Справа № 807/1815/14
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2014 рокум. Ужгород№ 807/1815/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі - Стенавській А.М.

за участю:

позивача: Управління Пенсійного фонду
України у Великоберезнянському районі
Закарпатської області - представник
Секерня О.В.,

відповідача: Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання у Перечинському районі -
представник Василиндра М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Великоберезнянському районі
Закарпатської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання у Перечинському районі
про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України 30 липня 2014 року було
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Повний текст
постанови виготовлено та підписано
протягом 4 серпня 2014 року.

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України у Великоберезнянському районі
звернулося до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Перечинському районі
Закарпатської області про стягнення з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійного захворювання в
Перечинському районі витрати з виплати
сум державних адресних допомоги до
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання у розмірі
119293 грн. 42 коп.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що
відповідно до п. 1, 2, 4, постанови КМУ від
26. 03.2008 року № 265 «Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян»
передбачає, що у разі, коли розмір
пенсійних виплат не досягає в осіб,
яким передбачено пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100%, на
двох-120%, на трьох і більше -150%
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів.

При цьому виплата щомісячної державної
адресної допомоги здійснюється за
рахунок коштів з яких виплачується
пенсія або державна соціальна
допомога, тобто підлягає відшкодуванню
відповідачем.

В судовому засіданні 30 липня 2014 року
представник позивача позов підтримала
та просила його задовольнити із
підстав, що наведені у позовній заяві.

Відповідач подав письмове заперечення
проти позову, зазначивши що відповідно
до постанови КМУ №265 від 26.03.2008,
щомісячна державна допомога не
передбачена у вказаному переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків. Пунктом четвертим
Порядку, затвердженого спільною
Постановою Пенсійного фонду та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків від 04.03.2003 року №5-4/4
передбачено перелік виплат, які
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України, серед якого відсутня
щомісячна державна адресна допомога та
витрати на її доставку. Відповідач не
має правових підстав для відшкодування
позивачу витрат з виплати державної
адресної допомоги громадянам, які
вказані в позовній заяві в сумі 119293,42
грн., яка підтверджується у зведеному
реєстрі сум адресної допомоги та
поштового збору, що підлягає
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, а тому позов Управління
Пенсійного фонду у
Великоберезнянському районі є
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 30 липня 2014 року
Відповідач заперечив проти
задоволення адміністративного позову
в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до наступних висновків:

Відповідно до п. 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання затвердженого Постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року
№5-4/4 (далі -Порядок) відшкодуванню
підлягають суми, що виплачуються
відповідно до Законів України "Про
пенсійне забезпечення", "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів", а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття , якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержав вищезазначену
пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримала вищезазначену
пенсію;

- суми витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Управління Пенсійного фонду
України у Великоберезнянському районі,
починаючи із січня 2011 року по грудень
2013 року, в Акт щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, було
включено суму пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та суму адресної
державної допомоги, що призначена та
виплачується наступним громадянам:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому заподіяно
трудове каліцтво, внаслідок якого
30.04.2003 року його було визнано інвалідом
3-ї групи. Сума виплаченої державної
адресної допомоги до пенсії з січня 2011
по грудень 2013 року становить 26788,2 грн.,
що підлягає відшкодування до чого
додається довідка-розрахунок.

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому заподіяно
трудове каліцтво, внаслідок якого
07.11.2000 року його було визнано інвалідом
1-ї групи. Сума виплаченої державної
адресної допомоги до пенсії з січня 2011
по грудень 2013 року становить 24693,00 грн.,
що підлягає відшкодування до чого
додається довідка-розрахунок.

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 , якому заподіяно
трудове каліцтво, внаслідок якого
02.04.1998 року його було визнано інвалідом
2-ї групи. Сума виплаченої державної
адресної допомоги до пенсії з січня 2011
по грудень 2013 року становить 19988,00 грн.,
що підлягає відшкодування до чого
додається довідка-розрахунок.

