Справа № 806/1557/14
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року
Житомир справа № 806/1557/14

час прийняття: 12 год. 45 хв.
категорія 8.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В.,

за участі секретаря Карплюк А. І.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

за участі представника відповідача
Житкевич С. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області про визнання
неправомірними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
21.02.2014 р. № і №,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом, в якому
просить, з урахуванням уточнених
позовних вимог, просить суд визнати
неправомірними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
21.02.2014 року: № в сумі 8590,40 грн. та
№ в сумі 18527,82 грн. В обґрунтуванні
позову зазначає, що відповідачем
неправомірно встановлено надлишок
товарно матеріальних цінностей та, як
результат протиправно застосовано до
позивача штрафні (фінансові) санкції.

Представник позивача позов підтримав
та просив його задовольнити.

Представник відповідача проти
заявлених позовних вимог заперечувала
у повному обсязі з мотивів, зазначених
в письмових запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та заперечення представника
відповідача, з'ясувавши обставини у
справі та перевіривши їх доказами,
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Встановлено, що з 04 лютого 2014 року по 10
лютого 2014 року посадовими особами
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області проведено фактичну перевірку
господарського об'єкту магазин, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
платника податків фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3.

За результатами фактичної перевірки
щодо дотримання порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності патентів, ліцензій, свідоцтв,
було складено Акт № 0028/06/30/22/НОМЕР_1 від
11.02.2014 року (а.с.138-139) .

В ході перевірки встановлені факти
порушення ведення обліку товарних
запасів за місцем реалізації
(збереження), що викладені в Акті №
0028/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014 року, а саме:
залишки товарних запасів станом на
04.02.2014 року складають 22394,55грн (згідно
наданого акту) надходження товару
складають 52732,11грн (згідно наданих
накладних), реалізація складає за
період з 04.09.2013 року по 04.02.2014 року - 34632,76
грн, згідно звіту РРО, тобто згідно
наданих первинних документів сума
залишків ТМЦ на 04.02.2014 року має складати
18099,35 грн, а складає при фактичних
перерахунках 22394,55 грн, тобто
встановлено надлишок ТМЦ на загальну
суму 4295,20 грн.

За наслідками встановлених порушень
відповідач дійшов висновків про
порушення позивачем: п.10 ст. 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (далі-Закон) - не забезпечено
збереження контрольної стрічки за
09.10.2013 р.; п.12 ст.ст. 3,6 Закону - порушено
ведення в порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
за місцес їх реалізації; п.16 ст.6 Закону -
допущено невідповідність суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті РРО (3,25 грн).

Акт підписано позивачем із
зауваженням.

21 лютого 2014 року а підставі Акту
перевірки № 0028/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014
року (далі-Акт), податковим органом було
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 21.02.2014
року, яким до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 8761,40 грн
(а.с. 5).

Позивач, погодився з визначеними
порушеннями частково, тому предметом
оскарження у справі є податкове
повідомлення-рішення № від 21.02.2014
року на суму 8590,40 грн, а саме: подвійна
вартість необліковуваних товарів, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (4295,20 * 2).

Перевіряючи правоміріність винесення
податкового повідомлення-рішення в
частині, що є предметом оскарження у
справі, судом встановлено.

Так, позивач відповідно до торгового
патенту № 416228 від 03.09.2013 року, виданого
Житомирською ОДПІ має право на
здійснення торгівельної діяльності,
окрім того, має ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами.

В судовому засіданні, представником
позивача надані накладні, що
підтверджують надходження товару на
загальну суму 52732,11 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
залишки товарних запасів станом на
04.02.2014 року складає 22394,55 грн, що
підтверджується актом контрольної
інвентаризації цінностей (а.с. 97-99) .

Згідно звіту реєстратора
розрахункових операцій (далі - РРО) сума
реалізації за період з 04.09.2013 року по
04.02.2014 року становить 34632,76грн (а.с. 96).

Вираховуючи суму залишків, посадові
особи Житомирської ОДПІ взявши за
основу суму реалізації товару, згідно
РРО, не врахували той факт, що в суму
реалізації входить вартість
придбаного товару та націнка на товар,
яка становить, згідно розрахунку
позивача 5867,72 грн (а.с. 90-94) та
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні бухгалтерськими
документами.

Отже, при обрахуванні ТМЦ посадові
особи контролюючого органу, повинні
були від суми реалізації товару
відняти націнку на товар. Оскільки
цього зроблено не було, це призвело до
безпідставного вирахування надлишку
ТМЦ у позивача у розмірі 4295,20 грн.

Судом встановлено, що розрахунковий
залишок товару становить (без
врахування націнки на товар) 23967,07 грн,
який вираховується (52732,11 грн -
(34632,76грн-5867,72 грн).

Отже, має місце не надлишок
необлікованого товару в розмірі 4295,20
грн, як про це зазначено в Акті, а його
нестача в сумі 1572,52 грн (23967,07 грн - 22394,55
грн).

Пунктом 12 статті 3 Закону визначено, що
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Статтею 6 Закону передбачено, що облік
товарних запасів фізичною особою -
підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Враховуючи, що позивачем відповідно до
ст. 20 Закону застосована штрафна
(фінансова) санкція в розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів, що не
знайшло свого підтвердження в судовому
засіданні, а нестача товару не може
свідчити про його необліковування (при
наявності прибуткових накладних, актів
інвентаризації, які перевірялись під
час здійснення перевірки), суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог та визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.02.2014 року
№ в сумі 8590,40 грн.

