Справа № 816/2726/14
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2726/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Костенко Г.В.,

при секретарі судового засідання -
Колодяжному Д.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача -
Павленко К.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,
скасування рішення, скасування вимоги
про сплату боргу (недоїмки) , -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2014 року позивач Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1)
звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (далі - Кременчуцька ОДПІ)
про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) №Ф-/4482 від 24.06.2014 року.

У ході судового розгляду справи
позивач відповідно до статті 137 Кодексу
адміністративного судочинства України
надав до суду заяву про зміну позовних
вимог, в якій просить визнати
протиправними та скасувати:

- вимогу про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-/4668 від 10.07.2014 року,
сформовану Кременчуцькою ОДПІ, якою
визначено недоїмку зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 5632,94 грн. у
ФОП ОСОБА_1;

- рішення Кременчуцької ОДПІ №
1/10256 від 21.07.2014 року про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого внеску, яким
до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні
санкції в розмірі 697,84 грн;

- податкове повідомлення-рішення
№ /10196 від 21.07.2014 року, прийняте
Кременчуцькою ОДПІ, яким збільшено
суму грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_1
за платежем: "податок на доходи
фізичних осіб, що сплачується фізичним
особами за результатами річного
декларування" в сумі 3043,74 грн., в тому
числі: 2434,99 грн. за основним платежем та
608,75 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями;

- податкове повідомлення-рішення №
/10195 від 21.07.2014 року ., прийняте
Кременчуцькою ОДПІ, яким визначено
суму податкового зобов'язання ФОП
ОСОБА_1 за платежем: "податок на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (роботах, послугах)" в сумі 1978,75
грн., в тому числі: 1583,00 грн. за основним
платежем та 395,75 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями.

Позивач вважає, що вимога про сплату
боргу (недоїмки), рішення про
застосування штрафних санкцій та
податкові повідомлення-рішення
сформовані всупереч чинному
законодавству України, за відсутності
у позивача недоїмки з єдиного
соціального внеску та заборгованості з
податку на доходи фізичних осіб і
податку на додану вартість. Зазначені
вище рішення відповідача, вважає
безпідставними, протиправними та
такими, що підлягають скасуванню.
Висновки що відображені в актах
перевірки від 24.06.2014 року
№1689/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 та від 10.07.2014 року
№1790/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 зроблені без
урахування цілої низки норм
Податкового кодексу України щодо
обчислення та визначення витрат
фізичної особи - підприємця.

Позивач у судовому засіданні змінені
позовні вимоги підтримав, просив суд
задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив та
просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
правомірність спірних рішень з підстав
викладених у запереченні на
адміністративний позов.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) є
фізичною особою - підприємцем,
зареєстрованим рішенням Виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області, про що Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців зроблено
запис №0002831 від 01.09.2005 року. /а.с.10/.
Згідно довідки про взяття на облік
платника податків №136 від 12.08.2014 року
встановлено, що позивач взятий на облік
Кременчуцької ОДПІ 01.09.2005 року за
№1284-05. /а.с.128/. Здійснює наступні види
діяльності: 45.32 Роздрібна торгівля
деталями та приладдям для
автотранспортних засобів; 45.31 Оптова
торгівля деталями та приладдям для
автотранспортних засобів. Знаходиться
на загальній системі оподаткування та
є платником податку на додану вартість
з 30.09.2009 року. /а.с.127/.

На підставі статті 77 Податкового
кодексу України, відповідно до наказу
Кременчуцької ОДПІ № 1697 від 23.05.2014 року
/а.с.110/, направлення виданого
Кременчуцькою ОДПІ № 02.06.2014 № 1563/16-03-17-01
/а.с.111/ проведена документальна
планова виїзна перевірка фінансово -
господарської діяльності з питань
дотримання ФОП ОСОБА_1 вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства, законодавства про збір
та облік єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 по 31.12.2013 роки.

Про проведення документальної
планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1
проінформовано письмовим
повідомленням від 23.05.2014 року № 300, яке
направлено рекомендованим листом з
повідомленням про вручення позивачу
23.05.2014 року. Перевірка проводилася з
03.06.2014 по 17.06.2014 роки.

