Справа № 2а/2470/1715/12
Суддя: Острович С.Е.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/30362/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

суддівОстровича С.Е. Костенка М. І.
Федорова М. О.секретаря судового
засідання Лисюк І. О.

представники позивача Албу І.
В., Софяк В. І.

представники відповідача
Мудрицький В. Л., Швець О. І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернівцях
Чернівецької області Державної
податкової служби на постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Боянівка"
до Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Чернівецької області
Державної податкової служби про
визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Боянівка" (далі - ТОВ
"Боянівка") звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у м.
Чернівцях Чернівецької області
Державної податкової служби (далі - ДПІ
м. Чернівцях) в якому просить визнати
недійсними податкові
повідомлення-рішення.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року у задоволенні позову ТОВ
"Боянівка" відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року апеляційну скаргу ТОВ "Боянівка"
задоволено частково. Скасовано
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року в частині відмови в задоволенні
позовних вимог, щодо визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень рішень від
29.07.2008 року №000185231/0 та № 000184231/0, від 20
серпня 2008 року №000184231/1 та № 000185231/1, від
15 жовтня 2008 року № 000184231/2 та № 000185231/2,
від 28 листопада 2008 року № 000184231/3 та №
000185231/3. Прийнято в цій частині нову
постанову, якою визнано протиправними
та скасовано податкові повідомлення
рішення від 29.07.2008 року №000185231/0 та №
000184231/0, від 20 серпня 2008 року № 000184231/1 та
№ 000185231/1, від 15 жовтня 2008 року № 000184231/2
та № 000185231/2, від 28 листопада 2008 року №
000184231/3 та № 000185231/3. Врешті постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року залишено без змін.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду апеляційної інстанції ДПІ м.
Чернівцях подала касаційну скаргу в
якій просить скасувати постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року та залишити в силі постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 15 березня
2013 року.

ТОВ "Боянівка" подало до суду письмові
заперечення на касаційну скаргу ДПІ м.
Чернівцях.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КАС України, суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні та вирішувати питання
про достовірність того чи іншого
доказу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи,
наведені у касаційній скарзі,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлені такі фактичні обставини
справи.

ДПА в Чернівецькій області та ДПІ у м.
Чернівці в період з 19.06.2008 року по 10.07.2008
року проведена позапланова виїзна
документальна перевірка
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання ТОВ "Боянівка" вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2006 року по
31.03.2008 року. За результатами перевірки
складено акт №2528/23-2/14273138 від 17.07.2008
року.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.п.4.2.5 п.4.2 ст.4, п.п.5.3.2 п.5.3 ст.5,
п.п.7.10.6 ст.7, п.п. 11.3.1 п.11.3 ст.11, ст. 20
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств", п.п. 17.1.3, п.п. 17.1.6
п.17.1, ст.17 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами"; п.4.1 ст.4, п.п.7.2.6 п.7.2
п.п.7.3.1, п.п.7.3.7 п.7.3,п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7, ст.10
Закону України "Про податок на додану
вартість", п.п.17.1.3,п.п.17.1.6 п.17.1, ст.7
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" та п. 13.1, п. 13.2 ст. 13, ст. 20
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" та ст. 8
Постанови КМУ від 06.05.2001 року №470 "Про
затвердження Порядку звільнення
(зменшення) від оподаткування доходів
із джерелом їх походження з України
згідно з міжнародними договорами
України про уникнення подвійного
оподаткування".

На підставі акту перевірки
відповідачем прийняті податкові
повідомлення-рішення від 29 липня 2008
року№000185231/0 яким позивачу
донараховано 7537671,00 грн. податку на
прибуток за основним платежем та 7739901,00
грн. штрафних санкцій; №000184231/0 яким
позивачу донараховано податок 5896721,00
грн. податку на додану вартість за
основним платежем та 5983444,00 грн.
штрафних санкцій; №000060220/0 яким
позивачу донараховано податкового
зобов'язання по податку на прибуток
іноземних юридичних осіб в сумі -73500,00
грн. грн. та штрафних санкцій на суму
147000,04 грн.

