Справа № 806/819/14
Суддя: Шевчук С.М.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Шевчук С.М.
УХВАЛА

іменем України

"20" серпня 2014 р.
Справа № 806/819/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Шевчук С.М.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"15" липня 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрполіскорм" до
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
про визнання протиправним та
скасування рішення і картки відмови ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрполіскорм"
звернулося до адміністративного суду з
позовом, у якому з урахуванням
уточнених позовних вимог просило,
визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
№ 101060000/2013/300598/2 від 15 серпня 2013 року про
коригування митної вартості товарів та
картку відмови у митному оформленні
№ 101060000/2013/00707 від 15 серпня 2013
року.

Постановою Житомирського окружного
адмінінстративного суду від 15 липня 2014
року позов задовольнено повністю.
Визнано протиправними та скасовано
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2013/300598/2 від
15.08.2013 і картку відмови у митному
оформленні № 101060000/2013/00707 від 15.08.2013.

Вважаючи, що рішення суду першої
інстанції прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
відповідач звернувся до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
із апеляційною скаргою, в якій просить
назване рішення суду скасувати та
прийняти нове, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

На підтвердження доводів апеляційної
скарги відповідач зазначив, що в
результаті проведення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару за митною декларацією
від 15.08.2013 року №101060000/2013/014023 було
встановлено, що документи, подані для
підтвердження митної вартості, містять
розбіжності, що стало підставою для
вимоги щодо надання додаткових
документів. Однак, 15.08.2013 року
декларантом заявлено про відмову від
подання додаткових документів, про що
здійснено відповідний запис.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у апеляційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Житомирського апеляційного
адміністративного суду дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
не заперечується судом апеляційної
інстанції, що 25 січня 2013 року між ТОВ
"Укрполіскорм", Україна, та компанією
"Evonik Industriеs AG", Німеччина, укладено
договір № 00005 (а.с.57-62). За умовами
вказаного договору Постачальник
продає, а Покупець купує МетАМИНО
DL-Метионин кормовий в кількості та за
цінами зазначеними у інвойсах на кожну
окрему партію товару. Крім того, на
кожну поставку товару Контракт має
доповнюватись Специфікацією, яка
визначає кількість та вартість товару
погодженого постачальником з покупцем
відповідно до п.2.1 цього Договору.

15 серпня 2013 року ТОВ "Укрполіскорм" було
заявлено до митного оформлення на
Житомирській митниці Міндоходів
отриманий від Компанії "Evonik Industriеs AG",
Німеччина, за договором № 00005 від 25.01.2013
та специфікації № 9 від 05.08.2013 до нього
кормову добавку - DL-Methionine feed grade 99% (DL -
метіонін кормової якості 99 %) та подано
до відповідача митну декларацію №
101060000/2013/014023 (а.с.70).

Митна вартість товару була визначена
товариством за ціною господарської
операції.

Для підтвердження митної вартості
заявленого товару за митною
декларацією від 15.08.2014
року№101060000/2013/014023 декларантом ТОВ
"Укрполіскорм", відповідно до ч.2 ст. 53
Митного Кодексу України, були надані
основні документи: декларація митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір від 25.01.2013 року №00005;
специфікація №9 від 05.08.2013 року до
зовнішньоекономічного договору;
інвойс від 07.08.2013 року №72273797; копія
декларації країни відправлення від
07.08.2013 року №13DE33E7.

За результатами проведення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару за митною декларацією
№101060000/2013/014023 від 15.08.2013 року
відповідачем встановлено, що
документи, подані для підтвердження
митної вартості, містять розбіжності, а
саме: підписи від імені продавця у
інвойсі №72273797 від 07.08.2013 року
відрізняються від підпису від імені
продавця у контракті №00005 від 25.01.2013
року та специфікації №9 від 05.08.2013 року
до контракту.

Вказані обставини стали підставою для
вимоги щодо надання додаткових
документів у відповідності до ч.3 ст. 53
Митного Кодексу України. Декларанту
було запропоновано надати додаткові
документи для підтвердження
заявленого рівня митної вартості
товару, а саме: виписку з
бухгалтерської документації; каталоги,
специфікації, прейскуранти виробника
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організіціями. Вказана вимога доведена
декларанту 15.08.2014 року на зворотному
боці ДМВ. Декларантом заявлено про
відмову від подання додаткових
документів, про що здійснено
відповідний запис.

За результатами проведеної
консультації з декларантом, відповідно
до ч.2 п.6 ст. 54, п. 2 ст.58 та п.п.1, 2 ст. 55 МКУ,
п. 5 наказу Держмитслужби від 13.07.2012 року
№362 митну вартість визначено за
методом 2б за ціною договору щодо
подібних товарів, яка грунтується на
раніше визнаних митними органами
митних вартостях МД №101060000/2013/011754 від
15.07.2013 року, з урахуванням коригувань на
обсяг партії товарів, умови поставки,
комерційні умови.