За результатами проведеної
перевірки складено акт від 24.06.2014 року
№ 1689/16-03-17- 01/НОМЕР_1 "Про результати
документальної планової виїзної
перевірки фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1) з дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства, законодавства про збір
та облік єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011 по 31.12.2013 року" /а.с.12-21/ та
встановлено наступні порушення:

- п. 198.1, п. 198.6, ст. 198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ (із
змінами та доповненнями), в результаті
чого занижено податкові зобов'язання з
ПДВ на суму 655 грн. в т.ч. по періодах: в
серпні 2011 року на суму ПДВ 52,02 грн.; в
вересні 2011 року н суму ПДВ 35,08 грн; в
жовтні 2011 року на суму ПДВ 10,52 грн.; в
березні 2012 року на суму ПДВ 42,07 грн.; в
квітні 2012 року на суму ПДВ 74,61 грн.; в
червні 2012 року на суму ПДВ 142,29 грн; у
липні 2012 року на суму ПДВ 45,78 грн.; в
листопаді 2012 року на суму 68,21 грн.; в
січні 2013 року на суму 14,92 грн.; в лютому
2013 року на суму 31,45 грн.; у вересні 2013
року на суму 137,97 грн;

- п.198.1, 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податкові зобов'язання з
податку на додану вартість на суму 655,00
грн.; п. 177.4 ст. 177, пп 14.1.138, п.14.1., ст. 138, пп.
139.1.5 п. 139.1 ст. 139, п. 146.11, п. 146.12 ст. 146
Податково кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
доходи фізичних осіб на суму 12118,75 грн;

- п.2 ст. ст.7, п. 11 ст.8, п.2 ст.9 p.III
Закону України "Про збір та облік
єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове соціальне
страхування», в результаті чого
занижено суму єдиного внеску за 2013 рік
у розмірі 26018,48 грн;

24.06.2014 року Кременчуцькою ОДПІ
сформовано вимогу про сплату боргу
(недоїмки) №Ф-/4482, згідно якої
заборгованість ФОП ОСОБА_1 становить
26018,48 грн. /а.с.23/

Позивачем, 27.06.2014 року подано
заперечення на акт перевірки від 24.06.2014
року 1689/16-03-17- 01/ /а.с.24-26/, в
результаті розгляду заперечення
Кременчуцькою ОДПІ виникла
необхідність додаткового дослідження
питань, викладених у заперечення, а
також відомостей з банківського
рахунку, відкритого в ПАТ "Дельта Банк".
На підставі пп.78.1.5 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України
відповідно до наказу на проведення
перевірки від 07.07.2014 № 2127, з питань
викладених у запереченні від 27.06.2014
року б/н (вх.№ С/12075 від 27.06.2014) на акт
перевірки від 24.06.2014 року
№1689/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 проведено
позапланову виїзну перевірку ФОП
ОСОБА_1

За результатами перевірки
складено акт від 10.07.2014 року №
1790/16-03-17-01-10/ /а.с.66-89/ та
встановлено наступні порушення:

- п.138.5 п.п. 138.10.4, п.138.10 п. 138.1 ст. 138,
п.п. 139.1.1, п.п. 139.1.9 п. 139.1 Податкового
кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 року
із змінами та доповненнями, в
результаті чого занижено податок на
доходи з фізичних осіб за період з
01.01.2011 по 31.12.2013 роки у розмірі 2434,99 грн.,
в тому числі за 2011 рік в розмірі 1344,33
грн., за 2012 рік в розмірі 909,60 грн. та за
2013 рік в розмірі 181,06 грн.

- п.198.1, п.198.3, ст.198 Податкового
кодексу України №2755-УІ від 02.12.2010 року
із змінами та доповненнями, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за період з 01.01.2011 по
31.12.2013 роки у розмірі 1583,00 грн., в т.ч. по
періодах: в серпні 2011 року на суму ПДВ
52,00 грн.; в вересні 2011 року на суму ПДВ
35,00 грн; в жовтні 2011 року на суму ПДВ 11,00
грн.; у січні 2012 року на суму ПДВ 231,00
грн.; в березні 2012 року на суму ПДВ 370,00
грн.; в квітні 2012 року на суму ПДВ 270,00
грн.; в червні 2012 року на суму ПДВ 142,00
грн; у липні 2012 року на суму ПДВ 46,00 грн.;
у вересні 2012 року на суму ПДВ 150,00 грн.: в
листопаді 2012 року на суму 68,00 грн.; в
січні 2013 року на суму 15,00 грн.; в лютому
2013 року на суму 31,00 грн.; у вересні 2013
року на суму 138,00 грн.; у листопаді 2013
року на суму ПДВ 24,00 грн.