В результаті адміністративного
оскарження скарги позивача були
залишенні без задоволення, а податкові
повідомлення-рішення залишені без
змін.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між позивачем та ТОВ
"Ріліон-Компані" було укладено
Попередній договір від 26.05.2006 року №1,
відповідно до якого позивач
зобов'язувався не пізніше 20.12.2006 року
завершити будівництво та облаштування
Гіпермаркету, що знаходиться за
адресою м. Чернівці, вул. Хотинська, 43;
здати його в експлуатацію, отримати на
нього у встановленому порядку
технічний паспорт і свідоцтво про
право власності та провести державну
реєстрацію прав власності на нього. За
результатами укладеної угоди та з
метою забезпечення укладання
Основного договору та його оплати ТОВ
«Ріліон-Компані» зобов'язувався
перерахувати позивачу завдаток у
розмірі 44440000,00 грн. (у т.ч. ПДВ -7406666,67
грн.).

Додатковою угодою від 27.03.2007 року №1
«Про внесення змін до попереднього
договору від 26.05.2006 року №1» сторонами
було погоджено, що позивач не пізніше
21.05.2008 року має завершити будівництво
та облаштування Гіпермаркету, здати
його в експлуатацію, отримати на нього
у встановленому порядку технічний
паспорт і свідоцтво про право
власності та провести державну
реєстрацію прав власності на нього. На
виконання умов вказаної угоди ТОВ
«Ріліон-Компані» було перераховано
позивачу 40461001,00 грн. (у т.ч. ПДВ -6743500,17
грн.).

Договором купівлі-продажу від 21.05.2008
року позивачем було передано у
власність ТОВ «Ріліон-Компані»
вказаний Гіпермаркет. При укладанні
цього договору перерахована на користь
позивача сума у якості завдатку була
врахована в оплату за договором
купівлі-продажу.

Позивач посилаючись на приписи п. 7.10 ст.
7 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», обрав особливий
порядок оподаткування вказаних коштів,
оскільки, на його думку, Попередній
договір від 26.05.2006 року №1 є
довгостроковим з огляду на те, що метою
його укладання було будівництво
Гіпермаркету для ТОВ
«Ріліон-Компані», який в результаті
ввійшов до складу основних фондів
замовника.

Відповідно до положень пп. 7.10.1 п. 7.10 ст. 7
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», платник податку
може вибрати особливий порядок
оподаткування результатів діяльності,
що здійснюється за довгостроковим
договором (контрактом).

Приписами пп. 7.10.2 п. 7.10 ст. 7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», під терміном
"довгостроковий договір (контракт)"
слід розуміти будь-який договір на
виготовлення, будівництво, установку
або монтаж матеріальних цінностей, що
входитимуть до складу основних фондів
замовника або складових частин таких
основних фондів, а також на створення
нематеріальних активів, пов'язаних з
таким виготовленням, будівництвом,
установкою або монтажем (послуг типу
"інженіринг", науково-дослідних і
дослідно-конструкторських робіт та
розробок), за умови, якщо такий контракт
не планується завершити раніше ніж
через 9 місяців з моменту здійснення
перших витрат або отримання авансу
(передоплати).

Підпунктом 7.10.3 п. 7.10 ст. 7 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» встановлено, що
виконавець самостійно визначає доходи
і витрати, нараховані (понесені)
протягом звітного періоду у зв'язку із
виконанням довгострокового договору
(контракту), використовуючи оціночний
коефіцієнт виконання такого
довгострокового контракту.

Відповідно до пп. 7.10.7 п. 7.10 ст. 7 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» витрати і доходи,
понесені (нараховані) виконавцем
довгострокового договору (контракту)
протягом звітного періоду, включаються
до складу валових витрат або валових
доходів такого виконавця за наслідками
такого періоду в сумах, визначених
підпунктами 7.10.5 та 7.10.6 цієї статті,
відповідно до яких доход виконавців у
звітному періоді визначається як
добуток загально договірної ціни
довгострокового договору (контракту)
на оціночний коефіцієнт виконання
довгострокового контракту, а витрати
виконавця у звітному періоді
визначаються на рівні фактично
оплачених (нарахованих) витрат,
пов'язаних із виконанням
довгострокового договору (контракту) у
такому звітному періоді.

Судом апеляційної інстанції визначено,
що виконавець довгострокового
договору самостійно визначає доходи і
витрати при виконанні вказаного
договору. Таким чином, кінцева сума
податкових зобов'язань за результатами
діяльності виконавця довгострокового
договору (контракту), визначається
після завершення довгострокового
договору (контракту) шляхом
перерахунку податкових зобов'язань із
застосуванням фактичного коефіцієнту
(остаточного).

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що Попередній договір є
договором замовлення будівництва, а
результатом проведених позивачем
господарських операцій стала передача
права власності на збудований об'єкт
ТОВ «Ріліон-Компані», а отже така
операція вважаться довгостроковою.
Тобто, виконавець довгострокового
договору самостійно визначає доходи і
витрати при виконанні вказаного
договору. Кінцева сума податкових
зобов'язань за результатами діяльності
виконавця довгострокового договору
(контракту), визначається після
завершення довгострокового договору
(контракту) шляхом перерахунку
податкових зобов'язань із
застосуванням фактичного коефіцієнту
(остаточного).Таким чином, операції по
будівництву і облаштуванню
Гіпермаркету оподатковувались ТОВ
"Боянівка", як операції із виконання
довгострокового контракту, а валові
доходи і податкові зобов'язання з ПДВ
визначались відповідно до коефіцієнту
виконання довгострокового контракту
(незалежно від дати та суми надходження
попередньої оплати), а витрати і
податковий кредит - на рівні фактично
оплачених (нарахованих) витрат,
пов'язаних із виконання
довгострокового договору. При цьому
ТОВ "Боянівка" обрало особливий порядок
оподаткування результатів діяльності,
що здійснюються за довгостроковим
договором (контрактом).

Судом апеляційної інстанції також
встановлено, що за своєю правовою
природою договір від 21.05.2008 року, який
укладено між ТОВ "Боянівка" (Продавець)
та ТОВ "Ріліон-Компані" (Покупець), є
договором на виготовлення та
будівництво будівлі гіпермаркету,
тобто є договором будівельного підряду
у сфері капітального будівництва.
Предметом цього договору є продаж
результатів будівельних робіт в
капітальному будівництві на
замовлення ТОВ "Ріліон-Компані".

Судом апеляційної інстанції зазначено,
що у відповідності до протоколу
засідання постійної комісії зі спірних
питань ДПА в Чернівецькій області від
23.01.2008 року "Про розгляд заперечень
наданих ТОВ "Боянівка" 17.01.2008 року до
акта перевірки від 11.01.2008 року
№7/23-2/14273138 та довідки №1-17/01/08 від 17.01.2008
року, наданої ТОВ "Боянівка" не
допущення порушень умов терміну
"довгостроковий довір (контракт) та
зазначено, що якщо після звершення
контракту ТОВ "Боянівка" не виконає
вимоги, встановлені для податкового
обліку п. 7.10 ст. 7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" та
не відобразить відповідно до вказаного
закону результати його виникнення в
декларації, то тільки тоді можна буде
констатувати, що договір на
будівництво гіпермаркету не
відповідає вимогам довгострокового
договору.

Щодо правомірності податкового
повідомлення-рішення №000060220/0, судами
попередніх інстанцій зазначено
наступне.

Перевіркою правильності та
своєчасності оподаткування доходів
нерезидентів, отриманих на території
України, дотримання вимог «Порядку
надання звітів про утримання та
внесення до бюджету податку на доходи
нерезидентів», затвердженого наказом
ДПА України від 16.01.1998 року №28 (зі
змінами та доповненнями) встановлено,
що 11.09.2006 року укладено імпортний
контракт №В/1, згідно якого ТОВ
«Боянівка» (замовник) замовляє у фірми
«Egres a.s.», (329/48 Sinkulova Street, 14000 Prague, Czech republic,
ICO 25401297, DIC CZ 25 4012 97, Bank: CSOB Mirove namesti 400400 Usti
nad Labem Czech republic, IBAN: CZ 83, SWIFT:
CEKOCZPP) - (виконавець), послуги з контролю
технологічного процесу укладки
напільної плитки на об'єктах ТОВ
«Боянівка».

