Справа № 2а-238/10 2-а/443/87/13
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
Справа №
876/1069/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Запотічного І.І., Савицької Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Бєлкіної Н.І.

представника позивача
ОСОБА_1

представника відповідача
Кошевого А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Жидачівському районі
Львівської області на постанову
Жидачівського районного суду від 09.12.2013
року у справі №2-а-238/10, провадження
№2-а/443/87/13 за позовом ОСОБА_3 до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Жидачівському районі
Львівської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Жидачівського районного
суду від 09.12.2013 року у справі №2а-7651/12/1370
за позовом ОСОБА_3 до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
в Жидачівському районі про визнання
дій протиправними та зобов'язання
вчинити дії, позов було задоволено,
вирішено визнати дії відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Жидачівському
районі Львівської області щодо відмови
обчислювати страхові виплати ОСОБА_3 за
останнім місцем роботи на посаді
директора ДП "Гніздичівський спиртовий
завод" неправомірними. Зобов'язано
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у Жидачівському
районі Львівської області обчислювати
ОСОБА_3 суми страхових виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виходячи з
середньої заробітної плати за період
останнього місця роботи на посаді
директора ДП "Гніздичівський спиртовий
завод".

В апеляційній скарзі скаржник просить
постанову скасувати та відмовити у
позові. Апеляційна скарга мотивована
настанням страхового випадку у 1990 року,
його непов'язаністю із професійною
діяльністю позивача за професією, за
якою установлено професійне
захворювання.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти доводів
апеляційної скарги та просив таку
відхилити.

Представник відповідача доводи
апеляційної скарги підтримав та просив
таку задоволити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Як правильно встановив суд першої
інстанції, ОСОБА_3 з 13.11.1989 року по 27.07.1990
роки працював електрогазозварником VI
розряду в ДП "Лопатинський спиртовий
завод". З 07.05.1998 року працює на посаді
директора Державного підприємства
"Гніздичівський спиртовий завод".
Внаслідок роботи електрогазозварником
в умовах дії несприятливих виробничих
факторів, порушення правил охорони та
гігієни праці, у нього виникло
професійне захворювання-пневмоконіоз
електрозварника І-ІІ ступеня та
хронічний бронхіт, емфізема легень І-ІІ
ступеня. 19.05.2010 року лікарями
Львівської обласної клінічної лікарні
було встановлено остаточний діагноз і
02.06.2010 року складено Акт розслідування
хронічного професійного захворювання.
10.06.2010 року міжрайонною
спеціалізованою профпатологічною
медико-соціальною експертною комісією
позивачу встановлено ступінь втрати
професійної працездатності 30
відсотків. 21.07.2010 року скаржник
відмовив йому в задоволенні заяви,
зазначивши, що періодом для розрахунку
страхових виплат є період роботи на ДП
"Лопатинський спиртовий завод" за
професією електрогазозварник, а не на
посаді директора ДП "Гніздичівський
спиртовий завод" і запропонував
позивачу надати довідку про середню
заробітну плату за професією, що
передувала професійному захворюванню,
а саме електрогазозварника.

Відповідно до п. 8 ст. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» страховий випадок - це
подія, з настанням якої виникає право
застрахованої особи або членів її сім'ї
на отримання матеріального
забезпечення або соціальних послуг за
цим Законом. Згідно ч.ч. 2-3 ст. 13 Закону
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинило
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у ст. 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг. Професійне
захворювання є страховим випадком
також у разі його встановлення чи
виявлення в період, коли потерпілий не
перебував у трудових відносинах з
підприємством, на якому він захворів.
Тобто, професійне захворювання буде
страховим випадком з моменту
встановлення такого захворювання, як
професійного, незалежно від того коли
потерпілий перебував у трудових
відносинах з підприємством, робота на
якому пов'язана з встановленим
професійних захворюванням.

Факт відповідного захворювання
позивача скаржником не заперечується.
02.06.2010 року, Комісією з розслідування
професійного захворювання складено
акт розслідування хронічного
професійного захворювання позивача, в
якому зазначено, що професійне
захворювання виникло внаслідок роботи
в умовах дії несприятливих виробничих
факторів, порушення правил охорони та
гігієни праці на посаді
електрогазозварника на ДП
"Лопатинський спиртовий завод".
Захворювання позивача, яке за своїм
характером є професійним було
встановлено 19.05.2010 року. Отже, моментом
настання страхового випадку у
позивача, відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності», є
саме 19.05.2010 року.

Згідно акту МСЕК № 028544 від 10.06.2010 року
позивачу встановлено ступінь втрати
професійної працездатності - 30
відсотків. Із дати настання страхового
випадку (моменту встановлення
остаточного діагнозу та визначення
захворювання як професійного -19.05.2010 р.)
до дати встановлення МСЕК ступеня
втрати позивачем професійної
працездатності минуло 21 день.

Пункт 10 ст. 34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачає, що
середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим ним
заробітком (або відповідної його
частини) визначається згідно з
порядком обчислення середньої
заробітної плати для виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 4 Порядку обчислення середньої
заробітної плати для розрахунку виплат
за загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням,
затвердженого Постановою КМУ № 1266 від
26.09.2001 року визначено, що розрахунковим
періодом, за який обчислюється середня
заробітна плата (дохід, грошове
забезпечення) для застрахованих осіб
(включаючи осіб, які працюють неповний
робочий день (робочий тиждень) та
добровільно застрахованих осіб), є
останні шість календарних місяців (з
першого до першого числа), що передують
місяцю, в якому настав страховий
випадок (для страхування на випадок
безробіття - в якому припинено дію
трудового договору або особу знято з
обліку у державного реєстратора як
суб'єкта підприємницької діяльності,
припинення адвокатської, нотаріальної,
творчої або іншої діяльності,
закінчення проходження служби; для
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання осіб, у яких через деякий
час погіршився стан здоров'я у зв'язку з
раніше отриманим ушкодженням здоров'я
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання - період роботи за
останнім основним місцем роботи перед
настанням тимчасової
непрацездатності). Відповідно до
наведеної норми, розрахунковим
періодом, за який обчислюється середня
заробітна плата для розрахунку
страхових виплат є період роботи за
останнім основним місцем роботи.

Тобто в даному випадку, періодом для
обчислення середньої заробітної плати
для розрахунку страхових виплат є
період роботи позивача на посаді
директора державного підприємства
«Гніздичівський спиртовий завод».

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України - органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Згідно частини 1
статті 71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відтак, висновки суду першої інстанції
відповідають закону і матеріалам
справи.

Згідно із ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду, не надав
інших доказів, які б не подавались суду
першої інстанції з обґрунтуванням
неможливості їх подання такому суду.

Враховуючи наведене, судове
рішення відповідає закону та
матеріалам справи.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Жидачівському районі
Львівської області залишити без
задоволення, а постанову
Жидачівського районного суду від 09.12.2013
року у справі №2-а-238/10, провадження
№2-а/443/87/13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а у разі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Запотічний І.І.

Савицька Н.В.

Повний текст ухвали виготовлено 15.08.2014
року.