Справа № 813/4922/13-а
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
Справа № 876/10849/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Гуляка В.В.

суддів:
Большакової О.О., Гудима Л.Я.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2013
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання протиправними
дій, визнання протиправними і
скасування постанов, визнання
виконавчого документу таким, що не
підлягає виконанню,

встановив:

У липні 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся в суд із адміністративним
позовом до відповідача
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ,
в якому, з урахуванням збільшення і
уточнення позовних вимог, просив : 1)
визнати протиправними дії відповідача,
щодо відкриття виконавчого
провадження ВП № 38221582 від 04.06.2013 р.; 2)
визнати протиправними дії відповідача,
що полягали у надісланні позивачу
копії постанови про відкриття
виконавчого провадження із порушенням
строку, визначеного ч. 5 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»; 3)
визнати протиправною і скасувати
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 38221582 від 04.06.2013 р.; 4)
визнати протиправною та скасувати
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження, що прийнята відповідачем
12.06.2013 р. у виконавчому провадженні №
38221582 від 04.06.2013 р.; 5) визнати
протиправними дії відповідача, що
полягали у не знятті арешту,
накладеного на майно позивача
одночасно з прийняттям рішення про
повернення виконавчого документу
стягувачеві; 6) визнати протиправними
дії відповідача, що полягали у
порушенні права позивача на інформацію
щодо дій, вчинених відповідачем у
виконавчому провадженні, а саме у
порушенні встановлених Законом
України «Про виконавче провадження»
строків надіслання боржнику
документів виконавчого провадження; 7)
визнати виконавчий документ, а саме
постанову в справі про адміністративне
правопорушення ВС1 № 089005 від 11.05.2013 р.,
таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову покликався
позивач на те, що виконавче провадження
ВП № 38221582 відкрито на підставі
виконавчого документу, а саме
постанови в справі про адміністративне
правопорушення серії ВС1 № 089005 від
11.05.2013 року, який не відповідає вимогам
передбаченим ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження». Відповідно до
ст. 26 цього Закону державний виконавець
повинен був відмовити у відкритті
виконавчого провадження. При цьому,
державний виконавець безпідставно
відкрив виконавче провадження про
стягнення штрафу в подвійному розмірі
на суму 510 грн., оскільки вказаною
постановою серії ВС1 № 089005 від 11.05.2013
року було накладено штраф у розмірі 255
грн.. Зазначав позивач, що відповідач
надіслав позивачу постанову про
відкриття виконавчого провадження від
04.06.2013 року з порушенням строку
встановленого ч. 5 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження», і цим
позбав позивача можливості самостійно
виконати виконавчий документ у
визначений строк до 11.06.2013 року. Також
зазначав позивач, що державний
виконавець 12.06.2013 року безпідставно
наклав арешт на все майно позивача та
оголосив заборону на його відчуження, а
при винесенні постанови від 27.06.2013 р.
про повернення виконавчого документа
стягувачеві державний виконавець
всупереч вимогам ч. 2 ст. 50 Закону
України «Про виконавче провадження»
він не зняв арешту з майна позивача.
Крім цього, відповідач всупереч ч.4 ст.57
вказаного Закону не надіслав позивачу
копії постанов від 12.06.2013 року про
накладення арешту на майно позивача та
від 27.06.2013 р. про повернення виконавчого
документа стягувачеві, чим порушив
право позивача на інформацію щодо дій
вчинених відповідачем у виконавчому
провадженні. Також позивач зазначав, що
виконавчий документ, а саме постанова в
справі про адміністративне
правопорушення серії ВС1 № 089005 від
11.05.2013 року оскаржена позивачем до
Шевченківського районного суду м.
Львова, а тому така постанова є такою,
що не підлягає виконанню.

Відповідач Шевченківський ВДВС
Львівського МУЮ позову не визнав, подав
суду першої інстанції заперечення,
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 22.07.2013 року
адміністративний позов задоволено
повністю. Визнано протиправними дії
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
щодо відкриття виконавчого
провадження ВП № 38221582 від 04.06.2013 р..
Визнано протиправною та скасовано
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП № 38221582 від 04.06.2013 р..
Визнано протиправними дії
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
щодо надіслання документів
виконавчого провадження ОСОБА_2 з
порушенням строку, встановленого
Законом України «Про виконавче
провадження». Визнано протиправною та
скасовано постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП № 38221582 від 12.06.2013 р..
Визнано протиправними дії
Шевченківського ВДВС Львівського МУЮ
щодо не зняття арешту одночасно з
прийняттям постанови про повернення
виконавчого документу стягувачеві.
Визнано виконавчий документ :
постанову про адміністративне
правопорушення ВС1 № 089005 від 11.05.2013 р.
таким, що не підлягає виконанню.

