Справа № 679/1508/14-а
Суддя: Савіцький Л. П.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/679/176/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року Нетішинський міський
суд Хмельницької області в складі:

головуючого -судді Савіцького Л.П.,

при секретарі -Сопронюк Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нетішині
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до ВДАІ м. Нетішин УДАІ УМВС
України в Хмельницькій області про
визнання дій протиправними, визнання
незаконною та скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

що ОСОБА_1 в поданому суду позові
просить визнати протиправними дії
начальника ВДАІ м. Нетішин Волоса О.П.,
скасувати постанову № 274812 від 04.07.2014
року в справі про адміністративне
правопорушення, як таку, що складена з
порушенням вимог чинного
законодавства, та справу про
адміністративне правопорушення
закрити за відсутності в його діях
складу правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що
вказаною постановою на нього накладено
стягнення за те, що він 04.07.2014 року в м.
Нетішині по проспекту Незалежності,
керуючи автомобілем нібито, в
порушення п. 11.5 ПДР України, рухався
крайньою лівою смугою при наявності
вільної правої. Свою невинуватість
мотивує тим, що зайняв крайню ліву
смугу для руху в зв'язку з
розташуванням на обочині та зупинці по
правій смузі руху транспортних
засобів, а також мав намір здійснити
поворот ліворуч. Вважає, що даний пункт
правил дозволяє виїзд на ліву смугу, а
не забороняє рух по ній, порушити
останній неможливо, оскільки в ньому
відсутня пряма заборона на вчинення
будь-яких дій. Крім цього, п. 10.4 ПДР
України зобов'язує перед поворотом
зайняти відповідне крайнє положення,
що ним і було зроблено. Також вказує на
грубі порушення, допущені начальником
ВДАІ під час виконання службових
обов'язків, зокрема не роз'яснення ним
під час розгляду справи прав та
обов'язків відповідно до ст. 63
Конституції та ст. 268 КУпАП, відмова в
занесенні до протоколу даних свідка.
Рахує, що складений протокол в
присутності п'яного свідка ОСОБА_3 не є
належним доказом доведеності його
вини, а інші належні докази відсутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його
представник ОСОБА_4 позов підтримали.
Останній вказав на відсутність
належних доказів для звинувачення його
довірителя в порушенні п. 11.5 ПДР
України, позивач мав намір повертати
ліворуч, тому й зайняв крайню ліву
смугу, що не забороняє вказаний пункт
правил дорожнього руху.

Представник відповідача Волос О.П.
позов не визнав, в його задоволенні
просив відмовити, вказавши на
законність та обґрунтованість
винесеної ним постанови. Крім того,
зазначив, що позивач, маючи намір
здійснити поворот ліворуч,
зобов'язаний був завчасно включити
відповідний поворот, чого ним зроблено
не було.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

У відповідності зі ст. 122 ч. 2 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, порушення водієм
правил розташування транспортних
засобів на проїзній частині тягне за
собою адміністративну
відповідальність.

Як убачається з даних
адміністративного протоколу серія АВ2
№ 302646 та постанови до нього серії АА2 №
274812 від 04.07.2014 року, ОСОБА_1 того ж числа
о 23 год. 35 хв. по проспекту Незалежності
в м. Нетішині, керуючи автомобілем
«ВАЗ» р.н. НОМЕР_1, рухався крайньою
лівою смугою при наявності вільної
правої смуги для руху.

На вказаний факт в судовому засіданні
вказав свідок ОСОБА_3, будучи
попередженим про кримінальну
відповідальність.

Не заперечував цього і сам ОСОБА_1,
зазначивши, що такі його дії були
зумовлені наміром здійснення повороту
ліворуч та наявністю на обочині
крайньої правої смуги руху інших
транспортних засобів.

При цьому, в судовому засіданні не
встановлено, що ОСОБА_1 завчасно до
початку маневру подав відповідний
сигнал покажчиком лівого повороту, що б
свідчило про його реальні наміри.
Позивач та свідок ОСОБА_5, яка була
пасажиром його автомобіля, вказаного
також не ствердили.

Разом з тим, п. 9.4 ПДР України зобов'язує
водія подавати сигнал покажчиками
повороту до початку маневру, але не
менше як за 50-100 м у населених пунктах.

Виходячи з вищенаведеного, зважаючи на
дані протоколу, достовірність і
правдивість яких не спростована в
судовому засіданні, та покази свідка
ОСОБА_3, які у суду не викликають
сумнівів та спростовують доводи
позивача, суд вважає, що ОСОБА_1, в
порушення п. 11.5 Правил дорожнього руху
України, рухався крайньою лівою смугою
при наявності вільної правої смуги для
руху і повинен нести відповідальність
за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Одночасно, суд вважає за можливе,
визнати зазначене правопорушення в
порядку ст. 22 КУпАП малозначним, так як
останнє не несе в собі великої
суспільної небезпеки та не спричинило
шкоди ні суспільним, ні державним
інтересам.

При цьому, як встановлено відносно
ОСОБА_1 органом ДАІ не надано
негативних характеристик щодо його
поведінки в побуті та як водія -
учасника дорожнього руху, що у
відповідності до вимог ст. 33 КУпАП,
повинно бути враховано при винесенні
постанови по справі про
адміністративне правопорушення.

Що стосується невизнання позивачем
своєї вини в порушенні правил
дорожнього руху, то суд вважає, що це є
суб'єктивним правом особи і не може
позбавити її можливості звільнення від
адміністративної відповідальності при
малозначності правопорушення,
оскільки така міра впливу як усне
зауваження носить виховний характер.

За вказаних обставин, позивача слід
звільнити від адміністративної
відповідальності, обмежитись усним
зауваженням і справу провадженням
закрити.

Керуючись ч. 2 ст. 122, ст.ст. 22, 33, 293 КУпАП,
ст. ст. 158-163 КАС України , суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову начальника ВДАІ по
обслуговуванню м. Нетішин Волоса О.П.
серії АА2 № 274812 від 04.07.2014 року про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122
КУпАП та застосування до нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 450 грн. - змінити.

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122
КУпАП, та за малозначністю вчиненого
звільнити його від адміністративної
відповідальності, обмежитись усним
зауваженням та справу провадженням
закрити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий