Справа № 814/928/13
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/41405/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддівОстровича С.Е. Костенка М. І.
Федорова М. О.секретаря судового
засідання Лисюк І. О.

представники позивача Фурман
К. О.

представник відповідача Скляров
Д. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Жовтневої
міжрайонної державної податкової
інспекції Миколаївської області
Державної податкової служби на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року у справі за позовом Фермерського
господарства "Органік Сістемс" до
Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби
про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Фермерське господарство "Органік
Сістемс" (далі - ФГ "Органік Сістемс")
звернулось до суду з позовом до
Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції Миколаївської
області Державної податкової служби
(далі - Жовтнева МДПІ) в якому просить
скасувати податкове
повідомлення-рішення.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року позов ФГ "Органік Сістемс"
задоволено.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року апеляційну скаргу Жовтневої МДПІ
залишено без задоволення, а постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року - залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій
Жовтнева МДПІ подала касаційну скаргу
в якій просить скасувати постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 18 липня 2013
року та прийняти нове рішення, яким
відмовити ФГ "Органік Сістемс" у
задоволенні позову.

ФГ "Органік Сістемс" подало до суду
письмові заперечення на касаційну
скаргу Жовтневої МДПІ.

Крім того, відповідачем заявлено
клопотання про заміну сторони
правонаступником у зв'язку з
реорганізацією на Жовтневу об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області.

Відповідно до ст. 55 КАС України у разі
вибуття або заміни сторони чи третьої
особи у відносинах, щодо яких виник
спір, суд допускає на будь-якій стадії
адміністративного процесу заміну
відповідної сторони чи третьої особи
її правонаступником. Усі дії, вчинені в
адміністративному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
в такій самій мірі, у якій вони були б
обов'язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене та надані докази
перейменування відповідача, судова
колегія вважає, що заявлене клопотання
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

В період з 17 грудня 2012 року по 29 січня 2013
року відповідачем, була проведена
планова виїзна перевірка позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01 жовтня 2011 року по 30 вересня
2012 року. За результатами перевірки було
складено акт №57/22-35521091 від 05 лютого 2013
року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем положень п.п.138.2, п.138.8 ст.138, з
урахуванням п.п.14.1.27 п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК
України, в результаті чого встановлено
заниження податку на прибуток в сумі
1306748, 00 грн.; п.п.138.2, п.138.8 ст.138, з
урахуванням п.п.14.1.27 п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК
України, в результаті чого завищено
від'ємне значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток на
суму - 4199345, 00 грн.; - п.198.1, п.198.3 ст.198, п.185.1
ст.185 ПК України, в результаті чого
позивачем завищено суму податкового
кредиту та, як наслідок, суму від'ємного
значення у розмірі 1059487, 00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем 20 лютого 2013 року прийняті
податкові повідомлення-рішення №
форми «Р», яким було донараховано суму
сплати по податку на прибуток в розмірі
1306748, 00 грн. та штрафні санкції на суму
653374, 00 грн.; № форми «В4», яким
зменшене від'ємне значення ПДВ на суму
1059487, 00 грн.; № форми «П», яким
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток на 4079119, 00 грн.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що дана позика була
отримана позивачем у червні 2009 року від
не резидента України фірми «Renitalo Investments
Limited» для поповнення оборотних коштів,
у розмірі 5 млн. доларів США на строк до
31 січня 2013 року. Отримані кошти були
витрачені на поповнення обігових
коштів. Умовами договору позики було
передбачено сплату відсотків за
користування позикою за ставкою 8,5%
річних та повернення позики у кінці
строку договору. Позику було повернуто
частинами: 1млн. дол. США - 19 серпня 2010
року та 4 млн. дол. США - 02 жовтня 2012 року,
після отримання коштів залучених за
кредитним договором з Європейським
банком реконструкції та розвитку.

Судами попередніх інстанцій визначено,
що чинне законодавство не забороняє
отримувати від нерезидента позику за
умови отримання відповідного дозволу
НБУ. Згадувана вище позика залучалась
для поповнення обігових коштів, які
були використані для забезпечення
виробництва томатної пасти, дохід від
реалізації якої є основним доходом
позивача, та є господарською
діяльністю у розумінні п.14.1.36 ПК
України.

Згідно п.138.10.5 та п.144.1 ПК України
фінансові витрати, що пов'язані з
нарахуванням відсотків за
користування позиками, включають до
витрат у податковому обліку.

