Справа № 221/3204/14-а
Суддя: Троян Л. Г.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року
Волноваський районний суд
Донецької області

в складі: головуючого - судді
Троян Л.Г.

при секретарі
Жигай О.В.

за участю представника
відповідача
Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Волноваха адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УПФУ у Волноваському районі про
визнання протиправною бездіяльності
УПФУ в Волноваському районі,
нарахування та сплату підвищення
пенсії "Дітям Війни",-

ВСТАНОВИВ :

06.08.2014 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Волноваському районі Донецької
області, в якому просив визнати
протиправною бездіяльність УПФУ в
Волноваському районі по ненарахуванню
та невиплаті йому підвищення до пенсії
на 30% мінімальної пенсії за віком, як 30%
щомісячного довічного грошового
утримання, відповідно до ст.6 ЗУ "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 01.01.2014 по теперішній час та
зобов'язати УПФУ провести йому
нарахування та виплату вказаної
допомоги за період з 01.01.2014 по 01.08.2014
року включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказував на те, що його
віднесено до категорії дітей війни,
тому відповідно до статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» він має право з 2014 року на
доплату до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком. Натомість
доплати до пенсії нараховувалися і
сплачувалися відповідачем не у
належному розмірі, чим були порушені
його права.

В судове засідання позивач не з'явився,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутність, на позовній заяві
наполягав.

Представник відповідача Коваль Т.О.,
яка діє на підставі довіреності, у
судовому засіданні заперечувала проти
задоволення заявлених позовних вимог,
вказуючи, що виплата доплати "Дітям
Війни" до пенсії позивачу проводиться у
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України №1381, тому
невідповідностей закону дії
відповідача не містять.

Суд, вислухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
до дітей війни віднесені особи, які є
громадянами України та яким на час
закінчення Другої світової війни (2
вересня 1945 року) було менше 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
відноситься до категорії дітей війни
та знаходиться на обліку в УПФУ в
Волноваському районі Донецької
області, як такий, що отримує пенсію за
віком з 20.01.1993, а з 09.07.2007 і по теперішній
час як "Дитина війни", що було визнано
представником відповідача та
підтверджується копією пенсійного
посвідчення позивача (а.с.6).

Відповідно до частини 2 статті 3 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» державні соціальні
гарантії дітям війни, встановлені цим
Законом, не можуть бути обмежені або
скасовані іншими нормативно-правовими
актами.

За статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» (в
редакції від 28 грудня 2007 року на
підставі Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України») дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Ветеранам війни, які
мають право на отримання підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, відповідно до цього
Закону та Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» дане підвищення
провадиться за їх вибором згідно з
одним із законів.

Разом з тим Рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнані
неконституційними, серед іншого, і
положення підпункту 2 пункту 41 розділу
ІІ Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України», якими було змінено
редакцію ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Внаслідок цього рішення
Конституційного Суду України була
відновлена редакція статті 6 Закону
«Про соціальний захист дітей війни» в
первинній редакції від 1 січня 2006 року,
за якою дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 % від мінімальної
пенсії за віком.

На підставі статті 7 цього Закону
фінансове забезпечення соціальних
гарантій, передбачених цим законом,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік» не було визначено
жодних обмежень щодо застосування
положень статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
редакції від 1 січня 2006 року.

Тому посилання представника
відповідача на рішення
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року є безпідставними, бо
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не було надано
повноважень Кабінету Міністрів
України визначати розмір та порядок
застосування положень статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету на 2014 рік.

Також суд відхиляє посилання
представника відповідача на Закон
України "Про внесення змін до Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2014 рік" від 27 березня 2014 року, який
набув чинності 03 квітня 2014 року, яким
було внесено зміни до п. 7 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік", на підставі
чого Кабінету Міністрів України було
надано повноваження вносити
пропозиції щодо підвищення соціальних
стандартів та їх фінансового
забезпечення та вносити пропозиції
щодо відновлення обсягів видатків на
виконання першочергових соціальних та
економічних програм, оскільки
зазначеними змінами не було
врегульовано питання можливості
змінювати державні соціальні гарантії
дітям війни, встановлені ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Суд зазначає, що за пунктом 4
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення"
було встановлено, що дітям війни
(крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", провадиться у розмірі 66,43
гривень.

