Справа № 805/5800/14
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Смагар С.В.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року
справа №805/5800/14

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,
Міронової Г.М., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
р. у справі № 805/5800/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гранд Білдінг" до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Гранд Білдінг"
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
р. у справі № 805/5800/14 адміністративний
позов задоволено.

Визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві по коригуванню в
АІС "Податковий блок" розділ "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів"
показників податкових зобов'язань з
податку на додану вартість та
податкового кредиту, визначених
Товариством з обмеженою
відповідальністю Будівельна компанія
"Гранд Білдінг" в деклараціях з податку
на додану вартість за січень, лютий 2014
року, на підставі акту про неможливість
проведення зустрічної звірки від 3
квітня 2014 року.

Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Печерському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві відновити в АІС "Податковий блок"
в розділі "Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань і
податкового кредиту в розрізі
контрагентів" показники податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість та податкового кредиту,
визначених Товариством з обмеженою
відповідальністю Будівельна компанія
"Гранд Білдінг" в деклараціях з податку
на додану вартість за січень, лютий 2014
року з урахуванням додатків до
декларацій.

Не погодившись з судовим рішенням,
Державна податкова інспекція у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 18
червня 2014 р. у справі № 805/5800/14 та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, а
саме: п.73.5 ст.73 Податкового кодексу
України, Постанови Кабінету Міністрів
України №1232 від 27.10.2010 р. «Про
затвердження Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок».

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином. Колегія суддів
розглядає дану справу відповідно до
вимог ст. 197 КАС України у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивачем декларація з
податку на додану вартість за січень 2014
року була подана податковому органу
19.02.2014р.,а за лютий 2014 року - 19.03.2014р. (т.1
а.с.103-111).

Таким чином, відображені в обох
деклараціях відомості мають бути
внесеними до інформаційних систем
податкової інспекції, у тому числі АІС
"Податковий блок" "Підсистема
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів".

3 квітня 2014 року відповідачем складений
акт № 1019/26-55-22-08/38913054 про неможливість
проведення зустрічної звірки позивача
щодо підтвердження господарських
відносин із платниками податків за
період з 01 .01.2014 р. по 28 .02.2014 року. (т.1
а.с.46-65).

Як зазначає апелянт,підставою для
проведення зустрічної звірки стало
надходження до відповідача висновків
експерта №180 від 14.04.2014 та №142 від 27.03.2014
р.(т.1 а.с.77-95).

Відповідач в акті звірки від 3 квітня 2014
року посилається на висновок про
результати відпрацювання ризикового
платника податків оперативним
підрозділом ГУ Міністерства доходів і
зборів України, в якому зазначено, щодо
встановлення факту відсутності
місцезнаходження позивача за
юридичною адресою м. Київ, бульвар
Дружби Народів,28"а", кв. 6.

Відповідно за зазначеного акту,
податковий орган дійшов висновку, що
перевіркою встановлені порушення
пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.1, 198.2,
198.3,198.6 статті 198 Податкового кодексу
України, що призвело до завищення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за період з січня по
лютий 2014 року на суму 6950735 грн. та
завищення податкового кредиту з
податку на додану вартість за період
січня по лютий 2014 року на суму 6845231 грн.;
за результатами звірки ТОВ БК "Гранд
Білдінг" не підтверджено задекларовані
податкові зобов'язання з ПДВ за період
з січня по лютий 2014 року, а також не
підтверджено задекларований
податковий кредит з ПДВ за період з
січня по лютий 2014 року; перевіркою
встановлено, що правочини, укладені з
контрагентами порушують публічний
порядок, суперечать інтересам держави
та суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб.

Отже апелянт самостійно зазначає, що
фактично була проведена перевірка та
встановлені порушення Податкового
законодавства України зафіксовані в
акті, тобто спростовує свої
твердження,що зустрічні звірки не є
перевірками і проводяться в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

На підставі акту про неможливість
проведення зустрічної звірки від 3
квітня 2014 року № 1019/26-55-22-08/38913054,
відповідачем до АІС "Податковий блок"
"Підсистема автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів" внесені коригування
показників податкових зобов'язань з
податку на додану вартість та
податкового кредиту, визначених
Товариством з обмеженою діяльністю БК
"Гранд Білдінг" в деклараціях з податку
на додану вартість за січень та лютий
2014 року. (т.1 а.с.112-250, т.2 а.с.1-124).