Відповідно до п.138.10.5., 141.1 ПК України
фінансові витрати, до яких належать
витрати на нарахування процентів (за
користування кредитами та позиками, за
випущеними облігаціями та фінансовою
орендою) та інші витрати підприємства в
межах норм, встановлених цим Кодексом,
пов'язані із запозиченнями (крім
фінансових витрат, які включені до
собівартості кваліфікаційних активів
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку);

До складу витрат включаються будь-які
витрати, пов'язані з нарахуванням
процентів за борговими зобов'язаннями
(в тому числі за будь-якими кредитами,
позиками, депозитами) протягом
звітного періоду, якщо такі
нарахування здійснюються у зв'язку з
провадженням господарської діяльності
платника податку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем було
правомірно включено до фінансових
витрат відсотки у сумі 2723852, 00 грн.,
нараховані за користування позикою,
отриманою від фірми «Renitalo Investments Limited».

Згідно ст.138.11 ПК України це суми витрат,
не віднесені до складу витрат минулих
звітних податкових періодів у зв'язку з
втратою, знищенням або зіпсуттям
документів, що підтверджують
здійснення витрат, установлених цим
розділом, та підтверджених такими
документами у звітному податковому
періоді; суми витрат, не враховані в
минулих податкових періодах у зв'язку з
допущенням помилок та виявлені у
звітному періоді в розрахунку
податкового зобов'язання.

Тобто зазначені витрати, здійснені в
минулі звітні роки, відображаються у
складі інших витрат, а ті, які здійснені
у звітному податковому році, - у складі
витрат відповідної групи (собівартості
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, загальновиробничих
витрат, адміністративних витрат тощо).

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що оскільки, первинні документи
позивачем були пред'явлені під час
перевірки, відтак, відповідач
безпідставно виключив із фінансових
витрат позивача суму 1746887, 00 грн. на
підставі п.139.1.9. ПК України, а позивачем
було правомірно включено
вищезазначені витрати у склад
фінансових витрат за 2011 рік.

Щодо безпідставного завищення
собівартості реалізованої
виготовленої готової продукції шляхом
віднесення до складу собівартості
реалізованої продукції, вартості
бракованої сировини, яка не приймає
участі в процесі виробництва, у зв'язку
з чим було завищено загальну суму
витрат, що враховується при визначенні
об'єкту оподаткування на суму 4199345, 00
грн., судами попередніх інстанцій
зазначено наступне.

В перевіряємому періоді позивачем
закуповувались свіжі томати у якості
сировини для виробництва томатної
пасти у сторонніх виробників, одним з
яких було ПСП «Агрофірма «Роднічок».
Згідно укладених договорів на поставку
томатів №02/11т-ОС від 24 січня 2011 року та
№01/12т-ОС від 13 червня 2012 року томати
поставлялись позивачу насипом
автомобільним транспортом за рахунок
постачальника. Якість томатів повинна
відповідати вимогам, що викладені у
Специфікації на томати свіжі для
промислової переробки, що підписано
обома сторонами договору у вигляді
додатку. Дана специфікація складена на
підставі РСТ УССР 1551. Якість партії
томатів визначається під час їх
прийняття на підставі вхідного
контролю якості власної лабораторії,
згідно інструкції (внутрішньої)
«Правила відбирання проб свіжих
томатів, що надходять насипом», що
затверджена Інститутом овочевих та
баштанництва м. Харків ТК-71. Результати
такого контролю оформлюється актом
вхідного контролю якості томатів, який
підписується зі сторони Покупця -
лаборантом, зі сторони Продавця -
водієм транспортного засобу. Ціна
визначається в залежності від якості:

стандартні томати - базова ціна у
розмірі 700 грн. з ПДВ за 1 тону;

нестандартні томати (недозрілі, з
пошкодженнями, плодоніжкою та при
вмісті сухих речовин в партії менше 4,2 %)
- базова ціна зменшується на 25%;

браковані томати (гнилі, зелені,
пошкоджені шкідниками) - не
сплачується, тобто ціна прийнята
нульовою.

