Справа № К/9991/2022/12-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/2022/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Олендера
І.Я.

Юрченка
В.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3
до Міністерства юстиції України про
визнання вини у невиконанні рішення
суду та стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У червні 2010 року ОСОБА_2, ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом до
Міністерства юстиції України про
визнання вини у невиконанні рішення
суду та стягнення коштів.

Ухвалою судді Чернігівського
окружного адміністративного суду від 11
червня 2010 року позов повернуто
позивачу.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 листопада
2010 року апеляційну скаргу позивачів
задоволено частково. Ухвалу
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 11 червня 2010
року скасовано. Справу направлено для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвалою судді Чернігівського
окружного адміністративного суду від 08
грудня 2010 року відкрито провадження у
справі №2а-6141/10/2570 за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Міністерства юстиції України
про визнання вини у невиконанні
рішення суду та стягнення коштів.

Під час здійснення підготовчих дій
справи до розгляду було встановлено, що
ухвалою судді Чернігівського
окружного адміністративного суду від 01
лютого 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 вересня
2010 року, відмовлено у відкритті
провадження у справі №2а-339/10/2570 за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Міністерства
юстиції України про визнання вини у
невиконанні рішення суду та стягнення
коштів.

Ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 23 грудня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2011
року закрито провадження у справі
№2а-6141/10/2570 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Міністерства юстиції України про
визнання вини у невиконанні рішення
суду та стягнення коштів.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати судові рішення у справі та
прийняти нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судоми першої та
апеляційної інстанцій ухвалою судді
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 01 лютого 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 вересня
2010 року, відмовлено у відкритті
провадження у справі №2а-339/10/2570 за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Міністерства
юстиції України про визнання вини у
невиконанні рішення суду та стягнення
коштів в порядку пункту 1 частини 1
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України, оскільки позовну
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
157 Кодексу адміністративного
судочинства України суд закриває
провадження у справі якщо є такі, що
набрали законної сили, постанова чи
ухвала суду з того самого спору і між
тими самими сторонами.

З огляду на викладене та у зв'язку з тим,
що предмет спору у справі №2а-6141/10/2570 є
таким самим, що і у справі №2а-339/10/2570, в
якій ухвалено судове рішення, яке
набрало законної сили відповідно до
ухвали Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 вересня
2010 року, колегія суддів погоджується із
рішеннями судів попередніх інстанцій.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані рішення судів попередніх
інстанцій постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судових рішеннях, підстави для їх
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Чернігівського
окружного адміністративного суду від 23
грудня 2010 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 квітня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Міністерства юстиції
України про визнання вини у
невиконанні рішення суду та стягнення
коштів - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
І.Я.
Олендер

В.В. Юрченко