Справа № 804/8721/14
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 р. Справа № 804/8721/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Озерянської С.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Тернівці
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України в
м. Тернівці Дніпропетровської області
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці
Дніпропетровської області з вимогами
визнати дії Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці
Дніпропетровської області щодо не
включення в щомісячні акти звірки суми
витрат на допомогу на поховання та
витрат на її доставку стосовно ОСОБА_1
неправомірними та зобов'язати
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці
Дніпропетровської області включити в
щомісячні акти звірки суму витрат на
допомогу на поховання та витрат на її
доставку стосовно ОСОБА_1 в розмірі 403
грн. 16 коп., для відшкодування цієї суми
на централізованому рівні.

В обґрунтування вимог, позивач
посилається на те, що відповідно до ЗУ
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Управління
пенсійного фонду України здійснило
виплату допомоги на поховання, яка
підлягає відшкодуванню відповідачем
разом з витратами на її доставку та
протиправно ним не включена до актів
звірки. Вважає, що відповідно до ЗУ «
Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» саме на Фонд покладено
обов'язок своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання. Відповідачем
протиправно не враховані суми
виплаченої допомоги на поховання та
витрат на її доставку на загальну суму
403,16 грн., які мають бути відшкодовані
відділенням фонду.

В судове засідання представник
позивача не прибув, повідомлений
належним чином. Надав до суду
клопотання про розгляд справи без
участі представника, позовні вимоги
підтримано в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином,
надав письмове заперечення на позов,
просив розглядати справу без участі
представника та відмовити в позові.

На підставі частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо не має перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату,час та місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши чинне законодавство,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Управлінням
пенсійного фонду України в м. Тернівці
Дніпропетровської області була
виплачена допомога на поховання
померлого пенсіонера ОСОБА_1, який
отримував пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання або пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в частині що підлягає
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в розмірі 400,00 грн.
Витрати на її доставку складають 3,16
грн.

Зазначена сума не була включена до акту
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання за лютий 2014 року та
відповідно не була зарахована до
відшкодування відповідачем.

До акту звірки між Управлінням
пенсійного фонду України в м. Тернівці
Дніпропетровської області та
відділенням фонду складено таблицю
розбіжностей, у якій визначені
невраховані суми витрат на виплату і
доставку допомоги на поховання у
розмірі 403,16 грн.

Позивач, вважаючи, що такі витрати
мають бути відшкодовані Відділенням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці
Дніпропетровської області, звернувся з
даним позовом до адміністративного
суду.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд
приймає до уваги наступне.

Відповідно до статті 1 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року №16/98-ВР (далі-Основи
законодавства) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ
законодавства залежно від страхового
випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування, страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у ч.1 цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими, відповідно до цих Основ
законодавства.

Відповідно до статті 25 Основ
законодавства за пенсійним
страхуванням надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених п.4
цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до п.4 статті 25 Основ
законодавства за страхуванням від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
відшкодовувати соціальні послуги та
доплати, перелік яких передбачений
даною статтею.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
якщо після призначення застрахованій
особі матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори, щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком,до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно пункту 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних звиплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 №5-4/4,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності в наслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалась пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сімї померлого або особі, яка
здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; суми
витрат Фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Відповідно до статті 25 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування перелічені види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням. Усі
види страхування, крім медичного,
включають допомогу на поховання. Так,
зокрема до страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання входить допомога на
поховання осіб, які померли внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Пунктом 5 частини 1 статті 24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві
зобов'язано співпрацювати з фондами з
інших видів соціального страхування у
фінансуванні заходів, пов'язаних з
матеріальним забезпеченням та
наданням соціальних послуг
застрахованим у кожному конкретному
випадку спільно приймаючи рішення
щодо того, хто з них братиме участь у
фінансуванні цих заходів.

Згідно статті 21 цього Закону визначені
соціальні послуги та виплати, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування. Так, у
разі настання страхового випадку він у
встановленому законом порядку повинен,
зокрема, своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду , заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачувати відповідні кошти йому або
особам які перебували на його
утриманні; організовувати поховання
померлого, відшкодовувати вартість
пов'язаних з цим ритуальних послуг
відповідно до місцевих умов.

Відповідно до частини 8 статті 34 цього
Закону у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку або професійного
захворювання витрати на його поховання
несе Фонд соціального страхування від
нещасних випадків згідно з порядком
визначеним Кабінетом Міністрів
України.