Згідно умов договору Виконавець
контролює технологічний процес
укладки вказаної плитки на об'єктах
Покупця. Вартість наданих послуг
окремо встановлюється за домовленістю
сторін та оформляється додатками до
даного контракту. Загальна вартість
наданих ТОВ «Боянівка» іноземною
фірмою «Egres a.s.» послуг складає 75737,75
євро або 492011,86 грн. Згідно актів
приймання-передачі виконаних робіт
іноземною фірмою «Egres a.s.» були надані
наступні послуги, щодо контролю
технологічного процесу укладки на
об'єктах: розробка дизайну плитки
спеціалістами продавця; лабораторні
випробування технічних параметрів
напільної плитки; сертифікація
напільної плитки на Україні; технічне
дослідження місць укладки плитки
спеціалістами виробника; заміри місць
укладки: архітектурний проект укладки
напільної плитки; технічний проект
укладки напільної плитки з розрахунком
кількості необхідних матеріалів;
здійснення технічного надзору при
укладці плитки. В оплату за надані
послуги ТОВ «Боянівка» з валютного
рахунку 1649/978 відкритого в ЧФ ВАТ
«Укрексімбанк», МФО 356271 перерахувало
фірмі «Egres a.s.» валютні кошти на
загальну суму 74717,35 євро, або 490000,13 грн.,
з них 31425,28 євро або 201061,45 грн., як
попередню оплату. Станом на 31.03.2008 року
по бухгалтерському обліку ТОВ
«Боянівка» на рахунку 832 «Розрахунки з
іноземними постачальниками», по
вказаному контракту, рахується
кредиторська заборгованість за надані
нерезидентом послуги в сумі 1020,40 євро,
або 6935,96 грн., яка виникла 11.12.2006 року. На
дату закінчення перевірки торговий
комплекс, для якого проводилися
нерезидентом вищезазначені послуги,
знаходився в незавершеному
будівництві і по бухгалтерському
обліку ТОВ «Боянівка» рахується на
рахунку 151 «Капітальне будівництво».
Вчинення товариством вищезазначених
правопорушень призвело до заниження
податку з доходів нерезидентів на
загальну суму 73500,02 грн., а саме: в III кв.
2007 році в сумі 30159,22 грн., в IV кв. 2006 року в
сумі 29205,27 грн. та в III кв. 2007 року в сумі
15008,85 грн.

На підставі пункту 13.2 статті 13 Закону
України № 334/94-ВР, резидент або постійне
представництво нерезидента, що
здійснюють на користь нерезидента або
уповноважені ним особи будь-яку
виплату з доходу з джерелом його
походження з України, отриманого таким
нерезидентом від провадження
господарської діяльності (у тому числі
на рахунки нерезидента, що ведуться в
гривнях), крім доходів, зазначених у
пунктах 13.3-13.6. зобов'язані утримувати
податок з таких доходів, зазначених у
пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у
розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх
рахунок, який сплачується до бюджету
під час такої виплати, якщо інше не
передбачене нормами міжнародних угод,
які набрати чинності.

Судами попередніх інстанцій зазначено,
що ТОВ "Боянівка" не надало оригінал
довідки органу податкової служби
Чеської республіки за формою,
затвердженою Міністерством фінансів
Чеської республіки, яка підтверджує те,
що фірма «Egres a.s.» являється резидентом
Чехії - для оподаткування доходів якої
може застосовуватися Конвенція між
урядом України та урядом Чеської
республіки про уникнення подвійного
оподаткування та попередження
податкових ухилень стосовно податків
на доходи і майно.

Суди попередніх інстанцій дійшли до
висновку, що податкове
повідомлення-рішення №000060220/0 винесене
відповідачем правомірно та не підлягає
скасуванню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції про часткове
задоволення позовних вимог ТОВ
"Боянівка".

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що касаційну скаргу слід
відхилити, оскільки рішення суду
апеляційної інстанції постановлене з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги висновок суду
не спростовують.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Чернівцях Чернівецької
області Державної податкової служби
залишити без задоволення, постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді С.Е. Острович М. І. Костенко М. О.
Федоров