фінансових санкцій у сумі
6800,00 грн, однак відповідач у порядку та
строки, встановлені діючим
законодавством, суму штрафних
(фінансових) санкцій до бюджету не
Ухвалою суду від 11.06.2014 року відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі та
запропоновано відповідачу у
десятиденний строк з дня одержання
ухвали подати заперечення проти позову
та необхідні документи або заяву про
Відповідач належним чином
повідомлений про розгляд справи в
порядку скороченого провадження, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення за №
00220780, у зазначений в ухвалі строк
відповідач заперечень на
адміністративний позов або заяви про
визнання позову не подав.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 183-2 КАС
України, суддя розглядає справу в
порядку скороченого провадження
одноособово, без проведення судового
засідання та виклику осіб, які беруть
участь у справі.
Розглянувши матеріали справи,
дослідивши і оцінивши повідомлені
позивачем обставини та долучені до
справи докази на їх підтвердження, суд
дійшов висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.
Відповідач - МПП «Стимул» 13.12.1994 року
зареєстроване у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, що підтверджується
копією Витягу з Єдиного державного
реєстру станом на 15.05.2014 року.
Матеріалами справи встановлено, що
01.11.2013 року Сокальська ОДПІ відповідно
до ст. 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» прийнято рішення від 01.11.2013
фінансових санкцій до МПП «Стимул» у
розмірі 6800,00 грн за реалізацію пива
особі, яка не досягла 18 років. Вказане
рішення про застосування фінансових
санкцій було винесено на підставі
матеріалів перевірки Сокальського РВ
ГУ МВС України у Львівській області від
29.10.2013 року № 7102 та надіслане на адресу
відповідача рекомендованим листом з
повідомленням про вручення і таке
отримане останнім 23.11.2013 року,
свідченням чого є копія повідомлення
про вручення поштового відправлення.

Основні засади державної політики щодо
регулювання виробництва, експорту,
імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України визначаються
Законом України «Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №
481/95-ВР.

Обмеження щодо продажу пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв та тютюнових
виробів регулюються ст. 15-3 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва та обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 цього Закону,
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв та тютюнових
виробів особам, які не досягли 18 років.

Частинами 4, 5 статті 15-3 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» передбачено, що
продавець пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових або тютюнових виробів
зобов'язаний отримати у покупця, який
купує пиво (крім безалкогольного),
алкогольні напої, слабоалкогольні
напої, вина столові або тютюнові
вироби, паспорт або інші документи, які
підтверджують вік такого покупця, якщо
у продавця виникли сумніви щодо
досягнення покупцем 18-річного віку. У
разі відмови покупця надати такий
документ продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
або тютюнових виробів такій особі
забороняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», контроль за
дотриманням норм цього Закону
здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України.

За порушення норм цього Закону щодо
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами
посадові особи і громадяни
притягаються до відповідальності
відповідно до ст. 17 даного Закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», рішення про
стягнення штрафів, передбачених
частиною другою цієї статті,
приймаються органами державної
податкової служби та/або органом, який
видав ліцензію на право виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами, та
іншими органами виконавчої влади у
межах їх компетенції, визначеної
законами України. У разі невиконання
суб'єктом господарювання рішення
органів, зазначених у частині третій
цієї статті, сума штрафу стягується на
підставі рішення суду.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 17 цього
Закону, до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі порушення вимог
статті 15-3 цього Закону - 6800,00 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
також надав суду копії:

- корінця першої податкової вимоги
форми «Ю1» № 1/258 від 24.12.2001 року, виданої
Сокальською ОДПІ;

- корінця другої податкової вимоги
форми «Ю2» № 2/12 від 21.01.2003 року, виданої
Сокальською ОДПІ;

- рішення про застосування фінансових
санкцій № від 01.11.2013 року.

За період з 24.12.2001 року по 20.05.2014 року
відповідач зі статусу боржника не
виходив.

Докази, які б підтверджували, що
вказані податкові вимоги, рішення про
застосування фінансових санкцій
відповідачем оскаржувались в справі
відсутні, відповідно, визначені по них
зобов'язання є узгодженими.

Згідно з пп. 14.1.175. п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим же
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до пп. 20.1.28. п. 20.1. ст. 20 цього
ж Кодексу, органи державної податкової
служби мають право, крім іншого,
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим же
Кодексом, звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 цього ж Кодексу, у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у п.п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст. 54
цього ж Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Згідно з п. 59.1. ст. 59 цього ж Кодексу, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано податкову
вимогу, сума податкового боргу
збільшується, погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податків, що виник після надіслання
йому податкової вимоги.

Згідно з п. 95.1. ст. 95 цього ж Кодексу,
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 цього ж
Кодексу, стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Заборгованість відповідача, станом на
01.05.2014 року, становить 40212,31 грн, в тому
числі податковий борг який
пред'являється до стягнення 6800,00 грн, що
підтверджується вищевказаними
доказами, а також довідкою Сокальської
ОДПІ № 1146/13-29-25-00-10-23/7 від 12.05.2014 року
щодо заборгованості відповідача
станом на 01.05.2014 року. Докази про сплату
відповідачем вказаної заборгованоісті
у справі відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Таким чином, позовні вимоги
Сокальської ОДПІ про стягнення
заборгованості в сумі 6800,00 грн,
підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94
КАС України не застосовується,
оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору згідно п. 21 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 160-163 КАС України,
суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Стягнути з банківських рахунків
приватного малого підприємства
«Стимул» (, вул. Степана
Бандери, 6, м. Великі Мости, Сокальський
район, Львівська область) до Державного
бюджету кошти в сумі 6800,00 грн.

3. Зобов'язати Приватне мале
підприємство «Стимул» виконати
постанову негайно.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, ухвала суду
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього ж Кодексу апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя
Кедик М.В.