Правомірність здійсненого
відповідачем коригування є предметом
спору в цій справі.

Порядок оформлення результатів
перевірок платників податків органами
ДПС врегульовано Порядком оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства
затвердженим Наказом Державної
податкової адміністрації України
22.12.2010 року № 984 (далі-Порядок).

Відповідно до абзацу 1 пункту 3 розділу 1
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства акт службовий
документ, який підтверджує факт
проведення документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Згідно з п. 7 розділу IV Порядку за
результатами розгляду керівником
органу державної податкової служби
(його заступником) акта перевірки,
заперечень посадових осіб платника
податків або його законних
представників та інших матеріалів
перевірки, у терміни та порядку,
встановлені Кодексом, приймаються
відповідні податкові
повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення приймається
керівником податкового органу (його
заступником) протягом десяти робочих
днів з дня, наступного за днем вручення
платнику податків акта перевірки у
порядку, передбаченому статтею 58 цього
Кодексу, для надсилання (вручення)
податкових повідомлень-рішень, а за
наявності заперечень посадових осіб
платника податків до акта перевірки
приймається з урахуванням висновку про
результати розгляду заперечень до акта
перевірки - протягом трьох робочих
днів, наступних за днем розгляду
заперечень і надання (надсилання)
письмової відповіді платнику податків.

Таким чином, рішенням податкового
органу, з яким закон пов'язує
виникнення у платника податків
податкових зобов'язань, є податкове
повідомлення-рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що
податкові повідомлення-рішення у
відношенні позивача, на підставі
зазначеного акту про неможливість
проведення зустрічної перевірки та
встановлених порушень, контролюючим
органом не приймались.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
відсутності підстав для внесення
відповідачем коригувань до АІС
"Податковий блок" "Підсистема
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів" на
підставі складеного відповідачем акту
про неможливість проведення
зустрічної звірки та наявність підстав
для відновлення в зазначеній системі
показників податкової звітності з
податку на додану вартість за січень та
лютий 2014 року, задекларованих
позивачем у наданих ним деклараціях.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з рішенням суду першої
інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідно до норм підпункту 73.5 статті
73 Податкового кодексу України з метою
отримання податкової інформації
контролюючі органи мають право
проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється контролюючими органами з
метою документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Судом першої інстанції встановлено, що
а порушення п.п.3,4 Порядку проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2010 року № 1232 ,відповідачем
не дотримано вимоги та не надано
жодних доказів про надіслання запитів
до позивача, при складанні акту взагалі
не використовувались первинні
документи та інформація від позивача.
Звірка проводилися тільки за даними
інформаційних баз податкового органу,
показниками податкових декларацій, без
дослідження первинних документів
підприємства, у зв'язку із тим, що
контролюючим органом на час звірки не
встановлене місцезнаходження
підприємства за юридичною адресою.

Суд першої інстанції правомірно
прийшов до висновку, що сама по собі
неможливість реалізації контролюючими
органами визначеної законодавством
компетенції щодо проведення
зустрічних звірок не може вважатись
доказом вчинення порушень податкового
законодавства платником податків.

Окрім того, відповідно до даних Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 28 квітня
2014 року позивач з 25.09.2013 року
зареєстрований за адресою: м. Донецьк,
вул. Куйбишева,25, а не за адресою: м.
Київ, бульвар Дружби Народів,28 "а", кв. 6,
на яку посилався відповідач в акті (т.1
а.с.30)

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку,
що відповідачем необґрунтовано
зроблені висновки про відсутність
позивача за юридичною адресою.

