Справа № 807/2703/14
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 серпня 2014 рокум. Ужгород№ 807/2703/14

Суддя Закарпатського окружного
адміністративного суду Рейті С.І.,
розглянувши матеріали позовної заяви
Прокурора м. Ужгорода в інтересах
держави до Ужгородської міської ради
про визнання протиправним та
скасування рішення частково, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Ужгорода звернувся до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовом в
інтересах держави до Ужгородської
міської ради, яким просить визнати
протиправним та скасувати пункт 6.8
рішення Ужгородської міської ради "Про
регулювання земельних відносин" від 17
вересня 2010 року за № 1582.

У відповідності до ч. 1 ст. 108 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя, встановивши, що позовну
заяву подано без додержання вимог,
встановлених ст. 106 цього Кодексу,
постановляє ухвалу про залишення
позовної заяви без руху, у якій
зазначаються недоліки позовної заяви,
спосіб їх усунення і встановлюється
строк, достатній для усунення
недоліків.

1. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 106 КАС України, у
позовній заяві зазначаються ім'я
(найменування) відповідача, посада і
місце служби посадової чи службової
особи, поштова адреса, а також номер
засобу зв'язку, адреса електронної
пошти, якщо такі відомі.

Як вбачається з позовної заяви,
прокурор м. Ужгорода звернувся до суду
з позовом до Ужгородської міської
ради, при цьому, не зазначено засобів
зв'язку, адреси електронної пошти
відповідача.

2. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України, у
позовній заяві зазначаються зміст
позовних вимог згідно з ч. 3 ст. 105 цього
Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів.

Як вбачається з позовної заяви,
прокурор звернувся до суду з позовом в
інтересах держави щодо скасування
рішення органу місцевого
самоврядування - Ужгородської міської
ради.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно - правові
спори, в тому числі, спори за
зверненнями суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 3 КАС України,
позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Законодавством передбачено можливість
звернення до суду прокурора як
позивача (а не в інтересах держави в
особі фізичних чи юридичних осіб),
зокрема, ст. 21 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що у разі
відхилення подання або ухилення від
його розгляду прокурор може звернутися
з заявою до суду та таку заяву до суду
може бути подано протягом п'ятнадцяти
днів з моменту одержання повідомлення
про відхилення подання або закінчення
передбаченого законом строку для його
розгляду. Доказів внесення прокурором
подання та відхилення такого (в зв'язку
з чим прокурор звертається до суду з
позовом як позивач) суду не надано.

Як вбачається з позовної заяви,
підставою для звернення до суду в
статусі позивача прокурор мотивує тим,
що органи Держсільгоспінспекції не
наділені повноваженнями щодо
зверненнями з позовами до суду, в
зв'язку з чим з позовом звертається
прокурор, який у спірних
правовідносинах набуває статусу
позивача, про що суд констатує
наступне:

Повноваження Держсільгоспінспекції та
її посадових осіб визначено Положенням
про Державну інспекцію сільського
господарства України (затверджене
Указом Президента України від 13.04.2011
року за № 459/2011, далі - Положення), згідно
ст. 1 якого - Держсільгоспінспекція
України є центральним органом
виконавчої влади, який забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
нагляду (контролю) в агропромисловому
комплексі. Згідно ст.6 Положення,
Держсільгоспінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи - державні інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, районах.

Статтею 4 Положення передбачено, що
Держсільгоспінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань організовує та здійснює
державний нагляд (контроль) у частині
дотримання земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності, в тому
числі, дотриманням органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, юридичними та
фізичними особами вимог земельного
законодавства та встановленого
порядку набуття і реалізації права на
землю та з питань передачі земель у
власність та надання у користування.

Згідно ст.6 Положення,
Держсільгоспінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через утворені в
установленому порядку територіальні
органи - державні інспекції сільського
господарства в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, районах.

Наказом Міністерства аграрної
політики України від 23.12.2011 року за № 770
затверджено Положення про державну
інспекцію сільського господарства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі та цим
Положенням передбачено, що
Держсільгоспінспекція та її посадові
особи в межах своїх повноважень мають
право, зокрема, давати обов'язкові для
виконання приписи (розпорядження), а
також подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності (в тому числі, до
органів прокуратури - про подання
позову до суду щодо відшкодування
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва, а
також повернення самовільно чи
тимчасово зайнятих земельних ділянок,
строк користування якими закінчився
(п.6.3 цього Положення) та надання актів
та інших матеріалів про діяння, в яких
вбачаються ознаки злочину (п.6.5 цього
Положення), відтак, вказаним Положенням
передбачена як компетенція
територіальних органів
Держсільгоспінспекцій, так і визначено
повноваження органів прокуратури у
сфері державного нагляду в частині
перевірки Держсільгоспінспекцією
дотримання вимог земельного
законодавства

Згідно ст. ст. 5, 6 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель" державний контроль за
використанням та охороною земель
здійснює спеціально уповноважений
орган виконавчої влади з питань
земельних ресурсів, до повноважень
якого у сфері державного контролю за
використанням та охороною земель
належать, зокрема, здійснення
державного контролю за використанням
та охороною земель у частині
додержання органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
юридичними та фізичними особами вимог
земельного законодавства України та
встановленого порядку набуття і
реалізації права на землю.

Як вбачається з тексту позовної заяви,
прокурор, звертаючись до суду з
позовом як позивач, одночасно позовною
заявою зазначає про звернення до суду
з позовом в інтересах держави, про що
суд констатує наступне: згідно ч. 2 ст. 60
КАС України, прокурор здійснює в суді
представництво інтересів громадянина
або держави в порядку, встановленому
цим Кодексом та іншими законами, і може
здійснювати представництво на
будь-якій стадії адміністративного
процесу. Згідно п 2 ст. 5 Закону України
"Про прокуратуру" однією із функцій
прокуратури є представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.
Статтею 36 - 1 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненні прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Підставою представництва у суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою. Однією з форм
представництва є звернення до суду з
позовами або заявами про захист прав і
свобод іншої особи, невизначеного кола
осіб, прав юридичних осіб, коли
порушуються інтереси держави, або про
визнання незаконними правових актів,
дій чи рішень органів і посадових осіб.

Відповідно до абзацу другого ч. 2 ст. 60
КАС України прокурор, який звертається
до адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах. У разі
відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Позовною заявою прокурор зазначає про
відсутність належного органу для
звернення до суду, однак, згідно
вищезазначених правових актів,
обов'язок здійснення державного
контролю за використанням та охороною
земель покладено саме на територіальні
органи Держсільгоспінспекції.

Таким чином, прокурор може звертатися
до суду в інтересах держави, які (в свою
чергу) можуть бути пов'язані з
необхідністю захисту прав державних
органів, а також підприємств, установ,
організацій незалежно від їх
підпорядкування та форм власності, та
при зверненні до суду в інтересах
держави, прокурор у позовній заяві
зазначає орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах (яким у спірних
правовідносинах є
Держсільгоспінспекція в Закарпатській
області), при цьому, звертаючись до суду
з позовом як позивач прокурор мотивує
таке звернення саме відсутністю
належного органу для звернення до суду.

Згідно Інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України "Щодо
застосування положень Закону України
"Про прокуратуру"від від 11.09.2013 року за
№ 1237/12/13-13, аналіз цієї норми (ч. 2 ст. 60
КАС України) дозволяє дійти висновку,
що відсутність у позовній заяві
інформації про зміст порушення
інтересів держави, наявності чи
відсутності органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах, є
недоліком позовної заяви та підставою
для залишення такої позовної заяви без
руху.

Стосовно посилання на аналіз Вищого
адміністративного суду України щодо
практики застосування судами положень
Закону України "Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків" від 28 вересня 2012 року, то в
ньому зазначено, що у разі коли
прокурор є позивачем у справі, то такі
справи відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС
України підсудні окружним
адміністративним судам, оскільки
позивачем у справі є посадова особа
органу державної влади. В той - же час, у
разі коли прокурор звернувся до суду як
представник (а згідно ст. 36 - 1 Закону
України "Про прокуратуру" встановлено,
що представництво прокуратурою
інтересів громадянина або держави в
суді полягає у здійсненні прокурорами
від імені держави процесуальних та
інших дій, спрямованих на захист у суді
інтересів громадянина або держави у
випадках, передбачених законом), то
предметну підсудність таких справ
необхідно визначати з урахуванням
статусу особи, яку він представляє. При
цьому, позовною заявою зазначено
звернення прокурора м. Ужгорода до суду
в інтересах держави (тобто, звернення
саме як представника держави, які, в
свою чергу, пов'язані з необхідністю
захисту права державного органу до
компетенції якого відносяться функції
у спірних правовідносинах -
Держсільгоспінспекція у Закарпатській
області), не зазначаючи при цьому
Держсільгоспінспекцію у Закарпатській
області як позивача, а вказуючи на
відсутність такого органу, в зв'язку з
чим прокурор набуває статусу позивача.