- п.2 ст.7 , п.11 ст.8, п.2 ст. 9 р.ІІІ
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від 8
липня 2010 року № 2464-УІ із змінами та
доповненнями, результаті чого занижено
суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на загальну суму
в розмірі 5632,94грн., в т.ч. за 2011 рік в
розмірі 3109,88 грн, за 2012 рік в розмірі
21004,20 грн, за 2013 рік в розмірі 418,86 грн.

Листом від 11.07.2014 року
№7107/С/16-03-17-01-16 Кременчуцька ОДПІ
повідомила позивача, що вимога про
сплату боргу (недоїмки) від 24.06.2014 року
№/4482 на суму 26018,48 по єдиному
соціальному внеску вважається
відкликаною, а вимога про сплату боргу
(недоїмки) від 10.07.2014 року №/4668 на
суму 5632,94 /а.с.90/ є обов'язковою до
виконання.

Рішенням №/10256 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно ненарахованого єдиного
внеску від 21.07.2014 року до ФОП ОСОБА_1
застосована штрафна санкція в розмірі
697,84 грн. /а.с.91/.

На підставі висновку акта
перевірки від 10.07.2014 року
№1790/16-03-17-01-10/НОМЕР_1 Кременчуцькою ОДПІ
21.07.2014 року прийнято податкове
повідомлення-рішення № /10196, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
ФОП ОСОБА_1 за платежем: "податок на
доходи фізичних осіб, що сплачується
фізичним особами за результатами
річного декларування" в сумі 3043,74 грн., в
тому числі: 2434,99 грн. за основним
платежем та 608,75 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями /а.с.92/; та
податкове повідомлення-рішення №
/10195,яким визначено суму
податкового зобов'язання ФОП ОСОБА_1 за
платежем: "податок на додану вартість
із вироблених в Україні товарів
(роботах, послугах)" в сумі 1978,75 грн., в
тому числі: 1583,00 грн. за основним
платежем та 395,75 грн. за штрафними
(фінансовими) санкціями./а.с.93/

Позивач не погодився з податковими
повідомленнями-рішеннями від 21.07.2014
року № /10196 та № /10195 , вимогою
про сплату боргу (недоїмки) № Ф-/4668
від 10.07.2014 року, рішенням Кременчуцької
ОДПІ № 1/10256 від 21.07.2014 року про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого внеску
оскаржив їх до суду.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та службові особи зобов'язані діяти
лише на підставі у межах повноважень та
у спосіб, що передбачений Конституцією
та Законами України.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є захист прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно -
правових відносин від порушень з боку
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб, інших
суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Особливості оподаткування фізичної
особи-підприємця. що перебуває на
загальній системі оподаткування,
встановлено п.177.2, п.177.4 ст.177
Податкового кодексу України.

Відповідно до п.138.2. ст. 138 ПК України,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пунктом 138.10. ст. 138 ПК України визначено,
що до складу інших витрат включаються
адміністративні витрати, спрямовані на
обслуговування та управління
підприємством, зокрема витрати на
утримання основних засобів, інших
необоротних матеріальних активів
загальногосподарського використання
(оперативна оренда (у тому числі оренда
легкових автомобілів), придбання
пально-мастильних матеріалів, стоянка,
паркування легкових автомобілів,
страхування майна, амортизація, ремонт,
опалення, освітлення, водопостачання,
водовідведення, охорона).

Інші витрати визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені, згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку (п. 138.5. ст. 138
ПКУ).

Витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку, у
відповідності до пп. 139.1.9. п.139.1. ст. 139
ПКУ, не включаються до складу витрат.