Згідно рішення про коригування митної
вартості товару № 101060000/2013/300598/2 від
15.08.2013, митним органом було скориговано
ціну товару в сторону її завищення та
надано картку відмови в митному
оформленні випуску товару №
101060000/2013/00707 від 15.08.2013 (а.с.74).

Не погодившись з прийнятим рішенням
про коригування митної вартості товару
в сторони її завищення, декларантом
відповідно до ч.1 ст.55 МК України,
здійснено випуск товарів у вільний
обіг зі сплатою митних платежів згідно
з заявленою митною вартістю та під
гарантійні зобов'язання, у зв'язку з чим
сплачено додатково до державного
бюджету митних платежів у розмірі 21775,73
грн.

У відповідності до ч. 8 ст. 55 МКУ,
протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються.

В подальшому, згідно п.7,8 ст. 55 МК
України, позивачем подано митному
органу (в строк до 80 днів) заяву з листом
(а.с.77), в якому просив скасувати спірне
рішення за №101060000/2013/300598/2 від 15.08.2013
року, на підтвердження заявленої
митної вартості товару надав наступні
документи: цінову експертизу ДП
"Держзовнішінформ" Міністерства
Економіки і розвитку України № 11/324 від
05.04.2013; підтвердження замовлення
компанії Evonik Industries AG № 23578761 від 15.07.2013;
прибуткову накладну № ПН-0000187 від
15.08.2013; видаткові накладні № РН-0000160, №
РН-0000161 від 19.08.2013, № РН-0000166 від 23.08.2013;
податкові накладні № № 3, 4, 6 від 19.08.2013,
№ 9 від 22.08.2013; витяг з документу
податкової звітності: додаток до
декларації з ПДВ за серпень 2013 року,
реєстр виданих та отриманих податкових
накладних; квитанцію центрального
порталу ДПС про отримання реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних; платіжні доручення № 1 від
24.09.2013, № 2 від 01.10.2013, № 3 від 01.10.2013 на
оплату по інвойсу № 72267789 від 10.07.2013, на
який оформлена ВМД.

Незважаючи на додатково подані
документи митний орган спірне рішення
не скасував.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, щодо необхідності
застосування положень Митного кодексу
України.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу
України митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

У відповідності до ст. 52 МК України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
кодексу та цією главою.

Частиною 1 статті 54 МК України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Згідно із п.1 ч.4 ст.54 МК України, митний
орган під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Кодексу у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Кодексу у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст.і 58 МК України
метод визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що митниця має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України.

Водночас, під час розгляду даної справи
судом не встановлено обставин, які б
свідчили про існування достатніх
підстав для виникнення обґрунтованого
сумніву у Житомирської митниці щодо
вартості імпортованого товару.
Представником відповідача не надано
суду жодних належних та допустимих
доказів того, що подані Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Укрполіскорм" основні та додаткові
документи не дозволяли митному органу
у належний спосіб перевірити числове
значення складових митної вартості
товарів та відомості щодо їх ціни.

Правову позицію з даного питання було
викладено в постанові Верховного Суду
України від 01.10.2013 (справа № 21-354а13), в
якій зазначено, що "... наявність
обґрунтованого сумніву у правильності
визначення митної вартості митниця
зобов'язана доводити в суді, оскільки з
цією обставиною закон пов'язує
можливість витребовування додаткових
документів у декларанта та надає
митниці право вчиняти наступні дії,
спрямовані на визначення дійсної
митної вартості товарів".

Встановлено, що під час контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару декларантом одночасно
з поданням МД, митному органу було
надано всі необхідні документи, які
підтверджують ціну товару зазначену у
декларації, зокрема, умовами розділом 4
Контракту, встановлено, що інвойс на
оплату з відстрочкою або 100%
передоплата за товари виставляється в
Євро і оплата здійснюється покупцем в
Євро, ціна погоджується між
постачальником і покупцем на кожну
поставку товару і фіксується в кожному
інвойсі на кожну окрему партію товару,
і є невід'ємною частиною Контракту.
Передоплата здійснюється що найменше
за 10 календарних днів до підтвердженої
дати поставки товару.

Як було зазначено вище причиною для
коригування митної вартості слугувало
те, що під час аналізу
товаросупровідних документів поданих
разом з МД № /2013/014023, митним
органом виявлено, що підписи від імені
продавця у інвойсі № 72273797 від 07.08.2013
відрізняються від підпису від імені
продавця у контракті № 00005 від 25.01.2013 та
специфікації № 9 від 05.08.2013 до
контракту.

Однак, позивачем було надано митному
органу лист Евонік зі зразками
підписів уповноважених осіб.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про протиправність
рішень про коригування митної вартості
та карток відмови в митному оформленні.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "15" липня 2014
р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
С.М. Шевчук

судді:
Г.І. Майор

Є.В.Одемчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Укрполіскорм" вул. Жуйка,3,м.Житомир,10002

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000 Головне
управління Державної казначейської
служби України в Житомирській області
вул. 1-го Травня,24,м.Житомир,10008

4-третій особі: - ,