З цією постановою суду не погодився
відповідач і оскаржив її в
апеляційному порядку. Вважає апелянт,
що оскаржена постанова суду від 22.07.2013
р. винесена із порушенням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, а тому
постанова суду підлягає скасуванню з
підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що суд
першої інстанції не взяв до уваги, що
згідно Інструкції з організації
примусового виконання рішень, затв.
наказом МЮУ від 02.04.2012 р. № 512/5, яка є
роз'ясненням та доповненням до Закону
України «Про виконавче провадження»,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків або серія і номер
паспорта можуть не зазначатися в
постановах у справах про
адміністративні правопорушення, які
виносяться на місці вчинення
правопорушення або без участі особи.
Крім того, судом першої інстанції не
враховано, що позивач не повідомив
державного виконавця про обставини,
які виникли при виконанні даної
постанови, а саме несвоєчасного
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження, всупереч п. 5
ст. 12 Закону України «Про виконавче
провадження». Оскільки у визначений
строк до 11.06.2013 року боржник ОСОБА_2 не
виконав самостійно виконавчого
документу про сплату штрафу і на
виклики до ДВС не з'являвся, тому
державний виконавець в процесі
примусового виконання правомірно
виніс постанову від 12.06.2013 року про
накладення арешту на майно боржника.
Щодо не зняття арешту з майна боржника
відповідно до ст. 50 Закону України «Про
виконавче провадження», зазначає
апелянт, що боржником не виконано
рішення органу, що видав виконавчий
документ, а тому арешт не знімався з
метою примусового стягнення коштів з
боржника в майбутньому. Однак, наведені
вище обставини справи судом першої
інстанції не враховано.

За результатами апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду від 22.07.2013 р. і постановити нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
та межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що постановою
державного виконавця Шевченківського
ВДВС Львівського МУЮ від 04.06.2013 р.
відкрито виконавче провадження ВП №
38221582 щодо примусового виконання
постанови в справі про адміністративне
правопорушення серії ВС1 № 089005 виданої
11.05.2013 р. інспектором ДПС ВДАІ
Пустомитівського РВ ГУМВСУ у
Львівській області про стягнення з
ОСОБА_2 на користь держави 510 грн.
адміністративного штрафу за порушення
ПДР. Цією ж постановою державного
виконавця боржнику надано строк до
11.06.2013 р. для самостійного виконання
виконавчого документу, та зобов'язано
з'явитись до Шевченківського ВДВС
11.06.2013 року (а.с. 5, 6, 21).

У зв'язку з невиконанням боржником
вищевказаного виконавчого документу у
наданий строк, постановою державного
виконавця Шевченківського ВДВС
Львівського МУЮ від 12.06.2013 р. ВП № 38221582
накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_2 у межах суми
звернення стягнення 510 грн.. Цією
постановою також заборонено
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_2
лише в межах суми боргу (а.с. 15, 41).

У подальшому, постановою державного
виконавця Шевченківського ВДВС
Львівського МУЮ від 27.06.2013 р. ВП № 38221582
повернено стягувачу виконавчий
документ постанову № ВС1 089005 видану
11.05.2013 р. ВДАІ про стягнення з ОСОБА_2 на
користь держави 510 грн.
адміністративного штрафу за порушення
ПДР (а.с. 16).

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог про визнання протиправними дій
відповідача щодо відкриття
виконавчого провадження ВП № 38221582 від
04.06.2013 р., визнання протиправною та
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 38221582 від
04.06.2013 р., визнання протиправними дій
відповідача щодо надіслання
документів виконавчого провадження
позивачу з порушенням строку,
встановленого Законом України «Про
виконавче провадження», визнання
протиправною та скасування постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження ВП № 38221582
від 12.06.2013 р., визнання протиправними
дій відповідача щодо не зняття арешту
одночасно з прийняттям постанови про
повернення виконавчого документу
стягувачеві.

Так, судом першої інстанції вірно
враховано, що відповідно до ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» (в
редакції на час розглядуваних
правовідносин), виконавчий документ
повинен відповідати встановленим
вимогам, зокрема, у виконавчому
документі зазначаються : ім'я (прізвище,
власне ім'я та по батькові) для фізичних
осіб боржника, їх місце проживання чи
перебування, індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника або
номер і серія паспорта боржника -
громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, а також інші
дані, якщо вони відомі суду чи іншому
органу, що видав виконавчий документ,
які ідентифікують боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;
дата набрання законної (юридичної) сили
рішенням; строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.
Законом можуть бути встановлені також
інші додаткові вимоги до виконавчих
документів.

