Справа № 814/2106/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

22.07.2014 р.
Справа № 814/2106/14

Миколаївський окружний
адміністративний суд, у складі судді
Малих О.В., розглянувши у письмовому
провадженні справу за

поданням: Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби (вул.
Г.Петрової, 2-А, м. Миколаїв, 54029)

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про: підтвердження обгрунтованості
адміністративного арешту майна,

в с т а н о в и в:

Державна податкова інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби (далі - ДПІ, позивач)
звернулась до суду з поданням про
підтвердження обгрунтованості
адміністративного арешту майна
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- відповідач, ФОП ОСОБА_1).

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що не допуск до
проведення фактичної перевірки ФОП
ОСОБА_1, є підставою для застосування
податковим органом адміністративного
арешту майна платника податків.

Від позивача надійшло клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження (арк. спр. 23).

Відповідач надала клопотання про
відкладення розгляду справи, яке
обґрунтувала неможливістю явки
повноважного представника в судове
засідання (арк. спр. 22). Жодних доказів
неможливості прибуття у судове
засідання відповідачем до суду не
надано.

У відповідності до ч. 8 ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) у разі
постановлення судом ухвали про
відкриття провадження у справі суд
приймає у триденний строк, але не
пізніше ніж протягом 96 годин з моменту
встановлення обставин, що зумовлюють
звернення заявника до суду, постанову
по суті заявлених вимог, яка підлягає
негайному виконанню.

З урахуванням стислих строків розгляду
справи та необґрунтованості
клопотання ФОП ОСОБА_1, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності представника відповідача.

Відповідно до положень ст. 183-3 КАС
України неявка сторін у судове
засідання не перешкоджає розгляду
подання.

Суд вважає, що справа може бути
розглянута по суті на підставі наявних
у справі доказів, а відсутність
повноважних представників сторін,
відповідно до ст. 128 КАС України, не
перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши всі матеріали справи,
оцінивши наявні докази в їх сукупності,
суд встановив наступне.

На виконання Наказу № 440 від 10.07.2014 року
про проведення фактичної перевірки з
питань дотримання порядку проведення
розрахунків, ведення касових операцій,
наявності ліцензій, патентів, свідоцтв,
у тому числі свідоцтв про державну
реєстрацію, виробництва та обігу
підакцизних товарів ФОП ОСОБА_1 (арк.
спр. 6), були виписані направлення №
604/14-29-03-01-36 від 10.07.2014 року (арк. спр. 7) та
№ 605/14-29-03-01-36 від 11.07.2014 року (арк. спр. 8).

11.07.2014 року, з метою проведення
фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 з
питань дотримання порядку здійснення
розрахункових операцій . ведення
касових операцій, наявності ліцензій,
патентів, свідоцтв, у тому числі
свідоцтв про державну реєстрацію,
виробництва та обігу підакцизних
товарів платника податків,
спеціалістами ДПІ здійснено вихід за
адресою АДРЕСА_2 (ресторан).

Копію наказу на проведення перевірки
та направлення на проведення перевірки
було пред'явлено особисто ОСОБА_1,
отримати та ознайомитися з якими
відповідач відмовилася, про що були
складені Акт відмови від підписання
направлення на перевірку від 11.07.2014
року (арк. спр. 9) та Акт про відмову від
допуску по проведення перевірки №
0054/14/29/22/НОМЕР_1 від 11.07.2014 року (арк. спр.
10).

На підставі визезазначеного в.о.
начальника ДПІ у Заводському районі м.
Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області прийнято
Рішення про застосування до ФОП ОСОБА_1
адміністративного арешту майна
платника податків (арк. спр. 4).

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Кодексу,
контролюючі органи мають право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України).

Умови та порядок допуску посадових
осіб контролюючих органів до
проведення документальних виїзних та
фактичних перевірок передбачено ст. 81
Податкового кодексу України.

Посадові особи контролюючого органу
мають право приступити до проведення
документальної виїзної перевірки,
фактичної перевірки за наявності
підстав для їх проведення, визначених
цим Кодексом, та за умови пред'явлення
або надіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої
перевірки, в якому зазначаються дата
видачі, найменування контролюючого
органу, реквізити наказу про
проведення відповідної перевірки,
найменування та реквізити суб'єкта
(об'єкта), перевірка якого проводиться
(прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - платника податку, який
перевіряється), мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника
контролюючого органу або його
заступника, що скріплений печаткою
контролюючого органу;

- копії наказу про проведення
перевірки;

- службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Відповідно до абзацу п'ятого п. 81.1 ст. 81
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) непред'явлення або
ненадіслання у випадках, визначених
цим Кодексом, платнику податків (його
посадовим (службовим) особам або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

Тобто, діюче законодавство надає
платнику податків лише дві підстави
для недопущення працівників
податкової служби до перевірки: 1)
непред'явлення належних документів
(наказу та направлення), 2) оформлення
цих документів з порушенням
законодавства.

Діючим Податковим Кодексом України п.п.
16.1.9 п. 16.1 ст. 16 передбачений обов'язок
платника податків не перешкоджати
законній діяльності посадової особи
контролюючого органу під час виконання
нею службових обов'язків та виконувати
законі вимоги такої посадової особи;
Допускати посадових осіб
контролюючого органу під час
проведення ними перевірок до
обстеження приміщень, територій (крім
житла громадян), що використовуються
для одержання доходів чи пов'язані з
утриманням об'єктів оподаткування, а
також для проведення перевірок з
питань обчислення і сплати податків
та зборів у випадках, встановлених цим
Кодексом.(п.п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16).

Перевіркою наказів та направлень,
судом встановлено, що вони складені у
повній відповідності з вимогами п. 81.1
ст. 81 ПК України. За таких обставин, суд
приходить висновку, що направлення на
перевірку та наказ на проведення
перевірки на день вручення їх
уповноваженим працівникам відповідача
були належним чином оформлені.

Факт пред'явлення працівниками ДПІ
наказу та направлень на перевірку
представникові підприємства
підтверджується складеним актами про
відмову від підписання направлення на
перевірку та відмови у допуску до
проведення перевірки.

Відповідно до п.п. 94.2.3. п. 94.2 ст. 94 ПК
України арешт майна може бути
застосовано, якщо платник податків
відмовляється від проведення
документальної перевірки за наявності
законних підстав для її проведення або
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби.

Умовним арештом майна визнається
обмеження платника податків щодо
реалізації прав власності на таке
майно, який полягає в обов'язковому
попередньому отриманні дозволу
керівника відповідного контролюючого
органу на здійснення платником
податків будь-якої операції з таким
майном (п. 94.5 ст. 94 ПК України).

Відповідно до ст. 11 КАС України розгляд
і вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідач заперечень на позов не
подав, доказів погашення
заборгованості станом на час розгляду
справи не надав.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що ДПІ діяла
правомірно, застосовуючи умовний
адміністративний арешт майна
відповідача і враховуючи приписи ст. 94
п. 94.10. ПК України, згідно яких після
застосування керівником ДПІ арешту
майна, його обґрунтованість протягом 96
годин перевіряється судом, подання
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 183-3КАС України,
постанова суду підлягає негайному
виконанню.

Згідно з ч. 4 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати з відповідача
не стягуються.

Керуючись ст. 11, 94, 158, 161-163, 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Подання Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби
задовольити.

2. Підтвердити обґрунтованість
адміністративного арешту майна
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1), що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Постанову може бути оскаржено в
порядку передбаченому статтями 183-3, 186
КАС України.

Апеляційна скарга подається до
Одеського адміністративного
апеляційного суду через Миколаївський
окружний адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення або з дня отримання копії
постанови у випадках встановлених ст.186
КАС України.

Суддя
О.В. Малих