Судом встановлено, що за
перевіряємий період погашення
дебіторської заборгованості (станом на
01.01.2011 року) за відвантажений товар
проводилось у 2011 році (січні - лютому 2011
року), згідно наданих платником
податків видаткових накладних на
реалізацію товару підприємствам: ТОВ
"Глобинський м'ясокомбінат" 80) за
2010 рік в розмірі 997,88 грн. в т.ч. ПДВ на
суму дебіторської заборгованості
станом на 01.01.2011 року проводилась на
підставі видаткових накладних №
ССФ-000334 від 22.12.2010 року, № ССФ -000437 від
23.12.2010 року; ТOB АФ "Добробут" 49) за
2010 рік в розмірі 409,33 грн. в т.ч. ПДВ на
суму дебіторської заборгованості
станом на 01.01.2011 року проводилась на
підставі видаткових накладних №
ССФ-000430 від 20.12.2010 року, № ССФ -000429 від
20.12.2010 року. № ССФ -000432 від 21.12.2010 року;
ТОВ ІПК "Полтавазернопродукт" 85)
за 2010 рік в розмірі 14145,70грн. в т.ч. ІІДВ
на суму дебіторської заборгованості
станом на 01.01.2011 року проводилась на
підставі видаткових накладних №
ССФ-000416 від 13.12.2010 року, № ССФ -000423 від
15.12.2010 року, № ССФ - 000398 від 03.12.2010 року,
№ ССФ -000406 від 06.12.2010 року, № ССФ -000410
від 08.12.2010 року, № ССФ -000411 від 09.12.2010
року.

До переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу", а саме зайво
віднесено до складу витрат вартість
придбаних товарно-матеріальних
цінностей, що не реалізовані у звітному
періоді (р.4 Декларації про майновий
стан та доходи) в розмірі 8054,09грн.

ФОП ОСОБА_1 для визначення
собівартості реалізованих товарів для
обчислення об'єкта оподаткування з
урахуванням погашення дебіторської
заборгованості згідно книги обліку
доходів та витрат (р.6 Товари , що
реалізовані) зайво включив видаткову
накладну за №201 від 16.11.2010 року від ПП "
РВД -99" (36969372) на придбання товару (РВД у
кількості 271 шт.), які відсутні у
реалізації на погашення дебіторської
заборгованості відповідно до наданих
документів видаткових накладних, крім
2шт. на підставі видаткової накладної
на реалізацію за № ССФ-000416 від 13.12.2010
року (рукав ВД рул.цил. у кількості 2шт.
по ціні 84,33 грн.), тобто придбаний товар
в розмірі 8054,09грн. не був реалізований
станом на 01.01.2011 року.

Суд приходить до висновку, що
валові витрати, пов'язані з одержанням
доходу за 2011 рік, не вірно враховані
суб'єктом господарювання згідно
документів, пред'явлених для перевірки,
розбіжність склала - 8054,09грн.

В акті перевірки від 10.07.2014 року
№1790/16-03-17-01-10/НОМЕР_1, на сторінках 9-10
зазначено, що у "ФОП ОСОБА_1 не має на
обліку основних фондів, проте на
витрати віднесено придбання
системного супроводу на загальну суму
(без ПДВ) в розмірі 1080грн. для
комп'ютерної техніки, яка не перебуває
на балансі даного підприємця. В ході
проведення позапланової перевірки не
було надано відомості нарахування ОФ.".

Позивачем надано до суду
документи, які на його думку,
підтверджують реальність здійснення
операції з придбання послуг, а саме:
договір №3148 від 19.09.2013 року, податкові
накладні, акти надання послуг, акти
виконаних робіт. /а.с.131-140/. Однак,
позивачем не надано доказів наявності
на балансі комп'ютерної техніки на яку
встановлювалось програмне
забезпечення.

Суд зазначає, що в Договорі № 3148
від 19.09.2013 року, укладеного між ТОВ
"Науково-виробниче об'єднання
"БАЛАНС+КЛУБ" та ФОП ОСОБА_1, зазначено,
що заступник директора ТОВ
"Науково-виробниче об'єднання
"БАЛАНС+КЛУБ" діє на підставі
довіреності № 1 від 08.01.2014 року. Пункт 6.1
Договору не містить термін дії
договору. В розділі 2 Договору "Ціна
Договору та порядок розрахунків"
зазначено вартість поставки послуг
становить 240,00 грн., однак в матеріалах
справи містяться акти надання послуг
на суму 360,00 грн. /а.с.132,134,136/.

