Справа № 810/4157/14
Суддя: Волков А.С.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 серпня 2014 року 810/4157/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючий - суддя Волков А.С.,

фіксування судового засідання
технічними засобами та ведення журналу
забезпечував секретар судового
засідання Луценко К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної служби
Ірпінського міського управління
юстиції Київської області про
визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернувся
ОСОБА_1 з позовом до Реєстраційної
служби Ірпінського міського
управління юстиції Київської області
про визнання неправомірними дій
(рішення) державного реєстратора, що
виявились у відмові здійснити державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 області за ОСОБА_1, та
зобов'язання відповідача здійснити
державну реєстрацію права власності на
вказане майно за позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що він має право власності на
нерухоме майно і це підтверджується
правовстановлюючими документами,
однак відповідач безпідставно і
протиправно відмовив у реєстрації
цього права.

Ухвалою від 19.06.2013 відкрито провадження
в адміністративній справі, судовий
розгляд призначено на 04.07.2013.

Про дату, час та місце судового
розгляду сторони були повідомлені
належним чином.

У призначений день і час до суду
з'явився позивач. Представник
відповідача до суду не з'явився, про
причини неприбуття суд не повідомив.

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України в разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. За таких
обставин суд ухвалив здійснювати
розгляд справи за відсутності
відповідача.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив суд позов
задовольнити.

Відповідач відзиву на позовну заяву,
заперечень проти позову, будь-яких
пояснень, заяв чи клопотань до суду не
надіслав. За таких обставин справа
розглядалась судом за наявними в ній
матеріалами і доказами.

Заслухавши позивача, дослідивши
представлені документи та інші зібрані
по справі матеріали, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

У листопаді 1993 року ОСОБА_1 відповідно
до свідоцтва про право власності на
житло, виданого 09.11.1993 органом
приватизації радгоспу "Бучанський",
разом із ОСОБА_2, ОСОБА_3 Пантелеєвичем,
ОСОБА_4 набув право спільної сумісної
власності на квартиру АДРЕСА_1 області.
З цього випливає, що частка ОСОБА_1 у
спільній сумісній власності на вказану
квартиру становила 1/4.

У подальшому із співвласників - ОСОБА_5
та ОСОБА_6 померли, а між спадкоємцями -
ОСОБА_1 та ОСОБА_7 виник
цивільно-правовий спір щодо спадщини
та про визнання часток у спільній
сумісній власності.

2 серпня 2012 року ОСОБА_1 на підставі
мирової угоди, укладеної з ОСОБА_8 під
час розгляду цивільної справи за
позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про визнання
часток у спільній сумісній власності,
затвердженої ухвалою Ірпінського
міського суду Київської області від
02.08.2012, набув право власності на 3/4
частини квартири АДРЕСА_1 області.

29 квітня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області із заявою про державну
реєстрацію права власності на вказану
квартиру.

Однак, рішенням від 17.06.2013 № 3215166
державний реєстратор Реєстраційної
служби Ірпінського міського
управління юстиції Київської області
Заболотний А.В. відмовив позивачу у
державній реєстрації права власності
на вказану квартиру. В обґрунтування
прийнятого рішення державний
реєстратор зазначив, що заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна.

В основу рішення державного
реєстратора покладено наявну в
матеріалах справи Інформацію з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно, Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Державного реєстру
іпотек та Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
відповідно до якої в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна наявний архівний запис про те, що
12.07.2004 о 16:03:06 реєстратором Першої
Київської обласної державної
нотаріальної контори на підставі
повідомлення Києво-Святошинського
відділення Ощадбанку України
накладено заборону на відчуження
невизначеного майна, власником якого є
Радгосп "Бучанський" (реєстраційний
номер обтяження - 61756).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень визначаються Законом
України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Статтею 1 вказаного Закону визначено,
що державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. При цьому, під
нерухомим майном розуміються земельні
ділянки, а також об'єкти, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення.

В силу статті 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація прав є публічною,
проводиться органом державної
реєстрації прав, який зобов'язаний
надавати інформацію про зареєстровані
права та їх обтяження в порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 4
зазначеного Закону обов'язковій
державній реєстрації підлягають
речові права та обтяження на нерухоме
майно, розміщене на території України,
що належить фізичним та юридичним
особам, державі в особі органів,
уповноважених управляти державним
майном, іноземцям та особам без
громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема право власності на нерухоме
майно.

Державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
1) прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження (ст. 15 Закону № 1952-IV).

Згідно з пунктом 5 частини першої
статті 24 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" у державній
реєстрації прав та їх обтяжень може
бути відмовлено у разі, якщо заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна.

В даній справі судом встановлено, що
виявлене державним реєстратором
обтяження, що міститься в архівних
записах Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна,
не має жодного відношення ні до об'єкта
нерухомого майна, щодо реєстрації
права на яке звернувся позивач, ні до
особи позивача чи попередніх
власників.

Таким чином, висновок державного
реєстратора про наявність обтяжень
щодо квартири АДРЕСА_1 області є
помилковим, а рішення від 17.06.2013 № 3215166
про відмову в державній реєстрації -
безпідставним і незаконним. Тому це
рішення підлягає скасуванню судом.

Водночас, з'ясовуючи питання про
набуття позивачем права власності на
квартиру АДРЕСА_1 області, суд
встановив, що правовстановлюючі
документи - свідоцтво про право
власності на житло, що видане 09.11.1993
органом приватизації радгоспу
"Бучанський", та мирова угода, що
затверджена ухвалою Ірпінського
міського суду Київської області від
02.08.2012, містять істотні розбіжності у
написанні прізвищ, імен та по батькові
позивача та попередніх власників цієї
квартири. Ці обставини державним
реєстратором не досліджувались при
прийнятті рішення про відмову у
державній реєстрації, але вони
впливають на визнання державною факту
наявності у позивача права власності.

У зв'язку з цим позовні вимоги про
зобов'язання здійснити реєстрацію за
позивачем права власності на вказану
квартиру задоволенню не підлягають.
Водночас, суд з метою дотримання прав
позивача вважає за необхідне
зобов'язати відповідача розглянути
заяву позивача повторно, з'ясувати
обставини щодо розбіжностей у
правовстановлюючих документах та
прийняти з цього приводу відповідне
рішення.

За наведених обставин позов є таким, що
підлягає задоволенню частково.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір. Доказів
понесення інших судових витрат позивач
суду не надав. Таким чином, судові
витрати щодо сплати судового збору
підлягають присудженню з державного
бюджету на користь позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159 -
163, 167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора
Реєстраційної служби Ірпінського
міського управління юстиції Київської
області від 17.06.2014 № 3215166 про відмову у
державній реєстрації права власності
на квартиру АДРЕСА_1 у селищі міського
типу Гостомель Київської області за
ОСОБА_1 з тих мотивів, що заяву про
державну реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна (п. 5 ч. 1
ст. 24 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень").

Зобов'язати Реєстраційну службу
Ірпінського міського управління
юстиції Київської області повторно
розглянути питання про державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 у селищі міського типу
Гостомель Київської області за ОСОБА_1
за його заявою.

У задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі
73 (сімдесят три) гривень 54 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Волков А.С.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - "18" серпня 2014 р.