Справа № 821/2151/14
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/2151/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Хом'якової В.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Новокаховської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(позивач) звернувся до суду з позовною
заявою про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області від 01.11.2013 № та №
від 25.01.2014 року. Позовні вимоги
мотивовані тим, що його особисті
пояснення не є належними доказами
виплати доходів найманим працівникам,
на підставі яких податкова інспекція
повинна була робити висновок про
порушення податкового законодавства,
докази того, що 7 осіб працювали у
позивача або доказів укладення
трудових договорів в акті
документальної позапланової невиїзної
перевірки № 195/17/НОМЕР_2 від 21.10.2013
відсутні, до адміністративної
відповідальності за не оформлення
належним чином трудових відносин з
найманими працівниками позивач не
притягувався.

Позивач у судове засідання не прибув,
просить провести судовий розгляд у
його відсутність.

Новокаховська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області проти позову заперечує,
мотивуючи тим, що спірні податкові
повідомлення-рішення є законними, та
прийняті відповідно до виявлених
порушень при проведені позапланової
невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 В
письмових запереченнях зазначає про
те, що при проведені перевірки було
виявлено виплата доходів 7 найманим
працівникам за період 22.03.2013 по 24.07.2013 в
розмірі 30 грн. кожному за кожен
відпрацьований день, які не
відображені в документах податкового
обліку, при цьому приватним
підприємцем, як податковим агентом, при
виплаті зазначених сум доходів не
утримано та не перераховано податок на
доходи фізичних осіб. Представник
відповідача подав заяву про розгляд
справи в письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив:

ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності з 14.03.2005,
основним видом економічної діяльності
є роздрібна торгівля іншими
невживаними товарами в
спеціалізованих магазинах.

На підставі наказу від 20.09.2013 року № 163
відповідно до п. 78.1. 13 ст. 78 ПКУ фахівцем
Бериславського відділення
Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства в
частині повноти обчислення та
своєчасності внесення до бюджету сум
податку на доходи фізичних осіб за
період з 22.03.2013 по 24.07.2013. Перевіркою
виявлено, що згідно наданої інформації
та пояснень ПП ОСОБА_1, наданими листами
від 13.06.2013 року вхідний № 2682/10 та від
24.07.2013 року вхідний № 3392/10, встановлено
що, приватним підприємцем ОСОБА_1 за
період з 22 березня 2013 року по 24 липня 2013
року використовувалась наймана праця 7
громадян без офіційного оформлення
трудового договору, чим порушено
законодавство про оплату праці та
податкове законодавство. Зважаючи на
ці відомості, відповідач дійшов
висновку, що ФОП ОСОБА_1 по відношенню
до вказаних осіб є податковим агентом,
який в силу приписів Податкового
кодексу України зобов'язаний
нараховувати, утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок на
доходи фізичних осіб. При виплаті сум
доходів підприємцем не утримано та не
перераховано податок на доходи
фізичних осіб в сумі 99 грн., чим
порушено вимоги пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 пп.
168.1.1 п.168.1 ст.168, п.176.2 пп. а, б ст.176 пп.171.1
ст.171 Податкового кодексу України. За
результатами податкової перевірки
було складено акт № 195/17/НОМЕР_2 від 21.10.13
та направлено податкове
повідомлення-рішення № від 01.11.2013
про збільшення суми грошового
зобов'язання на 99 грн. та застосування
штрафної санкції в сумі 1044 грн. 75 коп. (в
т.ч. 24 грн. 75 коп. - це 25 відсотків суми
визначеного податкового зобов'язання
за п. 123.1 ст. 123 ПКУ, 1020 грн. за п. 119.2 ст. 119
ПКУ).

