Справа № 490/10502/14-а
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

нп 2-а/490/1455/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року

м.Миколаїв

Суддя Центрального районного
суду м.Миколаєва Гуденко О.А.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
Центрального відділу Державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції про
виключення майна з Акту опису та арешту
майна, -

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовною заявою до Центрального
ВДВС ММУЮ про виключення майна з акту
опису та арешту майна від 06.02.2014 року та
звільнити з під арешту автомобіль ЗАЗ
110308, 2003 року випуску, р/н НОМЕР_1.

Із змісту адміністративного позову та
доданих до нього документів слідує, що
позивач просить суд виключити з опису
майно, перелічене в акті опису й арешту
майна від 06 лютого 2013 року та зняти
арешт із зазначеного майна, оскільки
воно належить йому на підставі права
власності.

Як вбачається з акту опису й арешту
майна від 06.02.2013 року, опис майна
проведено державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Козятинського міськрайонного
управління юстиції Щербою В.Л. при
примусовому виконанні виконавчого
листа №2-1584/11, виданого 18.09.2013 року
Шевченківським районним судом м.Києва
про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
КБ «Надра» 104119,83 грн. боргу солідарно.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі-КАС), завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Частиною 1 статті 181 КАС України
визначено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.
Підстави і порядок звільнення майна з
під арешту визначає ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження".

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про
виконавче провадження", особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Як слідує із матеріалів позовної заяви,
спірні правовідносини виникли у
зв'язку з внесенням відповідачем до
акту опису й арешту майна від 06 лютого
2013 року майна, яке, на думку позивача,
належить останньому на праві власності
і у зв'язку з чим обмежується право
позивача вільно володіти,
розпоряджатися та користуватися
належним йому на підставі права
власності майном.

Таким чином, предметом спору у даній
справі є захист права власності,
порушеного відповідачем, який на
підставі виконавчих документів описав
та наклав арешт на нього. По своїй суті,
доведення позивачем неправомірності
опису й арешту майна є спором про
доведення права на таке майно. Зважаючи
на те, що позивач в своїй позовній заяві
заявляє своє право на майно, яке є
описаним та на яке накладено арешт, то
фактично існує спір про право на це
майно.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги щодо
виключення майна з акту опису й арешту
майна від 06.02.2013 року та зняття арешту з
майна не є публічно-правовими, оскільки
предметом такого спору є захист права
власності, права володіння та
користування, тобто, має місце спір
приватно-правового характеру, що в свою
чергу виключає його розгляд у порядку
адміністративного судочинства. В
даному випадку, питання виключення
майна з акту опису й арешту майна та
зняття арешту з нього, відповідно до ст.
15, 114 Цивільного процесуального кодексу
України, належить вирішувати в порядку
цивільного судочинства і даною нормою
визначено виключну підсудність для
цієї категорії спорів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд відмовляє у відкритті
провадження у справі якщо, заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Крім того, у відповідності до п.3 ч.1 ст. 7
ЗУ «Про судовий збір, Сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі відмови у відкритті
провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 109, 160, 165 КАС України, суддя , -

У Х В А
Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовом до Центрального відділу
Державної виконавчої служби
Миколаївського міського управління
юстиції про виключення майна з Акту
опису та арешту майна.

Повернути ОСОБА_1 суму сплаченого
судового збору по справі по квитанції
№ 0.0.286357223.1 від 08 серпня 2014 року у
розмірі 243 грн. 60 коп.

Повернення судового збору
здійснюється уповноваженим на те
державним органом, а саме Управлінням
Державної казначейської служби
України на підставі квитанції чи
платіжного доручення та ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
окружного адміністративно
апеляційного суду через Центральний
районний суд м. Миколаєва протягом 10
днів після проголошення рішення.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва
Гуденко О.А.