Справа № 286/2430/14-а
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Зарудяна Л.О.
ПОСТАНОВА

іменем України

"27" серпня 2014 р.
Справа № 286/2430/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Зарудяної Л.О.

суддів:
Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "05" червня 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 05.06.2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області про зобов'язання зробити
перерахунок та виплату щомісячної
грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства,
передбаченої ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
січня по квітень 2014 року відмовлено за
безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати постанову та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхні
посадови і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач
відноситься до 2 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, проживає на території зони
гарантованого добровільного
відселення, в спірний період отримував
допомогу в зв'язку із обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва, передбачену
ст.37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", проте у меншому розмірі,
ніж визначено цим Законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на соціальний захист
визначені Законом № 796-XII "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" громадянам,
які проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в таких
розмірах:

- у зоні посиленого радіоекологічного
контролю - 30% від мінімальної
заробітної плати;

- у зоні гарантованого добровільного
відселення - 40% від мінімальної
заробітної плати;

- у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - 50% від мінімальної
заробітної плати.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплати позивачу,
передбаченої Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 26.07.1996 року № 836
"Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи". Зазначеною постановою,
всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплати, як величину
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати, визначеної Законом
на час здійснення виплати, установлено
конкретні розміри такої доплати в
твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Крім того, Законом України "Про
Державний бюджет на 2014 рік" від 16 січня
2014 року №719-VII, що набрав чинності з 1
січня 2014 року (п.1 Прикінцевих положень
Закону) не встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, колегія суддів
приходить до висновку, що при
визначенні розміру щомісячної
грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства
застосуванню підлягає саме ст. 37 Закону
№796-ХІІ, а не постанова КМУ, яка істотно
звужує обсяг встановлених законом
прав.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що судом першої інстанції
при ухваленні постанови не враховано
вищевикладене, порушено норми права, в
зв'язку з чим постанова суду підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції -
скасуванню із прийняттям нового
рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "05" червня 2014
р. скасувати.

Прийняти нову постанову про
задоволення позовних вимог.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області
здійснити донарахування та виплату
ОСОБА_3 допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства, у
відповідності до ст.37 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", виходячи з
розміру 40% мінімальної заробітної
плати, визначеної Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік", за
період з 01.01.2014 року по 30.04.2014 року.

Постанова набирає чинності з моменту
її постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,11100

3- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області вул.Леніна, 17,м.Овруч,Овруцький
район, Житомирська область,11101

- ,