Порядок проведення витрат на поховання
у разі смерті потерпілого від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 11 липня 2001 року
№826, регулює питання відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків таких витрат
страхувальнику або сімї
застрахованого чи іншій особі, яка
здійснила поховання потерпілого, на
організацію поховання та пов'язаних з
цим ритуальних послуг. Витрати на
поховання провадяться у разі смерті
потерпілого, що настала за обставин, за
яких настає страховий випадок
державного соціального страхування
громадян від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, перелік яких наведено
Кабінетом Міністрів України ( пункт 2
Порядку). Організація поховання
працівника, який загинув на
виробництві або помер у лікарні під час
лікування отриманої на виробництві
травми, проводиться страхувальником
(пункт 5 Порядку).

Згідно з абзацом 2 частини 9 статті 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» у
разі смерті потерпілого, який
одержував страхові виплати і не
працював, розмір відшкодування шкоди
особам, зазначеним у статті 33 цього
Закону, визначається виходячи із суми
щомісячних страхових виплат і пенсії,
які одержував потерпілий на день його
смерті, з відповідним коригуванням
щомісячних страхових виплат згідно із
статтею 29 цього Закону.

Причинний зв'язок смерті потерпілого з
одержаним каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я має
підтверджуватись висновками
відповідних медичних закладів.

Зі змісту частини 4 статті 26 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», частини 2
статті 24 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»
вбачається, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика та
відшкодувати понесені ним витрати.

Аналіз норм Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
який визначає правову основу,
економічний механізм та організаційну
структуру загальнообов'язкового
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві
осіб, та Порядку проведення витрат на
поховання, затвердженого на виконання
частини 8 статті 34 цього Закону дає
підстави вважати, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний відшкодовувати виплачені
іншими страховиками суми допомоги на
поховання лише тих осіб, які померли
від нещасного випадку на виробництві
або професійного захворювання, тобто
за умови наявності причинного зв'язку
їх смерті з одержаним каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я.

Виходячи з цього допомога на поховання
відшкодовується Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
тільки в разі настання смерті за
наслідками отриманого нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
підтверджується висновками
спеціальних медичних закладів.

Відповідач в запереченнях на
адміністративний позов, як причину
неврахувань суми витрат на виплату
допомоги на поховання вказує на те, що
смерть потерпілого не пов'язана зі
страховим випадком державного
соціального страхування.

Позивачем, в свою чергу, не доведено
факт настання смерті потерпілого в
наслідок отриманого нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання та відповідно наявність
причинного зв'язку між смертю
застрахованої особи та наслідками
нещасного випадку на виробництві, не
надано жодного доказу на підтвердження
цього.

Отже, суд вважає, що відповідачем
правомірно не включено в щомісячні
акти звірки суми витрат на допомогу на
поховання та витрат на її доставку на
померлого ОСОБА_1, а тому вимога про
зобов'язання включити до актів
щомісячної звірки витрат виплачену
Управлінням пенсійного фонду України в
м. Тернівці Дніпропетровської області
суму допомоги на поховання та суму
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки пенсій в розмірі 403,16 грн. за
померлого 11.02.2014 року ОСОБА_1 не
підлягає задоволенню з підстав
відсутності доказів настання смерті
внаслідок отриманого нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та
наявності причинного зв'язку між
смертю застрахованої особи та
наслідками нещасного випадку на
виробництві.

Окремо суд зазначає, що Порядок
відшкодування також визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України, витрат пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно з Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у п.2 ст.8 цього Закону), у тому числі
добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Аналізуючи дану норму суд, вважає, що
обраний позивачем спосіб захисту
(відновлення) порушеного права є таким,
що не відповідає змісту прав
Управління пенсійного фонду України в
м. Тернівці Дніпропетровської області.
Згаданий Порядок не регулює спірні
відносини, які виникли у цьому випадку,
оскільки встановлене правило щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише за
відсутності спору. У разі наявності
спору та незгоди на підписання актів
звірки з боку Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України вимоги про
стягнення таких сум мають вирішуватись
в судах адміністративної юрисдикції,
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум, а не шляхом
пред'явлення вимог про підписання
актів звірок, чи про зобов'язання
прийняти до заліку суми цих витрат.

Таким чином, суд приходить до висновку
про безпідставність вимог Управління
пенсійного фонду України в м. Тернівці
Дніпропетровської області, а тому в
задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в м.Тернівці Дніпропетровської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Тернівці
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
С.І. Озерянська