Справа № 804/8752/14
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 р. Справа № 804/8752/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Тулянцевої І.В.

при секретарі Уваровій
М.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Томаківському району
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганець про
зобов»язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01.07.14 року УПФУ в Томаківському районі
Дніпропетровської області звернулося
до Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганець про
зобов»язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що відповідачем в порушення
вимог статті 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 року № 1105-XIV,
не прийнято до заліку для
відшкодування суму витрат на виплату
пенсій по інвалідності громадянам
держав - учасників СНД, які отримали
каліцтво в державах СНД і переїхали на
постійне місце проживання в Україну за
період з 01.03.2014 року по 31.05.2014 року в
сумі 907,02 грн., у зв'язку з чим, просять
зобов'язати відповідача прийняти до
заліку суму пенсії в розмірі 907,02 грн.,
виплачених особам, каліцтво яких
сталося на території колишнього СРСР
та країн СНД.

Позивач надав до суду клопотання про
розгляд справи без участі представника
позивача, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив задовольнити
позов із зазначених в ньому підстав
(а.с. 19).

Відповідач, повідомлений належним
чином про дату, час та місце судового
розгляду (а.с. 33), в судове засідання не
з'явився, подав до суду заперечення
проти позову, які залучені до
матеріалів справи. Плдав до суду
клопотання про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

За викладених обставин, у
відповідності до ч. 4, 6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справу розглянуто в порядку
письмового провадження.

Дослідивши подані письмові докази,
оцінивши належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд встановив
наступне.

Згідно з Актами щомісячних звірок
витрат по особових справах потерпілих,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за період з 01.03.2014
року-31.05.2014 року, позивач поніс грошові
витрати на виплату та доставку пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в розмірі 4477,76 грн. за
березень 2014 року, у розмірі 4173,08 грн., за
квітень 2014 року у розмірі 4282,92 грн., за
травень 2014 року (а.с. 4, 7, 10).

Відповідно до Таблиць розбіжностей до
Актів щомісячної звірки за період
01.03.2014 року-31.05.2014 року, відповідач не
прийняв до заліку для відшкодування
витрати на виплату пенсій громадянам
держав - учасників СНД та членам їх
сімей, які отримали каліцтво в державах
СНД і переїхали на постійне місце
проживання в Україну за період з 01.03.2014
року-31.05.2014 року у сумі 907,02 грн. (а.с.5,8,11).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи, зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачений Конституцією
та Законами України.
Відповідно до ст. 4 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
14.01.1998 р. № 16/98, одним із видів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування є страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності або
загибелі застрахованих осіб на
виробництві.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23 вересня 1999 р. №
1105 - XIV (далі Закон- №1105 - XIV), страхування
від нещасного випадку здійснює Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків.

Відповідно до статей 21 та 28 Закону №
1105-ХІV, Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
його смерті при настанні страхового
випадку, виплачувати йому або особам,
які перебували на його утриманні
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій, у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Тобто, Законом № 1105-ХІV визначені
правові основи, економічний механізм
та організаційна структура
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, що призвели
до втрати працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві осіб, та
дає підстави вважати, що Фонд
соціального страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодувати виплачені іншими
страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань Пенсійним фондом України
витрат пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності, внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання визначено Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003р. № 5-4/4,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 р. за № 376/7697 (далі
- Порядок № 5-4/4).

Пунктом 4 Порядку № 5-4/4 встановлено, що
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів №
1788, № 1105, а саме:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Згідно з вказаним Порядком (п.4-9)
управління Пенсійного фонду в районах
і містах області та відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в цих районах і
містах у встановлений Порядком термін
проводять звірку про визначення сум
витрат і подають Акт звірки головному
обласному управлінню Пенсійного фонду
та обласних виконавчих дирекцій фонду
соціального страхування.

Головне управління обласного
Пенсійного фонду та обласних управлінь
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування в установлений Порядком
термін узгоджують суми, що підлягають
відшкодуванню і подають свою довідку,
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування на
централізованому рівні до 25 числа
місяця наступного за звітнім,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Таким чином, Порядком № 5-4/4 не
врегульовані спірні відносини, які
виникли між сторонами, оскільки
встановлене ним правило підписання
Актів щомісячних звірок витрат по
особових справах потерпілих
розраховано на відсутність спору.

Тобто, обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права є таким, що не
відповідає змісту прав Пенсійного
фонду України щодо відшкодування
понесених витрат.

У разі відсутності згоди на підписання
таких актів з боку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, вимоги про
відшкодування таких сум повинні
вирішуватись в судовому порядку в
судах адміністративної юрисдикції
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про зобов'язання
прийняти до заліку відшкодування
допомоги на поховання та витрат на її
доставку.

Подібна правова позиція викладена у
постановах Верховного суду України
від 30.09.2008 року, 06.06.2011 року, 23.03.2010 року.

Як свідчать матеріали
адміністративного позову, позивач із
вимогами про стягнення сум виплаченої
допомоги на поховання та витрат на її
доставку до суду не звертався.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
необґрунтованою вимогу позивача щодо
зобов'язання відповідача прийняти до
заліку суми пенсій по інвалідності за
період з 01.03.2014 року-31.05.2014 року
виплаченої Управлінням Пенсійного
фонду України в Томаківському районі
Дніпропетровської області 907,02 грн.

Відповідно до статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 КАС України оцінює докази, які
є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Отже, у суду відсутні правові підстави
для визнання протиправними дій та
зобов'язання відповідача прийняти до
заліку відшкодування виплаченої
пенсії та витрат на її доставку за
період 01.03.2014 року по 31.05.2014 року в
загальному розмірі 907,02 грн.

Що стосується розподілу судових
витрат, то згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України
у справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 86, 94, 128, 159, 162, 163 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Томаківському району
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Марганець про
зобов»язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, передбачені ст.186 КАС України.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя І.В.
Тулянцева