Справа № 826/18553/13-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів
Карпушової О.В., Шелест С.Б.,

при секретарі Прищепчуку
А.В.,

за участю:

представника відповідача - Шевченка
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася у суд з позовом до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Міндоходів у м.
Києві, в якому просила визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 01.08.2013 року
№.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 16
січня 2014 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення про залишення без задоволення
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін з таких підстав.

Так, суд першої інстанції дійшов
висновку про неправомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення з огляду на
необґрунтованість встановлення
відповідачем порушень податкового
законодавства під час камеральної
перевірки податкової декларації про
майновий стан і доходи позивача за 2012
рік.

З таким висновком місцевого суду не
можна не погодитися.

Колегією суддів установлено, що
відповідачем проведено камеральну
перевірку податкової декларації
ОСОБА_3 (яка є резидентом, тобто
проживає в Україні) про майновий стан і
доходи за 2012 рік, за підсумками якої
складено акт від 18.07.2013 року №10/26-50-17-03-20
та виявлено порушення пп. 164.1.3 п 164.1 ст.
164, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 та пп. 170.11.1 п. 170.11
ст. 170 Податкового кодексу України, в
результаті чого позивачем не вірно
визначено суму податкових зобов'язань
з отриманого у 2012 році загального
річного оподатковуваного доходу, що
призвело до заниження податкового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб на суму 1450,65 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що
позивачем, як фізичною особою, було
подано декларацію про майновий стан і
доходи, якою задекларовано суму
загального річного оподатковуваного
доходу в розмірі 99559,56 грн., в тому числі
83262,36 грн. - доходу, отриманого з джерел
за межами України. До зазначеної суми
іноземного доходу позивачем
застосовано ставку податку з доходів
фізичних осіб на рівні 15% та самостійно
визначено податкове зобов'язання в
сумі 12489,35 грн.

Разом з тим, податковий орган, за
наслідками камеральної перевірки
податкової звітності позивача, дійшов
висновку про порушення останнім правил
оподаткування іноземного доходу,
передбачених нормами податкового
законодавства, позаяк, на переконання
відповідача, вказаний дохід підлягає
оподаткування за ставкою 17%. Такого
висновку податковий орган дійшов у
зв'язку із тим, що сума загального
річного оподатковуваного доходу,
отриманого позивачем із іноземних
джерел, перевищує десятикратний розмір
мінімальної заробітної плати.

Обговорюючи такі доводи, обставини
справи та висновки суду першої
інстанції, колегія суддів зазначає
наступне.

Основним нормативно-правовим актом, що
регулює спірні правовідносини є
Податковий кодекс України від 02.12.2010
року №2755-VI (далі - Податковий кодекс
України, ПК України).

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162
Податкового кодексу України
платниками податку є фізичні особи -
резиденти, які отримують доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи.

Пунктом 163.1 статті 163 ПК України
встановлено, що об'єктом оподаткування
резидента є:

- загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід;

- доходи з джерела їх походження в
Україні, які остаточно оподатковуються
під час їх нарахування (виплати,
надання);

- іноземні доходи - доходи
(прибуток), отримані з джерел за межами
України.

Виходячи із приведеної норми,
загальний місячний (річний)
оподатковуваний дохід та іноземні
доходи є окремими об'єктами
оподаткування податком на доходи
фізичних осіб.

Порядок нарахування, утримання та
сплати (перерахування) вказаного
податку з іноземних доходів до бюджету
визначено пунктом 168.2 ст. 168 ПК України.
Згідно пп. 168.2.1 цієї норми платник
податку, що отримує, зокрема, іноземні
доходи, зобов'язаний включити суму
таких доходів до загального річного
оподатковуваного доходу та подати
податкову декларацію за наслідками
звітного податкового року, а також
сплатити податок з таких доходів.

Зазначена норма кореспондується із
приписами статті 170 Податкового
кодексу України, яка визначає
особливості нарахування (виплати) та
оподаткування окремих видів доходів,
зокрема, іноземних (пункт 170.11 Кодексу).

Підпунктом 170.11.1 зазначеної норми
встановлено, що у разі якщо джерело
виплат будь-яких оподатковуваних
доходів є іноземним, сума такого доходу
включається до загального річного
оподатковуваного доходу платника
податку - отримувача, який зобов'язаний
подати річну податкову декларацію, та
оподатковується за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Приведені норми встановлюють обов'язок
фізичної особи, яка отримала іноземний
дохід, подати до податкового органу
річну податкову декларацію, в якій
віднести такий дохід до складу
загального річного оподатковуваного
доходу, та визначити й сплатити з нього
(іноземного доходу) податок за ставкою,
встановленою пунктом 167.1 ст. 167 цього
Кодексу.

Зі змісту пункту 167.1 статті 167 ПК
України слідує, що ставка податку
становить 15 відсотків бази
оподаткування щодо доходів,
нарахованих (виплачених, наданих) (за
виключенням окремих випадків), у тому
числі, але не виключно у формі
заробітної плати, інших заохочувальних
та компенсаційних виплат або інших
виплат і винагород, які нараховуються
(виплачуються, надаються) платнику у
зв'язку з трудовими відносинами та за
цивільно-правовими договорами; виграшу
в державну та недержавну грошову
лотерею, виграш гравця (учасника),
отриманий від організатора азартної
гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена
з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164
цього розділу щодо доходів, зазначених
в абзаці першому цього пункту, в
календарному місяці перевищує
десятикратний розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої законом
на 1 січня звітного податкового року, до
суми такого перевищення
застосовується ставка 17 відсотків.

Нормами пункту 164.6 статті 164 ПК України
встановлено, що до складу бази
оподаткування, обрахованою із
отриманого платником доходу
(заробітної плати чи винагороди за
цивільно-правовим договором) не
включаються суми єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, страхові внески
до Накопичувального фонду й інші
обов'язкові страхові внески до
недержавного пенсійного фонду, а також
сума податкової соціальної пільги за
її наявності.

Враховуючи приведені норми,
законодавцем встановлено загальну
ставку податку, що підлягає сплаті з
іноземних доходів, на рівні 15%, а також
спеціальну (підвищену) ставку податку
для порівняно великих іноземних
доходів, що за календарний місяць
перевищують десятикратний розмір
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на початку
відповідного звітного року.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» у 2012 році розмір мінімальної
заробітної плати з 1 січня становив 1073
грн.

Відтак, необхідною умовою
оподаткування іноземного доходу за
ставкою 17% є факт отримання такого в
календарному місяці 2012 року в розмірі
понад 10730 грн. До суми відповідного
перевищення має бути застосована
ставка в розмірі 17%. У решті випадків,
окрім визначених у пунктах 167.2 - 167.5
статті 167 ПК України, іноземний дохід
підлягає оподаткуванню за ставкою - 15%.
Такі висновки суду, серед іншого,
узгоджуються із позицією Державної
податкової адміністрації України,
висловленою в листі від 04.04.2012 року №
5956/6/17-1115.

Враховуючи те, що згідно розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб, отриманих з
джерел за межами України (додаток №4 до
декларації), ОСОБА_3 не отримувала в
місяць такого іноземного доходу, що
перевищував би 10730 грн. (найбільше - 7852,94
- у грудні 2012 року), колегія суддів
погоджується із висновком місцевого
суду про помилковість висновків
контролюючого органу, покладених в
основу спірного податкового
повідомлення-рішення.

Судова колегія не приймає посилання
апелянта на те, що іноземний дохід
платника відноситься до складу
загального річного оподатковуваного
доходу, оскільки ці правила стосуються
декларування та податкової звітності
та не впливають на правила справляння з
такого доходу податку, зокрема, на
розмір ставки, який визначається
згідно спеціальної норми, а саме: п. 164.6
ст. 164 ПК України, та залежить саме від
розміру місячного оподатковуваного
доходу.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з доводами, викладеними в
адміністративному позові щодо
протиправності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення, що є
підставою для його скасування.

Зважаючи на наведене, судовою колегію
не встановлено підстав для задоволення
вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Міндоходів у м. Києві залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 16 січня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.В. Карпушова
суддяС.Б. Шелест

(Повний текст ухвали складено 18
серпня 2014 року.)

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Карпушова О.В.

Шелест С.Б.