Суд апеляційної інстанції також
погоджується з висновками суду першої
інстанції,що у спірних правовідносинах
відповідачем порушено законодавчо
встановлений порядок та спосіб
проведення зустрічної звірки, а також
порядок оформлення її результатів,
передбачених п. 73.5 ст.73 Податкового
кодексу України та Наказом № 236.

Що стосується доводів апелянта , що
внесення змін до Автоматизованої
системи "Результати співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України", що зафіксовані в
акті перевірки, є правомірним з огляду
на те, що відповідно до статті 74 ПК
України податкова інформація, зібрана
відповідно до цього Кодексу, може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби,
суд апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Так, згідно частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(КАС України), завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 2 КАС України
визначено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Стаття 55 Конституції України гарантує
кожному право на захист своїх прав і
свобод в суді, а також на оскарження в
суді рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади, місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб. Вказана стаття не визначає, які
саме рішення, дії чи бездіяльність
органів державної влади і місцевого
самоврядування можуть бути оскаржені,
а тому встановлює принцип відповідно
до якого в суді можуть бути оскаржені
будь-які рішення, дії або
бездіяльність. Суд не може відмовити у
доступі до правосуддя, якщо особа
вважає що її права і свободи порушені
або порушуються, створено або
створюють перешкоди для їх реалізації
або мають місце інше ущемлення прав та
свобод.

Із наведених норм права випливає, що
позивач на власний розсуд визначає чи
порушені його права рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень.

Так, згідно з пунктами 74.1 та 74.2 статті 74
ПК України, податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах контролюючих
органів або безпосередньо посадовими
(службовими) особами контролюючих
органів.

Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

Зібрана податкова інформація та
результати її опрацювання
використовуються для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій та завдань.

Податкова інформація є різновидом
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності податкових
органів, який у свою чергу, є способом
здійснення податкового контролю.
Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматичного
співставлення податкових зобов`язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України, є
одним із різновидів податкового
контролю, тому вказана офіційна
інформація державних органів повинна
відповідати дійсності.

Наказом Міністерства фінансів України
від 25.11.2011р. № 1492, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 20.12.11 року
за № 1490/20228, затверджена форма
декларації з податку на додану
вартість та порядок її заповнення і
подання, яким встановлено, що одночасно
з декларацією повинні подаватися всі
необхідні додатки до декларації,
подання яких передбачено цим Порядком,
а також розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів (додаток 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість та додаток 2 до
податкової декларації з податку на
додану вартість (скороченої). У разі
подання уточнюючих розрахунків, в яких
проводиться коригування податкових
зобов'язань та/або податкового кредиту,
такі ж розшифровки подаються на суму
уточнення.

Таким чином, АІС «Податковий блок
«Підсистема автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» є одним з програмних
продуктів центральної бази даних
податкової звітності, що введена в дії
з метою проведення перевірок
податкових декларацій з податку на
додану вартість, в якій по податковим
періодам відображаються показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань платників податків у
розрізі контрагентів на підставі
поданої податкової звітності з ПДВ.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК
України, крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 49.8 статті 49 ПК України,
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу. Під
час прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа
контролюючого органу, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
пунктами 48.3 та 48.4 статті 48
цьогоКодексу. Інші показники,
зазначені в податковій декларації
платника податків, до її прийняття
перевірці не підлягають.

Наказом Державної податкової служби
України від 14.06.2012 № 516 затверджено
Методичних рекомендацій щодо
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України, пунктом
4.4 яких передбачено, що відмова
посадової особи ОДПС прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин, не визначених статтями 48 та 49
Кодексу, у тому числі висунення
будь-яких передумов щодо такого
прийняття (включаючи зміну показників
такої податкової декларації, зменшення
або скасування від'ємного значення
об'єктів оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо),
забороняється.

Отже, обов'язок платника податків
подати декларацію з податку на додану
вартість узгоджується з обов'язком
податкового органу прийняти таку
декларацію та, при відсутності
зауважень до її оформлення,
відобразити показники цієї декларації
у відповідних базах податкової
звітності.

