Справа № 308/7983/14-ц
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Спарва№ 308/7983/14-ц
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2014
м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Лемак О.В.

при секретарі - Сухан Н.В.,

з участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника Центральної міської
клінічної лікарні м. Ужгород та відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради - Путінцевої О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Ужгороді справу за позовом
ОСОБА_3 до Центральної міської
клінічної лікарні м. Ужгород, третьої
особи: відділ охорони здоров'я
Ужгородської міської ради про
встановлення режиму праці, що
відповідає нормальній тривалості
робочого часу в місяць, встановлення
повного посадового окладу згідно
штатного розкладу та стягнення
недоотриманої заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом до Центральної
міської клінічної лікарні м. Ужгород,
третьої особи: відділ охорони здоров'я
Ужгородської міської ради про
встановлення режиму праці, що
відповідає нормальній тривалості
робочого часу в місяць, встановлення
повного посадового окладу згідно
штатного розкладу та стягнення
недоотриманої заробітної плати,
посилаючись на те, що він з 12.11.2012 року
працює на посаді ургентного
лікаря-хірурга в хірургічному
відділенні №1 Ужгородської
центральної міської клінічної лікарні
відділу охорони здоров'я Ужгородської
міської ради на 0,5 ставки, згідно наказу
№136-к від 12.11.2012р. Йому була надана
робота на умовах неповного робочого
часу, з оплатою неповного робочого часу
1500,00 грн., за погодженням сторін,
оскільки його головним лікарем було
поінформовано, що відсутня можливість
надати роботу з повною ставкою і повна
ставка буде йому надана як тільки
з'явиться можливість. Пізніше йому
стало відомо, що на вільні півставки
лікаря-хірурга приймалися сумісники з
01.04.2013р. - ОСОБА_4, з 09.12.2013р. - ОСОБА_5,
ОСОБА_6

Позивачу тимчасово у лікарні була
надана робота на 0,5 ставки з 05 вересня
2013р. по 31 січня 2014р. по заміні
лікаря-хірурга ОСОБА_7, який знаходився
у відпустці. Після закінчення
відпустки ОСОБА_7 він знову працює на 0,5
ставки.

На його утриманні та дружини
знаходиться син, ОСОБА_8, студент
Ужгородського національного
університету з розміром оплати за
навчання у рік 13190 грн., що
підтверджується договором від 08.08.2011р.
за наявності 0,5 ставки окладу він не в
змозі забезпечити навчання синові.

Згідно трудового законодавства нормою
є робота з повним робочим днем.

Ст.50 КЗпП України передбачає, що
нормальна тривалість робочого часу
працівників не може перевищувати 40
годин на тиждень. Підприємства і
організації при укладенні
колективного договору можуть
встановлювати меншу норму тривалості
робочого часу, ніж передбачено в
частині першій цієї статті.

Колективним договором лікарні не
передбачена менша норма тривалості
робочого часу, ніж передбачено в ч.1 ст.50
КЗпП.

Згідно ст.56 КЗпП України неповна
тривалість робочого часу
встановлюється лише за угодою сторін,
оплата праці у випадку неповного
робочого часу провадиться пропорційно
відпрацьованому часу.

Позивач не бажає працювати на умовах
неповного робочого часу, а працювати на
умовах повного робочого часу.

Позивач неодноразово подавав письмово
заяви до головного лікаря лікарні та
начальнику відділу охорони здоров'я
Ужгородської міської ради, міському
голові від 29.03.2013р., 24.05.2013р.,22.01.2014р., 03.03
2014р., про його відмову від режиму праці
з неповним робочим днем та
встановлення йому оплати повної
ставки, оскільки на вакантних посадах
працюють сумісники.

На його заяви головний лікар лікарні не
реагував, відділ охорони здоров'я
Ужгородської міської ради листом №
30.01.2014р. № Я-04/29-20 безпідставно відмовив
у встановленні йому режиму повного
робочого часу, а заступником міського
голови у своїй відповіді від 02.07.2013р.. №
01447/10-06 визнано, що прийняття сумісника
ОСОБА_4 відбувалося без погодження з
відділом охорони здоров'я. Проте,
надалі у відповіді здійснюється
безпідставний висновок, що штатний
розпис ЦМКЛ повністю укомплектований,
лікарня повною мірою забезпечена
лікарями-хірургами для повноцінного
функціонування закладу, і тому прийом
лікарів на роботу зупинено. Таким чином
у відповіді заступника міського
голови, не враховано те, що позивач на
той час був прийнятий на роботу і
додаткового прийому на роботу не
потребував. Не було враховано також
положення ст. 43 КЗпП про додаткову
підставу для припинення трудового
договору з особами, які працюють на
підприємстві, установі, організації за
сумісництвом. Згідно із зазначеною
статтею розірвання трудового договору
з ініціативи власника чи
уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається у випадку звільненні з
роботи за сумісництвом у зв'язку з
прийняттям на роботу іншого
працівника, котрий не є сумісником.