Тобто, визначальним в аспекті
висвітленого питання в наведеному
аналізі ВАС України є визначення
предметної підсудності
адміністративної справи в залежності
від правового статусу прокурора, що
звертається з адміністративним
позовом до суду (як позивач чи як
представник інтересів громадянина чи
держави), оскільки ст. 18 КАС України
встановлено предметну підсудність
адміністративних справ (для місцевих
загальних судів як адміністративних
судів, окружних адміністративних судів
та Вищого адміністративного суду
України) та порушення правил
предметної підсудності є підставою для
скасування рішень судів нижчих
інстанцій з направленням справи на
новий розгляд до належного суду (п. 6
Постанови Пленуму ВАС України "Про
практику застосування
адміністративними судами окремих
положень Кодексу адміністративного
судочинства України під час розгляду
адміністративних справ" від 06.03.2008 року
за № 2).

3. Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як вбачається з позовної заяви,
прокурор м. Ужгорода звернувся до суду
20 серпня квітня 2014 року, оскаржуючи
рішення Ужгородської міської ради від
17 вересня 2010 року, тобто, з пропуском
встановленого шестимісячного строку
звернення до суду.

Підставою для звернення до суду є
проведення Держсільгоспінспекцією у
Закарпатській області перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства та в доданих до позовної
заяви міститься копія акту перевірки
від 07.07.2014 року, тобто, позовною заявою
вказано, що про порушення земельного
законодавства Держсільгоспінспекції
у Закарпатській області стало відомо
саме з цієї дати (7 липня 2014 року) та
прокурору м. Ужгорода, згідно тексту
позовної заяви, також у липні 2014 року.

В той - же час, ч. 1 ст. 100 КАС України
встановлено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Адміністративний позов подано після
закінчення строку звернення до суду,
але клопотань про поновлення
пропущеного з поважних причин строку
до позовної заяви не додано, що
унеможливлює вирішення питання про
поважність пропуску строку звернення
до суду та, у випадку поважності
пропуску строку, - відкриття
провадження у справі.

Виходячи з наведеного та у
відповідності до ч. 1 ст. 108 КАС України,
позовну заяву м. Ужгорода слід
залишити без руху, надавши строк для
усунення недоліків позовної заяви
наступним чином:

- для виконання вимог п. 3 ч. 1 та ч. 3 ст.
106 КАС України: надання суду примірника
позовної заяви з зазначенням засобів
зв'язку, адреси електронної пошти
відповідача та доказів надіслання
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення відповідачу виправленого
примірника позовної заяви та доданих
до неї документів;

- для виконання вимог ч. 2 ст. 60 КАС
України: надання суду доказів
відсутності органу, уповноваженого
державою (що здійснює відповідні
функції у спірних відносинах) чи
доказів неможливості виконання ним
своїх функцій та/або відсутності
повноважень), визначення статусу
прокурора при зверненні до суду
(позивач у справі чи представник в
інтересах держави, що пов'язані з
необхідністю захисту права державного
органу до компетенції якого
відносяться функції у спірних
правовідносинах), обґрунтування
порушень інтересів держави у спірних
правовідносинах;

- для виконання вимог ст. 100 КАС України:
подання суду клопотання про
поновлення пропущеного строку
звернення, з обґрунтуванням поважності
причин пропуску такого.

Керуючись ч. 1 ст. 108, ст. 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Прокурора м. Ужгорода в
інтересах держави до Ужгородської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення частково -
залишити без руху.

2. Надати строк для усунення
вищенаведених недоліків позовної
заяви - до 01 вересня 2014 року.

3. Ухвала набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України, та може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені ст. 186 КАС України.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення, а якщо
ухвалу було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, - протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали. (копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції).

Суддя

С.І. Рейті