Представник відповідача надав до
суду акт надання послуг №3411 від 12.10.2011
року, котрий був наданий ним під час
перевірки. Даний акт оформлений не
належним чином: відсутній підпис та
печатка Замовника, однак суду позивач
надав акт в якому вже виправлені
недоліки. Позивачем надано до суду
видаткову накладну від 30.03.2012 № РН-0000232
/а.с.45/, накладну № 07/08-1 від 07.08.2012 /а.с.147/,
з виправленими недоліками, які були
наявні під час проведення перевірки:
відсутність підпису та печатки особи
яка прийняла товар.

Факт здійснення господарської
операції за даним договором не
підтверджується первинними
документами, оскільки вони містять
розбіжності.

Відповідно до п.138.5 п.п. 138.10.4, п.138.10
п. 138.1 ст. 138, п.п. 139.1.1, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139
Податкового кодексу України , не
пов'язані з провадженням господарської
діяльності, тобто завищено витрати на
суму 1080,00 грн., підприємець не має
включати до складу витрат витрати, лише
у випадку ведення обліку балансової
вартості відповідної групи основних
фондів відповідно до п.п. 145.1.1, п. 145.1,
ст.145 Податкового кодексу України, в
тому числі по періодах: за 2011 рік - 420,00
грн, за 2012 рік - 300,00 грн., за 2013 рік - 360,00
грн.

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV
первинний документ - документ, який
містить відомості господарську
операцію та підтверджує її здійснення,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Отже, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції.

Судом не підтверджено реальність
господарської операції.

Протягом перевіряємого періоду
підприємцем було придбано канцтоварів
на загальну суму 2732,81 грн, що ніяким
чином не пов'язано з отриманням доходу
та не підтверджені відповідними
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку (відсутні акти списання, що
встановлює факт використання у
господарській діяльності).

Відповідно до п.п. 138.10.4, п.138.10 п. 138.1 ст.
138, п.п. 139.1.1, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України
підприємець не має включати до складу
витрат витрати, не пов'язані з
провадженням господарської
діяльності. У розумінні пункту п.п.14.1.37
п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України -
"господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацію
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами".

Враховуючи вищевикладене встановлено,
що ФОП ОСОБА_1 завищено витрати на суму
2732,81 грн, в т.ч. по періодах: за 2011 рік на
суму 488,11 грн, за 2012 рік на суму 1397,60 грн,
за 2013 рік на суму 847,10 грн.

Протягом перевіряємого періоду
підприємцем було придбано банери у
кількості 5 шт. на загальну суму 3362,50
грн, що ніяким чином не пов'язано з
отриманням доходу та не підтверджені
відповідними первинними документами.
Відсутні докази розміщення та -
місцезнаходження зазначених банерів у
кількості 5шт. та зміст рекламоносіїв
на них розміщена реклама, що має
безпосередньо відношення до
господарської діяльності платника
податку) та приватні об'яви в розмірі
1003,88грн., що ніяким чином не пов'язано з
отриманням доходу та не потверджені
відповідними первинними документами
(відсутні докази розміщення у газеті та
зміст рекламоносіїв на них розміщена
реклама, що має безпосередньо
відношення до господарської
діяльності платника податку).

Судом ставиться під сумнів
реальність здійснення господарської
операції, оскільки позивачем не
зазначений детальний перелік
рекламних послуг, також не надано
доказів надання даних послуг, а саме
актів виконаних робіт та інших
підтверджуючих документів.

Відповідно до п.п. 138.10.4, п. 138.10 п.
138.1 ст. 38, п.п. 139.1.1, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового Кодексу України
підприємець не має включати до складу
витрат витрати, не пов'язані з
провадженням господарської
діяльності. У розумінні пункту п.п. 14.1.37
п.14.1. ст.14 Податкового Кодексу України -
«господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами".
Враховуючи вищевикладене встановлено,
що ФОП ОСОБА_1 завищено витрати на суму
4366,38 грн., в т.ч. по періодах: 2012 рік -
4366,38грн.

Перевіркою правильності визначення
суми чистого оподатковуваного доходу,
відображеного в додатку 5 до податкової
декларації, встановлено заниження
задекларованої суми чистого
оподатковуваного доходу в періоді з
01.01.2011 року по 31.12.2013 року в розмірі
16233,28грн., в тому числі за 2011 рік в
розмірі 8962,20 грн., за 2012 рік в розмірі
6063,98 грн. та за 2013 рік в розмірі 1207,10 грн.

Перевіркою правильності проведення
остаточного розрахунку податку на
доходи фізичних осіб за період з 01.01.2011
року по 31.12.2013 року, що піддягає сплаті
до бюджету само зайнятою особою
встановлено заниження сплати податку
на доходи фізичних осіб всього за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року в
розмірі 2434,99 грн., в тому числі за 2011рік
в розмірі 1344,33грн., за 2012 рік в розмірі
909,60грн. та за 2013 рік в розмірі 181,06 грн.

За перевіряємий період встановлено
завищення валових витрат та заниження
суми чистого доходу в розмірі 16233,28 грн.
по єдиному соціальному внеску, на
порушення п. 138.5 п.п. 138.10.4, п. 138.10 п. 138.1 ст.
138, п.п. 139.1.1, п.п. 139.1.9 п. 139.1 Податкового
кодексу України, викладених у п.2.1.2 Акту
перевірки, в зв'язку з цим встановлено
заниження єдиного внеску в розмірі 5632,94
грн., на порушення п.2 ст.7 , п.11 ст.8, п.2 ст.
9 р.ІІІ Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

За перевіряємий період ФОП ОСОБА_1
задекларовано податкового кредиту по
податку на додану вартість у сумі 411837,00
грн.

При перевірці повноти визначення
податкового кредиту за період з 01.07.2011
року по 31.12.2013 року встановлено його
завищення на суму ПДВ 1583,00 грн. в т.ч. в
серпні 2011 року на суму ПДВ 52,00 грн.; в
вересні 2011 року на суму ПДВ 35,00 грн: в
жовтні 2011 року на суму ПДВ 11,00 грн.; у
січні 2012 року на суму ПДВ 231,00грн.; в
березні 2012 року на суму ПДВ 370,00 грн.; в
квітні 2012 року на суму ПДВ 270,000 грн.; в
червні 2012 року на суму ПДВ 142,00 грн: у
липні 2012 року на суму ПДВ 46,00 грн.; у
вересні 2012 року на суму ПДВ 150,00 грн.; в
листопаді 2012 року на суму 68,00 грн.; в
січні 2013 року на суму 15,00 грн.; в лютому
2013 року на суму 31,00 грн.; у вересні 2013
року на суму 138,00 грн.: у листопаді 2013
року на суму ПДВ 24,00 грн.

До податкового кредиту включено
придбання канцтоварів у наступних
постачальників: ТОВ "ірма
"рудит-Лідер""(і.п.н. 30), згідно
податкових накладних: №34 від 05.07.2011
року на загальну суму 320,13 грн., в т.ч. ПДВ
52,02 грн, відповідно до якої сформовано
податковий кредит в серпні 2011року на
суму ПДВ - 52,02 грн; №62 від 05.08.2011 року на
загальну суму 210,48 грн., в т.ч. ПДВ 35,08 грн,
відповідно до якої сформовано
податковий кредит у вересні 2011 року на
суму ПДВ - 35,08 грн; №69 від 11.10.2011 року на
загальну суму 63,12 грн., в т.ч. ПДВ 10,52 грн.,
відповідно до якої формовано
податковий кредит у жовтні 2011року на
суму ПДВ - 10,52 грн. ПП «Папір-Сервіс»
(і.п.н. 31), згідно податкових
накладних: №53 від 03.02.2012 на загальну
суму 166,26 грн.. в т.ч. ПДВ 27,71 грн. та №128
від 12.03.2012р. на загальну суму 86,16 грн., в
т.ч. ПДВ 14,36 грн., відповідно до яких
сформовано податковий кредит в
березні 2012 року на суму ПДВ - 42,07 грн;
№105 від 09.04.2012 на загальну суму 87,66 грн.,
в т.ч. ПДВ 14,61 грн., відповідно до якої
сформовано податковий кредит у квітні
2012 року суму ПДВ - 14,61грн; №305 від 31.05.2012
року на загальну суму 717,24 грн., в т.ч.
ПДВ 119,54 грн. та №13 від 01.06.2012 року на
загальну суму 136,5 грн., в т.ч. ПДВ 22,75 грн.,
відповідно до яких сформовано
податковий кредит у червні 2012 року на
сума ПДВ - 142,29 грн.; №152 від 19.07.2012 року на
загальну суму 274,68 грн., в т.ч. ПДВ 45,78
грн.. відповідно до якої сформовано
податковий кредит у липні 2012 року на
суму ПДВ - 45,78 грн; №217 від 22.11.2012 року на
загальну суму 51,66 грн., в т.ч. ПДВ 8,61 грн.,
відповідно до якої сформовано
податковий кредит в листопаді 2012 року
на суму ПДВ - 8,61 грн; №147 від 13.12.2012 року
на загальну суму 89,52 грн., в т.ч. ПДВ 14,92
грн., відповідно до якої сформовано
податковий кредит в січні 2013 року суму
ПДВ - 14,92 грн; №329 від 31.01.2013 на загальну
суму 188,7 грн., в т.ч. ПДВ 31,45 грн.,
відповідно до якої сформовано
податковий кредит в лютому 201З року на
суму ПДВ - 31,45 грн; №37 від 05.08.2014 року на
загальну суму 827,82 грн., в т.ч. ПДВ 137,97
грн., відповідно до якої сформовано
податковий кредит у вересні 2013 року на
суму ПДВ -137,97 грн. ПП "ВД "Приватна
газета" (і.п.н. 39), згідно
податкової накладної: №31 від 24.01.2012
року на загальну суму 1386,90 грн., в т.ч.
ПДВ 231,15грн., відповідно до якої
сформовано податковий кредит у січні
2012 року на суму ПДВ - 231,00грн. ТОВ
"Компанія бульвар" (і.п.н. 33), згідно
податкової накладної: №2 від 07.08.2012 року
на загальну суму 900,00 грн., в т.ч. ПДВ 150,00
грн., відповідно до якої сформовано
податковий кредит у січні 2012 року на
суму ПДВ -150,00 грн. ТОВ "Аметіст" (і.п.н.
84), згідно податкових накладних:
№112 від 30.03.2012 року на загальну суму
1170,00грн., в т.ч. ПДВ 195,00 грн., відповідно
до якої сформовано податковий кредит у
квітні 2012 року на суму ПДВ -195,00 грн та
№23 від 14.02.2012 року на загальну суму 1965,00
грн., в т.ч. ПДВ 327,50 грн., відповідно до
якої сформовано податковий кредит у
березні 2012 року на суму ПДВ - 327грн.

ФОП ОСОБА_1 частково податковий
кредит сформований згідно з податкових
накладних: №131 від 12.10.2011 року на
загальну суму 360 грн., в т.н. ПДВ 60,00 грн.,
відповідно до якої сформовано
податковий кредит у квітні 2012року на
суму ПДВ - 60,00 грн; № 131 від 09.10.2012 року
на загальну суму 360,00 грн, в т.ч. ПДВ - 60,00
грн.. відповідно до якої сформовано
податковий кредит у листопаді 2012 року
на суму ПДВ - 60 грн; №17505 від 20.09.2013 року
на загальну суму 144,00 грн. в т.ч. ПДВ 24.00
грн.. відповідно до якої сформовано
податковий кредит у листопаді 2013 року
на суму ПДВ - 24,00грн. /а.с.167-190/.

Правила формування податкового
кредиту визначені пунктом 198.3 ст.198
Податкового Кодексу України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення
сплачених у ціні товарів сум податку на
додану вартість є факт придбання
товарів із метою їх використання у
господарській діяльності.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

При цьому в п. 187.1 ст. 187 ПК України
передбачено, що датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

У відповідності до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно п.2 ст. 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996 від 16.07.1999
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Статтею 9 цього Закону регламентовано,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки, шляхові
листи тощо) мають силу первинних
документів лише в разі фактичного
здійснення господарської операції.
Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

Таким чином, підприємцем неправомірно
включено до податкового кредиту дане
придбання, чим порушено п. 198.1, п. 198.3 ст.
198 Податкового кодексу України.