Позивач вважає, що порушено його право
на роботу за режимом праці, що
відповідає нормальній тривалості
робочого часу в місяць і відповідно
порушено його право на отримання
заробітної плати за повний робочий час,
оскільки він не бажає, працювати за
режимом неповного робочого часу, а
роботодавець в супереч вимог ч.1
ст.56КЗпП в односторонньому порядку
продовжує надавати роботу за режимом
неповного робочого часу.

Просить встановити йому,
лікарю-хірургу ургентному режим праці,
що відповідає нормальній тривалості
робочого часу в місяць, із
встановленням повного посадового
окладу згідно штатного розкладу та
стягнути на його користь з
Центральної міської клінічної лікарні
м. Ужгород недоотриману заробітну
плату в розмірі 0,5 ставки
лікаря-хірурга ургентного за період з
29.03.2013р. по 04.09.2013р., з 31.01.2014р. по день
встановлення йому режиму праці, що
відповідає нормальній тривалості
робочого часу в місяць.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав та просив позов задовольнити
в повному обсязі.

Представник Центральної міської
клінічної лікарні м. Ужгород та відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради - Путінцевої О.В. позов не визнав та
просив у його задоволенні відмовити з
підстав.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази, виходячи з їх
належності та допустимості, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення,
виходячи з наступного.

Згідно ст.56 КЗпП України неповна
тривалість робочого часу
встановлюється лише за угодою сторін,
оплата праці у випадку неповного
робочого часу провадиться пропорційно
відпрацьованому часу.

В судовому засіданні встановлено, що
12.11.2012 року ОСОБА_3 прийнятий на посаду
лікаря-хірурга, хірургічного
відділення №1 Ужгородської
центральної міської клінічної лікарні
відділу охорони здоров'я Ужгородської
міської ради на 0,5 ставки (згідно наказу
№136-к від 12.11.2012р.).

Позивач неодноразово звертався з
заявами про встановлення режиму
нормальної тривалості робочого часу з
оплатою повної ставки до головного
лікаря лікарні та начальнику відділу
охорони здоров'я Ужгородської міської
ради, міському голові від 29.03.2013р.,
24.05.2013р.,22.01.2014р., 03.03 2014р., однак йому було
відмовлено для встановлення йому
оплати повної ставки.

Згідно ч. 1 ст. 50 Кодексу законів про
працю України нормальна тривалість
робочого часу працівників не може
перевищувати 40 годин на тиждень.
Підприємства й організації під час
укладення колективного договору
можуть установлювати меншу норму
тривалості робочого часу, ніж
передбачено ч. 1 цієї статті.

На його утриманні та дружини
знаходиться син, ОСОБА_8, студент
Ужгородського національного
університету з розміром оплати за
навчання у рік 13190 грн., що
підтверджується договором від 08.08.2011р.
за наявності 0,5 ставки окладу позивач
не в змозі забезпечити навчання синові.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
вимоги про встановлення позивачу режим
праці, що відповідає нормальній
тривалості робочого часу в місяць, із
встановленням повного посадового
окладу згідно штатного розкладу
підлягає задоволенню.

Щодо вимог про стягнення недоотриману
заробітну плату в розмірі 0,5 ставки
лікаря-хірурга ургентного за період з
29.03.2013р. по 04.09.2013р., з 31.01.2014р. по день
встановлення йому режиму праці, суд
вважає їх не підлягаючими задоволенню,
виходячи з того, що неповна тривалість
робочого часу, було за погодженням
сторін.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 18, 71, 158, 160, 163, 167 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_3 до Центральної міської
клінічної лікарні м. Ужгород, третьої
особи: відділ охорони здоров'я
Ужгородської міської ради про
встановлення режиму праці, що
відповідає нормальній тривалості
робочого часу в місяць, встановлення
повного посадового окладу згідно
штатного розкладу та стягнення
недоотриманої заробітної плати -
задовольнити частково.

Встановити ОСОБА_3, лікарю-хірургу
ургентному режим праці, що відповідає
нормальній тривалості робочого часу в
місяць, із встановленням повного
посадового окладу згідно штатного
розкладу.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Лемак
О.В.