Таким чином, показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків, які
відображаються в АІС «Податковий блок
«Підсистема автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів», формуються на підставі
показників поданих таким платником
податків податкових декларацій з ПДВ, і
повинні їй відповідати.

Відповідно до пунктів 54.3.2 та 54.3 статті
54 ПК України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках.

При цьому, Податковим кодексом України
не передбачено повноважень податкової
служби щодо коригування показників
податкових зобов'язань чи податкового
кредиту на підставі актів про
неможливість проведення зустрічної
перевірки .

Згідно абзаців 1, 2 пункту 58.1 статті 58 ПК
України, у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Отже, у випадку виявлення факту
заниження платником податків
податкового зобов'язання, рівно як і у
випадку виявлення факту завищення
платником податків податкового
зобов'язання, в тому числі і внаслідок
декларування неіснуючого об'єкта
оподаткування, податковий орган
обтяжений законодавцем обов'язком
прийняти відповідне податкове
повідомлення-рішення. Іншого порядку
дій податкового органу як суб'єкта
владних повноважень у спірних
правовідносинах законодавство не
передбачає.

Самостійна зміна відповідачем в
автоматизованій системі співставлення
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача на
підставі актів про неможливість
проведення зустрічної перевірки, без
прийняття податкового повідомлення -
рішення та без зміни цих показників
самим позивачем шляхом подання
декларацій (розрахунків) порушує права
та інтереси позивача, оскільки позивач,
як платник податків, має право
розраховувати на те, що задекларовані
ним в податкових деклараціях показники
податкового кредиту та податкових
зобов'язань відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Виходячи зі специфіки податку на
додану вартість, який сплачується у
складі ціни товарів (робіт, послуг),
одна операція з продажу товару
викликає відповідні податкові
наслідки у обох сторін цієї операції,
які є платниками ПДВ, - у продавця -
податкові зобов'язання, а у покупця -
податковий кредит на аналогічну суму.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджує висновок суду першої
інстанції, що невідповідність
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, що
задекларовані позивачем у деклараціях
з ПДВ, показникам з централізованої
бази даних податкової звітності, має
безпосередній вплив на права та
інтереси позивача, оскільки така
невідповідність може мати для позивача
негативні наслідки, а саме, погіршення
його ділової репутації, як належного
платника податків, відмова його
контрагентів від подальших
господарських відносин з позивачем з
метою уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо.

Таким чином задекларовані платником
податків показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань в АІС
«Податковий блок «Підсистема
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
повинні співпадати з показниками у
податкових деклараціях платника
податку, оскільки вони фактично
формують податкові зобов'язання на
майбутнє, а отже спричиняють реальні
зміни майнового стану такого платника.

Між тим, відповідач не врахував
зазначені норми та, у порушення норм
вищезазначеного законодавства,
здійснив зміни в АІС «Податковий блок
«Підсистема автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» щодо корегування
показників податкової звітності
позивача за січень-лютий 2014 року.

На погляд судової колегії, суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку,
що дії податкового органу по зміні
задекларованих платником податків
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань в
автоматизовані системі можуть бути
предметом оскарження в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки відображення таких
відомостей з урахуванням того, що такі
відомості повинні співпадати з
показниками у податковій декларації
платника податку, фактично формує
податкові зобов'язання на майбутнє, а
отже спричиняє реальні зміни майнового
стану такого платника, а належним
способом захисту прав та інтересів
платника податків у випадку
незаконності таких дій повинно бути
відновлення в цій базі таких
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань, які
задекларував платник податків.

Оскільки за наслідками проведеної
перевірки податкові
повідомлення-рішення не приймались, а,
відповідно,і податкові зобов'язання не
узгоджувались, то відповідачем
безпідставно внесено зміни в
автоматизовані системи щодо
показників відповідної податкової
звітності з податку на додану вартість
позивача на підставі акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки.

Приймаючи викладене до уваги суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ
:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 18 червня 2014
р. у справі № 805/5800/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

І.В.Геращенко

Г.М.Міронова