Згідно ст. 25 вказаного Закону,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Підстави для відмови у відкритті
виконавчого провадження передбачені
статтею 26 цього Закону, де передбачено,
що державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження,
зокрема, у разі якщо рішення, на
підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної
(юридичної) сили, крім випадків, коли
воно у встановленому законом порядку
допущено до негайного виконання; у разі
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Оскільки виконавчий документ, тобто
постанова в справі про адміністративне
правопорушення серії ВС1 № 089005 від
11.05.2013 р. не відповідала вказаним вище
вимогам Закону, в тому числі щодо
набрання законної сили, тому суд першої
інстанції вірно вказав про
неправомірність дій державного
виконавця щодо відкриття виконавчого
провадження за вказаним виконавчим
документом, та прийшов до вірного
висновку про протиправність постанови
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження ВП № 38221582 від
04.06.2013 р..

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилається не пізніше
наступного робочого дня боржнику, з
метою необхідності боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови.

Однак, вказаних вимог державним
виконавцем не було дотримано і копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП № 38221582 від 04.06.2013 р.
надіслано боржнику ОСОБА_2 лише 10.06.2013
року, що унеможливило у визначений цією
постановою строк до 11.06.2013 року
самостійно боржником виконати
виконавчий документ (а.с. 7).

Згідно ст. 35 вказаного Закону, за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Невиконання державним виконавцем
вимог щодо забезпечення боржнику
можливості самостійно виконати
виконавчий документ, було підставою
для відкладення виконавчих дій щодо
початку примусового виконання
виконавчого документу відповідно до
ст. 27 цього Закону.

Тому, суд першої інстанції вірно
зазначив щодо протиправності
постанови державного виконавця про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 12.06.2013
р..

Також судом першої інстанції вірно
враховано, що несвоєчасне направлення
боржнику копій постанов про відкриття
виконавчого провадження від 04.06.2013 року
та про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 12.06.2013 р. є підтвердженням
протиправності дій щодо надіслання
документів виконавчого провадження
позивачу з порушенням строку,
встановленого Законом України «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ст. 47 вказаного вище
Закону, виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі
наявності для цього підстав,
визначених цією статтею.

Повернення виконавчого документу до
суду чи іншого органу, який його видав,
є підставою для закінчення виконавчого
провадження (ст. 49 Закону).

Відповідно до ст. 50 вказаного Закону, у
разі закінчення виконавчого
провадження, повернення виконавчого
документа до суду або іншого органу
(посадовій особі), який його видав,
арешт, накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження.

Оскільки при винесенні постанови від
27.06.2013 р. про повернення виконавчого
документу стягувачу державним
виконавцем не було вирішено питання
щодо зняття арешту з майна боржника,
тому суд першої інстанції правильно
встановив, що є протиправними дії
відповідача щодо не зняття арешту
одночасно з прийняттям постанови про
повернення виконавчого документу
стягувачеві.

Однак, суд апеляційної інстанції не
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо задоволення позовної
вимоги про визнання виконавчого
документу : постанови про
адміністративне правопорушення серії
ВС1 № 089005 від 11.05.2013 р. таким, що не
підлягає виконанню.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Пунктом 6 частини 2 цієї статті
передбачено, що підлягають виконанню
державною виконавчою службою, зокрема,
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Крім цього, статтею 259 КАС України
передбачено, що адміністративний суд в
порядку адміністративного судочинства
може визнати таким, що не підлягає
виконанню лише виконавчий документ
(виконавчий лист), який виданий цим
судом.

Тому, є безпідставною позовна вимога
про визнання виконавчого документу, а
саме постанови в справі про
адміністративне правопорушення ВС1 №
089005 від 11.05.2013 р., таким, що не підлягає
виконанню.

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що постанову суду першої
інстанції від 22.07.2013 року слід
скасувати частково, а саме, в частині
задоволення позовної вимоги про
визнання таким, що не підлягає
виконанню виконавчого документу -
постанови в справі про адміністративне
правопорушення ВС1 № 089005 від 11.05.2013 р., і
в цій частині прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні вказаної
позовної вимоги.

В решта частині постанову суду від
22.07.2013 року слід залишити без змін,
оскільки в цій частині вона винесена за
результатами всебічного з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції - задоволити частково.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 22 липня 2013
року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Шевченківського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання протиправними
дій, визнання протиправними і
скасування постанов, визнання
виконавчого документу таким, що не
підлягає виконанню - скасувати
частково, а саме, в частині задоволення
позовної вимоги ОСОБА_2 про визнання
таким, що не підлягає виконанню
виконавчого документу : постанови в
справі про адміністративне
правопорушення ВС1 № 089005 від 11.05.2013 р., і
в цій частині прийняти нову постанову,
якою відмовити у задоволенні цієї
позовної вимоги.

В решта частині постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 22
липня 2013 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий :
В.В. Гуляк

Судді :
О.О. Большакова

Л.Я. Гудим