Зазначене податкове
повідомлення-рішення було оскаржене
підприємцем, рішенням Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про результати розгляду
первинної скарги № 197/10/21-22-10-02-06 від 14
січня 2014 року встановлено
неправомірність застосування
Новокаховською ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області штрафної санкції у
розмірі 1020 грн., оскільки порушення, які
можна врахувати при повторності для
застосування штрафних санкцій
відсутні, та встановлено, що відповідна
штрафна санкція повинна складати 510
грн. Цим же рішенням скасовано
податкове повідомлення-рішення
Бериславського відділення
Новокаховської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Херсонській області від 01.11.2013р. №
в частині застосованої штрафної
санкції у сумі 510 грн., в іншій частині
зазначене податкове
повідомлення-рішення залишене без
змін, а скаргу - без задоволення.

Згідно пп. 60.1.2 п. 60.1 ст. 60 ПКУ податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними, якщо
контролюючий орган скасовує раніше
прийняте податкове
повідомлення-рішення про нарахування
суми грошового зобов'язання або
податкову вимогу. У цьому випадку
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога вважаються
відкликаними з дня прийняття
контролюючим органом рішення про
скасування такого податкового
повідомлення-рішення або податкової
вимоги.

27 січня 2014 року від Бериславського
відділення Новокаховської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Херсонській області
позивачу надійшло податкове
повідомлення-рішення № від 25.01.14
про збільшення суми грошового
зобов'язання по податку на доходу
фізичних осіб на 99 грн. та застосування
534 грн. 75 коп. штрафних санкцій до ФОП
ОСОБА_1 з посиланням щодо застосованої
штрафної санкції у розмірі 510 грн.

Таким чином податкове
повідомлення-рішення від 01.11.13 №
є відкликаним, тобто, не має юридичної
сили на день розгляду справи.

Згідно пп. 78.1.13 п.78.1 Податкового кодексу
України документальна позапланова
перевірка здійснюється у разі
отримання інформації про ухилення
податковим агентом від оподаткування
виплаченої (нарахованої) найманим
особам (у тому числі без
документального оформлення)
заробітної плати, пасивних доходів,
додаткових благ, інших виплат та
відшкодувань, що підлягають
оподаткуванню, у тому числі внаслідок
неукладення платником податків
трудових договорів з найманими особами
згідно із законом, а також здійснення
особою господарської діяльності без
державної реєстрації. Така перевірка
проводиться виключно з питань, що стали
підставою для проведення такої
перевірки.

Новокаховською ОДПІ надано суду
особисте пояснення фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, у відповіді на
запит від 12.06.2013р. (вхідний № 2682/10), де
позивач повідомляє, що попросив
знайомого підмінити його на 10 днів на
робочому місці та пообіцяв заплатити 30
грн. за один день. Крім того надано
відповідь на запит від 24.07.2013 (вхідний №
3392/10), в якій підприємець пояснює, що на
час здійснення перевірок 14.05.13 та 07.06.13
на його робочому місці знаходились
люди, які проходили стажування та
отримали заробітну плату 30 грн. за день,
13.03.13 на місці перевірки знаходився
гр.-н ОСОБА_2, з яким позивач уклав
трудовий договір.

Суду надано відповідачем акти № 4 від
22.03.13, № 23 від 14.05.13, №№ 33, 34 від 07.06.13, № 37
від 13.06.13 обстеження з питань
легалізації робочих місць, складені
робочою групою у складі представників
управління соціального захисту
населення райдержадміністрації,
міського центру зайнятості, Пенсійного
фонду України, податкової інспекції та
інших органів влади про здійснення
торгівлі працівниками (від одного до
трьох) підприємця ОСОБА_1 без трудового
договору.

Відповідно до пп. 164.2.1 п. 164.2 ст.164
Податкового кодексу до загального
місячного оподаткованого доходу
платника податку включається доходи у
вигляді заробітної плати, нараховані
(виплачені) платнику податку згідно з
умовами трудового договору (контракту).
Згідно зі ст.167 Кодексу ставка податку
становить 15% бази оподаткування щодо
доходів, одержаних, у тому числі, але не
виключно, у формі заробітної плати,
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат або інших виплат
і винагород, які виплачуються
(надаються) платнику у зв'язку з
трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами.