Обов'язковою умовою врахування витрат
фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності при
визначенні його оподатковуваного
доходу є збільшення економічних вигод
платника саме як результат понесення
таких витрат. Будь-які суми витрат
фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності до моменту
одержання доходу від результату такої
діяльності є його власним ризиком
відповідно до статті 1 Закону України
"Про підприємництво". Тобто, виключно
факт одержання доходу може бути
підставою для включення до витрат
звітного періоду не всіх підряд
видатків, а тільки тієї їх частини, яка
прямо цьому доходу відповідає.

Так, згідно з пунктом 1 Порядку ведення
книги обліку доходів і витрат,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 № 1269 (далі -
Порядок) книга обліку доходів і витрат
ведеться суб'єктами підприємницької
діяльності - фізичними особами,
оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (у тому числі
шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), а також особами, які
мають пільговий торговий патент для
продажу товарів (крім підакцизних)
(надання послуг) відповідно до
законодавства з питань патентування
деяких видів підприємницької
діяльності, якщо такі особи не є
платниками податку на додану вартість
згідно із законодавством.

Таким чином, оскільки позивач
перебуває на загальній системі
оподаткування та є платником ПДВ, то
Книга обліку доходів і витрат ф.10
взагалі не може розглядатися як
належний первинний документ для
визначення результатів його
підприємницької діяльності.

Крім того, пунктом 5 Порядку
передбачено, що суб'єктом
підприємницької діяльності до книги
обліку доходів і витрат заносяться
такі відомості: порядковий номер
запису; дата здійснення операції,
пов'язаної з проведеними витратами
і/або отриманим доходом; сума витрат за
фактом їх здійснення, в тому числі
заробітна плата найманого працівника;
сума вартості товарів, отриманих для їх
продажу (надання послуг); сума виручки
від продажу товарів (надання послуг) - з
підсумком за день.

А відтак з огляду на наведений порядок
відображення здійснених господарських
і фінансових операцій (який не
передбачає повне розкриття змісту та
обсягу господарської операції) сама по
собі Книга обліку доходів і витрат ф.10
не може слугувати належним
документальним підтвердженням
відповідності зафіксованих у цій Книзі
витрат безпосередньо сумі отриманого
доходу. Адже форма ведення цієї Книги
не виключає фіксування як тих витрат,
що були понесені, однак ще не привели до
отримання доходу, так і доходу,
одержаного до часу понесення витрат.

Висновок податкового органу про
невідповідність обсягу понесених
позивачем витрат сумі отриманого ним
доходу ґрунтується на даних первинних
документів, поданих ФОП ОСОБА_1 під час
проведення перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,
скасування рішення, скасування вимоги
про сплату боргу (недоїмки) задоволенню
не підлягають.

Що стосується питання судових витрат,
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір", під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Позивачем сплачено суму судового збору
182,70 грн., тобто 10 відсотків розміру
ставки судового збору - 1827,00 грн. за
подання адміністративного позову
майнового характеру.

У зв'язку з відмовою у задоволенні
позовних вимог позивача, решта
судового збору в сумі 1644,30 грн.
підлягає стягненню з позивача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволені позовних вимог Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправними та
скасування податкових повідомлень -
рішень, скасування рішення, скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) -
відмовити.

Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) до Державного бюджету
України (на розрахунковий рахунок:
4002, отримувач коштів: УДКСУ у м.
Полтаві Полтавської області, 22030001; Банк
отримувача: ГУДКСУ у Полтавській
області, МФО: 831019; Код ; Код
класифікації доходів бюджету:
22030001.Призначення платежу: судовий збір,
за позовом Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, Полтавський окружний
адміністративний суд) залишок судового
збору, що підлягає сплаті у розмірі 1644,30
грн. (одна тисяча шістсот сорок чотири
гривні 30 копійок).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 22
серпня 2014 року.

Суддя
Г.В. Костенко