Суд відхиляє посилання представника
відповідача на необхідність
застосування до спірних правовідносин
положення Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 "Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення", бо вищу юридичну силу над
підзаконними актами, яким є зазначена
Постанова КМУ № 1381, мають закони, яким є
Закон України "Про соціальний захист
дітей війни", до статті 6 якого не
вносились зміни іншими законами
України щодо зменшення дітям війни
підвищення виплати пенсії.

Таким чином, при визначенні розміру
доплати до пенсії дитині війни слід
керуватися розміром надбавки,
визначеним у чинній редакції статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", внаслідок чого розмір
пенсії позивачу повинен підвищуватись
на 30 % від мінімальної пенсії за віком.

На час виникнення спірних
правовідносин, розмір мінімальної
пенсії за віком був визначений статтею
28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", згідно якої мінімальна
пенсія за віком дорівнює розміру,
визначеному законом, прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, що
втратили працездатність.

За статтею 2 Закону України "Про
прожитковий мінімум" прожитковий
мінімум застосовується, крім іншого,
для встановлення розмірів мінімальної
пенсії за віком.

Відповідно до статті 7 Закону України
"Про державний бюджет України на 2014 рік"
було встановлено на 2014 рік
прожитковий мінімум в розрахунку на
місяць на особу, що втратила
працездатність, в сумі 949 гривень.

Таким чином, 30% від прожиткового
мінімуму на особу, що втратила
працездатність, становить у 2014 році 284,70
гривні.

Враховуючи, що фактично позивач
отримує підвищення до пенсії у розмірі,
визначеному п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 "Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення", що становить 66,43 гривень,
замість розміру, визначеного статтею 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", то суд вважає
встановленим, що заявлені позовні
вимоги підлягають задоволенню на
підставі викладеного вмотивування
шляхом зобов'язанням УПФУ у
Волноваському районі провести
позивачу нарахування та виплату
щомісячної доплати до пенсії в розмірі
30% мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням встановленого
законодавством розміру прожиткового
мінімуму, встановленому для осіб, що
втратили працездатність з 7 лютого 2014
року по 01 серпня 2014 року, з урахуванням
фактично проведених виплат, оскільки
Ухвалою Волноваського районного суду
від 20.08.2014, адміністративну позовну
заяву ОСОБА_2 в частині вимог з 01.01.2014 по
06.02.2014 залишено без розгляду.

Згідно до статті 94 КАСУ, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.

На підставі зазначеного з державного
бюджету України підлягає стягненню
судовий збір на користь позивача у
розмірі 73,08 гривні, сплачений ним при
поданні позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 2-15, 17-18, 69-71, 79, 86, 87, 122, 143,
158-167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, Законом України
«Про соціальний захист дітей війни»,
суд -

П О С Т А Н О В
И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до УПФУ
у Волноваському районі про визнання
протиправною бездіяльності УПФУ в
Волноваському районі, нарахування та
сплату підвищення пенсії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
УПФУ в Волноваському районі по
ненарахуванню та невиплаті ОСОБА_2
підвищення до пенсії на 30% мінімальної
пенсії за віком, як 30% щомісячного
довічного грошового утримання,
відповідно до ст.6 ЗУ "Про соціальний
захист дітей війни" за період з 7 лютого
2014 року по 01 серпня 2014 року.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Волноваському районі
Донецької області провести ОСОБА_2
нарахування та виплату щомісячної
доплати до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком, з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність з
7 лютого 2014 року по 01 серпня 2014 року, з
урахуванням фактично проведених
виплат.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті
судового збору в сумі 73,08 грн.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Волноваський районний суд протягом 10
днів з дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:
Л.Г.Троян