Пунктом 176.2 ст.176 Податкового кодексу
встановлено, що особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати і сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, що виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати за її рахунок.
Податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку ,
визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Законодавство про оплату праці
ґрунтується на Конституції України і
складається з Кодексу законів про
працю, Закону України від 24.03.95 №108/95-ВР
«Про оплату праці» (далі - Закон
№108/95-ВР), Закону України від 01.07.93
№3356-ХІІ «Про колективні договори і
угоди». Відповідно до ст. 35 Закону
України №108/95-ВР органи державної
податкової служби, фінансові органи,
Мінпраці та соціальної політики
України ті його органи, профспілки та
інші органи (організації), які
представляють інтереси найманих
працівників, мають право одержувати
від суб'єктів господарювання та
найманих ними осіб інформацію,
документи і матеріали та відвідувати
місця здійснення господарської
діяльності під час виконання трудової
функції такими найманими особами.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право проводити перевірки платників
податків в порядку, встановлено цим
Кодексом.

Отже, документально підтверджено, що
приватним підприємцем виплачувались
доходи 7 найманим працівникам за період
22.03.2013 року по 24.07.2013 року в розмірі 30
грн. кожному за кожен відпрацьований
день, які не відображені в документах
податкового обліку, при цьому,
приватним підприємцем, як податковим
агентом, при виплаті зазначених сум
доходів не утримано та не перераховано
податок на доходи фізичних осіб, що є
порушенням пп. 164.2.1 п. 164.2 ст. 164 пп. 168.1.1
п.168.1 ст.168, п.176.2 пп. а,б ст.176 пп.171.1 ст.171
Податкового кодексу України. Тому
донарахування податку на доходи
фізичних осіб в сумі 99 грн. є
правомірним. Пунктом 123.1 статті 123
Податкового кодексу України
передбачено, що у разі якщо
контролюючий орган самостійно
визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, тягне за собою
накладення на платника податків штрафу
в розмірі 25 відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування.

ПП ОСОБА_1 в порушення п. 51.1 ст. 51
Податкового кодексу України не подано
у строки, встановленні цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок сум доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податків, а також сум нарахованого та
утриманого з них податку органу
державної податкової служби за місцем
свого обліку за II та III кв.2013 року. Таке
порушення тягне за собою застосування
штрафу в розмірі 510 грн. (п. 119.2 ст. 119
ПКУ).

Доводи позивача про те, що його
особисті пояснення не є належними
доказами у розумінні п. 1. Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок щодо дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, платниками
податків-фізичними особами, на
підставі яких податкова інспекція
повинна була робити висновок про
порушення податкового законодавства,
суд вважає необґрунтованими, оскільки
позивач не пояснив причини та підстави
надавання таких пояснень. У свою чергу
правомірність даних пояснень
підтверджується комісійними актами
обстеження з питань легалізації
робочих місць.

Не притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
не оформлення належним чином трудових
відносин з найманими працівниками не
спростовує виявлених порушень.

Суд не вбачає в діях податкової
інспекції порушень чинного
законодавства або перевищення
компетенції, тому підстав для
задоволення позову немає. Відповідно
до Закону України "Про судовий збір"
підлягає стягненню з позивача до
Державного бюджету недоплачений
судовий збір в сумі 1644 грн. 30 коп.,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" ставка
судового збору за подання позовної
заяви майнового характеру до
адміністративного суду становить 2
відсотки розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати (1827 грн.), при поданні
адміністративного позову позивачем
сплачено тільки 10 відсотків розміру
ставки судового збору.

Керуючись ст.ст. 94, 122, 158-163, 167 ПКУ
України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_2)
на користь Державного бюджету судовий
збір в сумі 1644 грн. (одну тисячу шістсот
сорок чотири гривні) 30 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Хом'якова В.В.

кат. 8.3.2