Справа № 05-12/3479-15141
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2014 р.
м.Київ
К/800/53055/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.Києві
на ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 квітня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року про роз'яснення судового
рішення у справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «Штраус
Україна» до Київської регіональної
митниці про визнання протиправними та
скасування рішень, зобов'язання
вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 грудня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15 травня 2012
року та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 02
жовтня 2012 року, позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Штраус
Україна» до Київської регіональної
митниці про визнання протиправними та
скасування рішень, зобов'язання
вчинити дії позов задоволено повністю;
визнано протиправними та скасовано
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів та транспортних
засобів через митний кордон України
№100190000/1/10608 від 22 липня 2011 року,
№100190000/1/10621 від 25 липня 2011року,
№100190000/1/10622 від 25 липня 2011 року; визнано
протиправними та скасовано рішення
Київської регіональної митниці про
визначення митної вартості товарів
№100000006/2011/412132/1 від 22 липня 2011 року,
№100000006/2011/412138 від 22 липня 2011 року,
№100000006/2011/412139 від 22 липня 2011 року;
зобов'язано Київську регіональну
митницю вчинити дії щодо визначення
митної вартості товарів за методом
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які були
імпортовані позивачем на підставі
декларацій №100190000/2011/189041 від 26 липня 2011
року; №100190000/2011/189042 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189043 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189044 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189045 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189046 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189048 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189049 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189050 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189742 від 04 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190077 від 09 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190175 від 10 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190176 від 10 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190256 від 11 серпня 2011 року;
№100190000/2011/191047 від 23 серпня 2011 року;
№100190000/2011/191050 від 23 серпня 2011 року;
№100190000/2011/192095 від 05 вересня 2011 року;
№100190000/2011/192951 від 15 вересня 2011 року;
№100190000/2011/193206 від 19 вересня 2011 року;
№100190000/2011/193209 від 19 вересня 2011 року;
№100190000/2011/193590 від 23 вересня 2011 року;
№100190000/2011/195647 від 17 жовтня 2011 року;
№100190000/2011/195654 від 17 жовтня 2011 року.

27 березня 2013 року Київська регіональна
митниця звернулася до Окружного
адміністративного суду м.Києва із
заявою про роз'яснення постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 19 грудня 2011 року у
справі №2а-15723/11/2670 в частині
зобов'язання Київської регіональної
митниці вчинити дії щодо визначення
митної вартості товарів за методом
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які були
імпортовані позивачем на підставі
декларацій №100190000/2011/189041 від 26 липня 2011
року; №100190000/2011/189042 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189043 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189044 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189045 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189046 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189048 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189049 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189050 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189742 від 04 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190077 від 09 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190175 від 10 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190176 від 10 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190256 від 11 серпня 2011 року;
№100190000/2011/191047 від 23 серпня 2011 року;
№100190000/2011/191050 від 23 серпня 2011 року;
№100190000/2011/192095 від 05 вересня 2011 року;
№100190000/2011/192951 від 15 вересня 2011 року;
№100190000/2011/193206 від 19 вересня 2011 року;
№100190000/2011/193209 від 19 вересня 2011 року;
№100190000/2011/193590 від 23 вересня 2011 року;
№100190000/2011/195647 від 17 жовтня 2011 року;
№100190000/2011/195654 від 17 жовтня 2011 року.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м.Києва від 17 квітня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2013 року, задоволено заяву
Київської регіональної митниці про
роз'яснення судового рішення;
роз'яснено постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва у
справі №2а-15723/11/2670 у вказаній частині
наступним чином. Київській
регіональній митниці вчинити дії щодо
визначення митної вартості товарів за
методом визначення митної вартості за
ціною договору щодо товарів, які були
імпортовані позивачем на підставі
декларацій №100190000/2011/189041 від 26 липня 2011
року; №100190000/2011/189042 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189043 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189044 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189045 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189046 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189048 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189049 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189050 від 26 липня 2011 року;
№100190000/2011/189742 від 04 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190077 від 09 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190175 від 10 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190176 від 10 серпня 2011 року;
№100190000/2011/190256 від 11 серпня 2011 року;
№100190000/2011/191047 від 23 серпня 2011 року;
№100190000/2011/191050 від 23 серпня 2011 року;
№100190000/2011/192095 від 05 вересня 2011 року;
№100190000/2011/192951 від 15 вересня 2011 року;
№100190000/2011/193206 від 19 вересня 2011 року;
№100190000/2011/193209 від 19 вересня 2011 року;
№100190000/2011/193590 від 23 вересня 2011 року;
№100190000/2011/195647 від 17 жовтня 2011 року;
№100190000/2011/195654 від 17 жовтня 2011 року з
урахуванням положень п.16 Порядку
випуску товарів у вільний обіг під
гарантійні зобов'язання при ввезенні
їх на митну територію України,
затвердженого Наказом Державної
митної служби України від 17 березня 2008
року №230.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Головне
управління Державної казначейської
служби України у м.Києві звернулося до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судами
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, просить скасувати
судові рішення, ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Як вбачається із заяви про роз'яснення
судового рішення, заявник просив
роз'яснити резолютивну частину
постанови Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 грудня 2011 року у
справі № 2а-15723/11/2670 в частині
зобов'язання вчинити дії щодо
визначення митної вартості товарів за
методом визначення митної вартості за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються, з посиланням на те, що п.16
Порядку випуску товарів у вільний обіг
під гарантійні зобов'язання при
ввезенні їх на митну територію України,
затвердженим наказом Держмитслужби
від 17 березня 2008 року №230, передбачено
лише порядок повернення надміру
сплачених податків, а саме: у разі
прийняття митним органом рішення про
застосування митної вартості товарів,
заявленої декларантом, сума надміру
сплачених податків і зборів
(обов'язкових платежів) повертається
декларанту в місячний строк з дня
прийняття рішення в порядку,
передбаченому законодавством. До
оригіналу та електронної копії ВМД,
згідно з якою було здійснено
оформлення випуску товарів у вільний
обіг, уносяться відповідні зміни.

Відповідно до ст.170 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця ухвалою роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

За своєю правовою природою роз'яснення
судового рішення полягає у більш
повному та зрозумілому викладенні
рішення або його частини у разі
наявності труднощів при його розумінні
або виконанні, існуванні ймовірності
неправильного або неточного його
виконання внаслідок неясності
резолютивної частини рішення. По своїй
суті роз'яснення рішення - це засіб
виправлення певних недоліків
судового акта, який полягає в усуненні
неясності судового акта, викладення
рішення суду у більш ясній і зрозумілій
формі.

Враховуючи викладене та зважаючи на те,
що в судовому рішенні, про роз'яснення
якого подано заяву, не було чітко
визначено порядку здійснення його
виконання суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й суд
апеляційної інстанції, прийшов до
правильного висновку про необхідність
роз'яснення постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 грудня 2011 року щодо уточнення дій,
пов'язаних з його виконанням.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління
Державної казначейської служби
України у м.Києві залишити без
задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 квітня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 -239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді