Справа № 872/14171/13
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2014 рокусправа № 804/9061/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Кругового О.О.

суддів: Уханенка
С.А. Богданенка І.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Сколишева О.О..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Синельниковому та Синельниківському
районі Дніпропетровської області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
липня 2013 року у справі №804/9061/13-а за
позовом управління Пенсійного фонду
України в м.Синельниковому та
Синельниківському районі
Дніпропетровської області до
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м.Синельникове
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії., -

в с т а н о в и в:

05.07.2013 року управління Пенсійного фонду
України в м.Синельниковому та
Синельниківському районі
Дніпропетровської області звернулось
з адміністративним позовом, в якому
просило зобов'язати відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Синельникове
включити до актів щомісячної звірки
витрати на виплату щомісячної пенсії
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_1 за
період березень - травень 2013 року в
розмірі 389.58 грн., зобов'язати
відповідача включити до акту
щомісячної звірки відшкодованої
допомоги на поховання та витрати на її
доставку стосовно ОСОБА_2 за травень 2013
року у сумі 185 грн. 05 коп.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
липня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
управління Пенсійного фонду України в
м.Синельниковому та Синельниківському
районі Дніпропетровської області,
відповідач, звернулось з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції вимог
норм матеріального та процесуального
права просить оскаржувану постанову
суду скасувати та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
суд неправомірно відмовив позивачу у
задоволенні позовних вимог в частині
зобов'язання відповідача підписати
акти звірки, порушивши тим самим вимоги
закону щодо встановлення відповідного
порядку відшкодування пенсійних
виплат.

Сторони, які були належним чином
повідомлені про час та місце
проведення розгляду справи, в судове
засідання не з'явились, у зв'язку з чим
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
фіксування судового процесу не
здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального права, надану правову
оцінку досліджених судом доказів по
справі, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційних
скарг з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
згідно актів щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, управлінням Пенсійного
фонду України в м.Синельниковому та
Синельниківському районі
Дніпропетровської області за березень
- травень 2013 року призначено та
виплачено пенсії по інвалідності,
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання пенсіонеру ОСОБА_1, та
допомогу на поховання та витрат на її
доставку при внаслідок смерті ОСОБА_2,
який отримував пенсію по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва.

При цьому, відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Синельникове
Дніпропетровської області не включило
до Актів щомісячної звірки вказані
витрати, понесені Пенсійним фондом
України в м.Синельниковому та
Синельниківському районі
Дніпропетровської області.

Правомірність та обґрунтованість
стягнення сум витрат по виплаті пенсії
по інвалідності, внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, понесені позивачем за
період березень - травень 2013 року є
предметом спору переданого на
вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач зобов'язаний
здійснювати відшкодування витрат на
виплату пенсій по інвалідності,
отриманої внаслідок нещасних випадків
на виробництві та професійних
захворювань, а відтак належним
способом захисту порушеного права
позивача буде саме стягнення
відповідних сум, витрачених на виплату
пенсій.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на наступне.

Так, статтею 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від 14
січня 1998 року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Статтею 4 вказаного Закону визначено
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування до яких
віднесено: пенсійне страхування;
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття.

Відповідно до ст..12 Закону спори, що
виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду.

За пенсійним страхуванням згідно з
пунктом 1 статті 25 Основ надаються такі
види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: пенсії за
віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті;
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; допомога на поховання
пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Згідно з частиною четвертою статті 26
Основ, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
відповідно до статті 25 Основ, є Фонд.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» № 1105-XIV, особи, право
яких на отримання відшкодування шкоди
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві із застрахованою особою
або виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
від 5 листопада 1991 року № 1788-XII "Про
пенсійне забезпечення" встановлено, що
громадянам України - переселенцям з
інших держав, які не працювали в
Україні, пенсії по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
призначаються незалежно від стажу
роботи.

Відповідно до абзацу другого пункту 3
Прикінцевих положень Закону № 1105-XIV
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом також зазначеним у
статті 8 цього Закону особам, які
потерпіли до набрання ним чинності та
мали право на зазначені страхові
виплати і соціальні послуги.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами ПФУ -
відшкодувати останньому витрати, є
Фонд.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції погоджується з
доводами управління ПФУ про обов'язок
Фонду відшкодувати витрати, які
пов'язані з виплатою та доставкою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

В той же час, суд апеляційної інстанції
вважає обґрунтованими висновки суду
першої інстанції щодо невірно обраного
позивачем способу захисту права.

Як вбачається з заявленого позову та
доводів апеляційної скарги управління
ПФУ, обраний спосіб захисту права у
вигляді зобов'язання підписання актів
звірки витрат, які понесені у зв'язку з
виплатою пенсій, пов'язує з порядком
відшкодування таких витрат, який
встановлено Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України, Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України від
04.03.2003р. №5-4/4, зареєстрованого в
Мін'юсті України 16.05.2003р. за №376/7697.

Натомість, вказаний Порядок не регулює
спірні правовідносини, які виникли в
межах цієї справи, оскільки
встановлене цим Порядком правило щодо
підписання актів звірки розрахунків
підлягає застосуванню лише за
відсутності спору.

У разі наявності спору та незгоди на
підписання актів звірки розрахунків з
боку Фонду, що має місце у спірному
випадку, вимоги про стягнення таких сум
мають вирішуватись шляхом пред'явлення
органами ПФУ позову про стягнення цих
сум, а не шляхом пред'явлення вимог про
підписання актів звірки.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеній в постановах від
15.04.2008 р., 30.09.2008 р., 23.03.2010 р..

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду першої інстанції щодо обрання
належного способу захисту порушених
прав позивача, шляхом стягнення з Фонду
витрат, понесених територіальним
органом ПФУ при виплаті пенсій по
інвалідності, отриманій внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, та допомоги
на поховання, померлому, що отримував
пенсію по інвалідності та відмови в
задоволенні позовних вимог в частині
зобов'язання Фонд підписати акти
звірки витрат на виплату пенсій.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим, підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційних скарг, не існує.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
м.Синельниковому та Синельниківському
районі Дніпропетровської області -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
липня 2013 року у справі 804/9061/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.О. Круговий

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
І.Ю. Богданенко