Справа № 295/5306/14-а
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

іменем України

"18" серпня 2014 р.
Справа № 295/5306/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Охрімчук І.Г.

суддів:
Зарудяної Л.О.

ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Богунського районного суду
м. Житомира від "06" травня 2014 р. у справі
за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Житомирі
Житомирської області про зобов'язання
вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2014р. позивач звернувся до суду
з позовом про:

- визнання неправомірною відмови
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області щодо
здійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_3 пенсій;

- стягнення з відповідача на користь
ОСОБА_3 заборгованості по основній
державній та додатковій пенсіях за
період з 01.01.2014р. по 31.03.2014р. в сумі 15981,33
грн.;

- зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області здійснити
нарахування та виплату позивачу
пенсій, передбачених приписами
ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з 01.04.2014р. без обмеження
строку.

Постановою Богунського районного суду
м. Житомира від 06.05.2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
підвищення розміру пенсії відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач звернувся до суду
апеляційної інстанції зі скаргою, в
якій посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати з
підстав, наведених у скарзі, та
прийняти нове про задоволення позовних
вимог. В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що Законом України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
в Прикінцевих положеннях немає
посилань на зупинення дій ст.ст.39,48,50,52,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та їх застосування в
порядку і розмірах, встановлених КМУ,
виходячи з наявного бюджетного ресурсу
ПФУ, відповідно, як зазначає скаржник,
дія ст.ст.50,54 вище вказаного закону була
відновлена з 01.01.2014р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши застосування судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийняті
оскарженого рішення, дослідивши
докази, зібрані в матеріалах справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, з наступних підстав.

Так, відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив з того, що
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" від 14.06.2011р. норми і
положення ст.ст.39,50,52,54 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМУ виходячи
з наявних фінансових ресурсів бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
Дана норма рішенням Конституційного
суду України від 25.01.2012р. визнана такою,
що відповідає положенням Конституції
України. В даний час питання
призначення основної та додаткової
пенсії врегульоване постановою КМУ від
06.07.2011р. №745 "Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету". В
зв'язку з наведеним суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Статтею 49 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Судом встановлено, що позивач є
інвалідом ІІ групи, інвалідність якого
пов'язана з наслідками аварії на ЧАЕС,
віднесений до 1 категорії осіб, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Позивач одержує основну та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю на
підставі статей 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно зі статтею 50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах:

- інвалідам І групи - 100 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком;

- інвалідам ІІІ групи - 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, та щомісячна компенсація
сім'ям за втрату годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виплачуються повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу (ст.53
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Відповідно до частини 4 статті 54
вищезазначеного Закону, яка визначає
підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних
пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Вихідним критерієм обрахунку
державної і додаткової пенсії виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно ст.28 ЗУ „Про
загальнообов’язкове державне
пенсійне страхування” встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Будь-яких інших нормативно-правових
актів, які б визначали механізм
вирахування мінімальної пенсії за
віком або встановлювали її розмір,
немає.

Розрахунок основної та додаткової
пенсії позивачу здійснено, виходячи із
встановленого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 листопада 2011
року № 1210 "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Положення п.28 розділу II Закону України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.50 та ст.54 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і які
обмежували права інвалідів ІІ групи,
віднесених до категорії 1 потерпілих
від Чорнобильської катастрофи щодо
призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком та призначення державної
пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по ІІ групі інвалідності в
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком, Рішенням Конституційного
суду України у справі №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вище наведені положення ч.4
ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України".

На даний час Закони України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
«Про державний бюджет України на 2012
рік» та «Про державний бюджет України
на 2013 рік», які також обмежували права
інвалідів ІІ групи, віднесених до
категорії 1 потерпілих від
Чорнобильської катастрофи щодо
призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком та призначення державної
пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по ІІ групі інвалідності в
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком, - втратили чинність.

Законом України «Про Державний бюджет
на 2014 рік» від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) такі
обмеження не встановлені.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014
року є чинними і підлягають
застосуванню: ч.4 ст.54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в
редакції, відповідно до якої державна
пенсія для інвалідів, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по І групі інвалідності не
може бути нижчою 8 мінімальних пенсій
за віком та ст.50 цього Закону України, в
редакції, відповідно до якої інвалідам
ІІ групи, віднесеним до категорії 1
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Судом першої інстанції рішення у
справі прийнято з порушення зазначених
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи по
суті.

В своїй позовній заяві позивач просив
здійснити перерахунок та виплату
пенсії з 01.01.2014р.

За визначенням, наведеним в абзаці
дев'ятому статті 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" непрацездатні
громадяни крім пенсійних виплат із
системи пенсійного забезпечення мають
право отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством. Таким чином, пенсія є
періодичним платежем, виплата якої, за
загальним правилом, не обмежена у часі.

Додаткова пенсія, є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати. Таким чином, у разі
відсутності спору про право особи на
отримання пенсії та додаткової пенсії
або встановлення такого права в
судовому порядку, немає підстав
обмежувати орган, відповідальний за
здійснення їх перерахунку і виплат,
певним часовим проміжком, крім
випадків, передбачених законом.

Враховуючи викладене, вимоги ОСОБА_3
про здійснення перерахунку та виплати
пенсій з 01.01.2014р. підлягають
задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача коштів в
сумі 15981,33 грн., колегія суддів зазначає
наступне.

Згідно положень статей 21, 105, 262 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги щодо визнання
незаконними рішень, дій чи
бездіяльності відповідача,
зобов'язання його вчинити певні дії,
відшкодувати шкоду, заподіяну
незаконним рішенням, дією чи
бездіяльністю, тобто, адміністративний
суд визнає дії суб'єкта владних
повноважень незаконними
(протиправними) і зобов'язує
відповідача провести нарахування та
виплату належних сум відповідно до
Закону, а не ухвалює рішення про
стягнення визначених сум.

Вимоги про стягнення з відповідача
пенсійних виплат у визначеній
позивачем грошовій сумі не підлягають
задоволенню, оскільки такі виплати не
були йому нараховані, а суд не може
перебирати на себе функцію здійснення
перерахунку та нарахування пенсійних
виплат замість органу, якому надані
такі повноваження.

Відповідно до ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За таких підстав, постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню, а
апеляційна скарга - частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити частково, постанову
Богунського районного суду м. Житомир
від "06" травня 2014 р. скасувати та
прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Житомирі
Житомирської області щодо відмови
ОСОБА_3 в перерахунку пенсій у
відповідності зі ст.ст.50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Зобов"язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Житомирі
Житомирської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_3
основної пенсії у розмірі 8 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії у
розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,
що розраховується залежно від розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, передбачених ст.ст. 50, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з 01 січня
2014 року, з урахуванням проведених
виплат.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис)
І.Г. Охрімчук

судді:
(підпис)
ОСОБА_4

(підпис)
ОСОБА_2

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,10003

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Житомирі Житомирської області
вул.Перемоги, 55,м.Житомир,10003

4-третій особі: - ,