Підставою для приймання томатів є
товарно-транспортна накладна, що
оформлюється постачальником окремо на
кожну партію. Після здійснення
розвантаження, підприємством
формується та надається постачальнику
документи «Прибуткова накладна» та
«Акт відбору проб і зважування» із
зазначенням кількості стандартних,
нестандартних та бракованих томатів,
ціни томатів та загальної вартості
прийнятої партії томатів. Прибуткова
накладна зі сторони Покупця
підписується вагарем, зі сторони
Продавця - водієм транспортного засобу,
крім цього проставляється кутовий
штамп Покупця. Акт відбору проб і
зважування зі сторони Покупця
підписують вагар та завідувач
виробництва, а зі сторони Продавця -
водій транспортного засобу. Прибуткова
накладна визнана сторонами договору
єдиним документом, в якому фіксується
ціна прийнятих томатів та визначається
загальна вартість прийнятої партії
томатів. На підставі вище зазначених
документів постачальником надається
одна зведена видаткова накладна за
добу, що враховує усі партії прийнятих
томатів протягом такої доби.

Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», зокрема статтею 9, визначено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення, можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати визначені обов'язкові
реквізити.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачем під час
здійснення господарської операції з
закупки томатів, на кожну окрему
партію, оформлюються первинні
документи за формами, розробленими
самостійно, що не суперечить
законодавству, та які містять усі
обов'язкові реквізити.

Суди попередніх інстанцій дійшли до
висновку, що відповідач безпідставно
виключив із собівартості готової
продукції позивача вартість
бракованої сировини (томатів).

Щодо завищення позивачем податкового
кредиту за липень 2012 року на суму 60 499
грн., у зв'язку придбанням імпортних
товарів, не використаних в
оподатковуваних операціях в межах
господарської діяльності платника
податку, судами попередніх інстанцій
зазначено наступне.

Відповідно до ВМД від 27 червня 2012 року
№ 3185 ФГ «Органік Сістемс» отримано від
фірми «СFТ 8.Р.А.» (VIA PARADIGNA 94/A-43100 PARMA-ITALY)
обладнання для подальшої реалізації.
При розмитнені товару було сплачено
податок на додану вартість у розмірі 60
499 грн., який включено до складу
податкового кредиту за червень 2012 року
та задекларовано в Декларації з ПДВ за
червень 2012 року від 20 липня 2012 року
№.

Відповідно до ВМД (ЕК11) від 20 липня 2012
року №3667 позивач повернув обладнання
нерезиденту в режимі реекспорту (у
зв'язку із невідповідністю обладнання
певним технічним умовам).

Зазначені обставини підтверджені
відповідними первинними документами, а
саме: контрактом, вантажно-митними
деклараціями, виписками по рахунку та
рекламаційним актом.

Згідно п.195.1.1 ПК України дана
фінансово-господарська операція
оподатковується податком на додану
вартість за нульовою ставкою.

За нульовою ставкою оподатковуються
операції з вивезення товарів за межі
митної території України: у митному
режимі реекспорту, якщо товари
поміщені у такий режим відповідно до
пункту 5 частини першої статті 86
Митного кодексу України.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 86 Митного кодексу
України, митний режим реекспорту може
бути застосований до товарів, які при
ввезенні на митну територію України
мали статус іноземних та були поміщені
у митний режим імпорту і повертаються
нерезиденту - стороні
зовнішньоекономічного договору,
згідно з яким ці товари помішувалися у
цей режим, у зв'язку з невиконанням
(неналежним виконанням) умов цього
договору або з інших обставин, що
перешкоджають його виконанню, якщо ці
товари:

а) вивозяться протягом шести місяців з
дати поміщення їх у митний режим
імпорту;

б) перебувають у тому самому стані, в
якому вони були ввезені на митну
територію України, крім природних змін
їх якісних та/або кількісних
характеристик за нормальних умов
транспортування, зберігання та
використання (експлуатації), внаслідок
якої були виявлені недоліки, що
спричинили реекспорт товарів.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що оскільки товар придбавався для
використання у господарській
діяльності позивача по
оподатковуваних ПДВ операціях, то
норми п.198.3 ПК України були позивачем
дотримані. Тобто сума ПДВ, сплачена під
час імпорту товару, правомірно
включена до податкового кредиту.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про задоволення
позовних вимог ФГ "Органік Сістемс".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
висновок суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Здійснити процесуальне
правонаступництво та замінити
Жовтневу міжрайонну державну
податкову інспекцію Миколаївської
області Державної податкової служби на
Жовтневу об'єднану державну податкову
інспекцію Головного управління
Міндоходів у Миколаївській області.

Касаційну скаргу Жовтневої об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Миколаївській області залишити без
задоволення, постанову Миколаївського
окружного адміністративного суду від 01
квітня 2013 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 18 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович М. І. Костенко М. О.
Федоров