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому заподіяно
трудове каліцтво, внаслідок якого
02.08.2002 року його було визнано інвалідом
2-ї групи. Сума виплаченої державної
адресної допомоги до пенсії з січня 2011
по грудень 2013 року становить 23613,00 грн.,
що підлягає відшкодування. З
врахуванням поштових видатків до
відшкодування належить 23842,87 грн. до
чого додається довідка-розрахунок.

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, якому заподіяно
трудове каліцтво, внаслідок якого
04.12.2007 року його було визнано інвалідом
1-ї групи. Сума виплаченої державної
адресної допомоги до пенсії з січня 2011
по грудень 2013 року становить 23613,00 грн.,
що підлягає відшкодування. З
врахуванням поштових видатків до
відшкодування належить 23981,35 грн. до
чого додається довідка-розрахунок.

З січня 2011 по грудень 2013 року
управління Пенсійного фонду України у
Великоберизнянському районі щомісяця
надавало відділенню Фонду список осіб,
зазначених в позовній заяві, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Судом встановлено, згідно з
ознайомленими таблицями розбіжностей
доданих до позовної заяви включено в
суму державної допомоги поштові
витрати на доставку державної
допомоги, вказаним в позовній заяві
потерпілим на виробництві в сумі 130921
грн. (а.с. 93-128).

Згідно статті 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України, а
згідно статті 8 Пенсійний фонд, поряд з
іншими надходженнями, формується за
рахунок коштів, що відраховуються
підприємствами на заходи соціального
страхування.

Відповідно до статті 81 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Статтями 21, 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", передбачають
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або у разі його смерті при
настанні страхового випадку,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Збір та акумулювання страхових
внесків здійснює Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань відповідно до статті 46
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та статей 1, 2 Закону
України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Відповідно до частини другої статті 7
Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" від 22.02.2001 року, Фонд
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.

Згідно пункту 5 частини другої
статті 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

У відповідності до ст. 6 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" передбачено, що
непрацездатні громадяни крім
пенсійних витрат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством.

Частиною 2 статті 6 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" у разі, якщо сукупність
виплат, зазначених у частині першій
цієї статті, разом з пенсійними
виплатами із системи пенсійного
забезпечення та іншими доходами не
досягають розміру прожиткового
мінімуму, визначеного законом для
непрацездатних громадян, такі
громадяни мають право на отримання
державної соціальної допомоги в
порядку, розмірах та за рахунок коштів,
визначених законом.

Разом з тим, норми вказаного Порядку
та статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", визначають перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до визначеного переліку,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
зобов'язаний своєчасно та в повному
обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні:

- допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності;

- одноразову допомогу в разі
стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого;

- щомісячну грошову суму в разі
часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого;

- пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- допомогу дитині відповідно до
статті 9 цього Закону.

Відповідно до пункту 4 Порядку,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова
допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала
вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Оскільки, державна адресна
допомога не передбачена у переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків, суд приходить до
переконання про безпідставність
позовних вимог УПФУ у
Великоберезнянському районі щодо
стягнення суми адресної допомоги.

Вказана позиція суду
узгоджується з рішенням Верховного
Суду України, зокрема, з постановою від
20.06.2011 року у справі № 21-118а11.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

З аналізу матеріалів, обставин справи
та норм національного законодавства,
зважаючи на предмет спору, суд
приходить до висновків про відмову у
задоволенні позову і визнає позовну
заяву безпідставною.

При таких обставинах відповідач не має
правових підстав для відшкодування
позивачу витрат з виплати державної
адресної допомоги громадянам, які
вказані в позовній заяві в сумі 119293,42
грн., а тому позов Управління
Пенсійного фонду у
Великоберезнянському районі є
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 160-163, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні уточненого
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України у
Великоберезнянському районі до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Перечинському районі
Закарпатської області про визнання
дій протиправними, - відмовити
повністю.

2. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяТ.В. Скраль