Крім цього, судом встановлено, що з 04
лютого 2014 року по 10 лютого 2014 року
посадовими особами Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
проведено фактичну перевірку
господарського об'єкту магазин, що
розташований за адресою: м. Житомир,
майдан Згоди, 2/98 , платника податків
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3.

За результатами фактичної перевірки
щодо дотримання порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій,
наявності патентів, ліцензій, свідоцтв,
було складено Акт № 0029/06/30/22/НОМЕР_1 від
11.02.2014 року (а.с.140-141) .

В ході перевірки встановлені наступні
факти порушення ведення обліку
товарних запасів за місцем реалізації
(збереження), що викладені в Акті №
0029/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014 року, а саме:
залишки товарних запасів на 04.02.2014 року
складає 85101,30 грн (згідно наданого
акту), надходження товару складає
129918,22грн (згідно наданих накладних),
реалізація складає за період з 20.08.2013
року по 04.02.2014 року - 54143,83 грн згідно
звіту РРО, тобто згідно наданих
первинних документів сума залишків ТМЦ
на 04.02.2014 року має складати 75837,39 грн, а
складає при фактичних перерахунках
85101,30 грн, тобто встановлено надлишок
ТМЦ на загальну суму 9263,91 грн.

За наслідками встановлених порушень
відповідач дійшов висновків про
порушення позивачем п.10 ст.3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (далі-Закон) - не забезпечено
збереження контрольної страчки за
17.10.2013 року та 18.10.2013 року; ст. 6 та п.10, п. 12
ст. 3 Закону - порушення ведення в
порядку, встановленому законодавством,
облік товарних запасів за місцем їх
реалізації .

Акт підписано позивачем із
зауваженням.

21 лютого 2014 року а підставі Акту
перевірки № 0029/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014
року (далі-Акт), податковим органом було
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 21.02.2014
року, яким до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 18867,82 грн
(а.с. 6).

Позивач, погодився з визначеними
порушеннями частково, тому предметом
оскарження у справі є податкове
повідомлення-рішення № від 21.02.2014
року на суму 18527,82 грн, а саме: подвійна
вартість необліковуваних товарів, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (9263,91* 2).

Перевіряючи правоміріність винесення
податкового повідомлення-рішення в
частині, що є предметом оскарження у
справі, судом встановлено.

Так, позивач відповідно до торгового
патенту № 416220 від 20.08.2013 року, виданого
Житомирською ОДПІ має право на
здійснення торгівельної діяльності,
окрім того, має ліцензії на право
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями та тютюновими виробами.

В судоовму засіданні, представником
позивача надані накладні, що
підтверджують надходження товару на
загальну суму 129918,22 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
залишки товарних запасів станом на
04.02.2014 року складає 85101,30 грн (а.с. 57-61).

Згідно звіту реєстратора
розрахункових операцій (далі - РРО) сума
реалізації за період з 20.08.2013 року по
04.02.2014 року становить 54143,83грн (а.с. 56).

Вираховуючи суму залишків, посадові
особи Житомирської ОДПІ взявши за
основу суму реалізації товару, згідно
РРО, не врахували той факт, що в суму
реалізації входить вартість
придбаного товару та націнка на товар,
яка становить, згідно розрахунку
позивача та досліджених під час
розгляду справи первинних
бухгалтерських документів - 9985,37 грн
(а.с. 51-55) .

Отже, при обрахуванні ТМЦ посадові
особи контролюючого органу, повинні
були від суми реалізації товару
відняти націнку на товар. Враховуючи,
що зроблено цього не було, це призвело
до безпідставного вирахування
надлишку ТМЦ у позивача у розмірі 9263,91
грн.

Розрахунковий залишок товару
становить (без врахування націнки на
товар) 85759,71 грн, який вираховується
(129918,22 грн - (54143,88грн-9985,37 грн).

Отже, має місце не надлишок
необлікованого товару в розмірі
9263,91грн, як про це зазначено в Акті, а
його нестача в сумі 658,41 грн (85759,71 грн -
85101,30 грн).

Враховуючи, що позивачем відповідно до
ст. 20 Закону застосована штрафна
(фінансова) санкція в розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів, що не
знайшло свого підтвердження в судовому
засіданні, а нестача товару не може
свідчити про його необліковування (при
наявності прибуткових накладних, актів
інвентаризації, які перевірялись під
час здійснення перевірки), суд дійшов
висновку про задоволення позовних
вимог та визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення від 21.02.2014 року
№ в сумі 18527,82 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Слід також зазначити, що згідно з п.п. 1, 9
ч. 3 статті 2 КАС у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті вони: на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З урахуванням викладеного, а також
зважаючи на помилковість висновків,
зроблених в Акті № 0028/06/30/22/НОМЕР_1 та
Акті № 0029/06/30/22/НОМЕР_1 від 11.02.2014 року,
суд вважає, що є всі підстави для
скасування (в частині, що є предметом
оскарження у справі) податкових
повідомлень-рішень № від 21.02.2014
року та № , винесених на підставі
зазначених Актів.

Керуючись ст. ст. 158-162, 167, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 21 лютого 2014 року:

- № в сумі 8590,40 грн.

- № в сумі 18527,82 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (код НОМЕР_1) суму сплаченого
судового збору в розмірі 182,70 грн.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.В.
Лавренчук

Повний текст постанови виготовлено: 28
липня 2014 р.