Справа № 826/6308/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2014 року 16:30 № 826/6308/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Клименчук Н.М.,
суддів Арсірія Р.О. Костенка Д.А. при
секретарі судового засідання Мині І.І.
вирішив адміністративну справу
за позовом Приватного акціонерного
товариства " Авіакомпанія "ВІТА"
до Міністерства культури України
т-тя особа за участюОрган
самоорганізації населення "Комітет
мікрорайону"Центр-3" Прокуратури
Шевченківського р-ну м.
Києвапровизнання протиправною та
скасування постанови від 22.04.2014 №
697/10-3/61-14за участю:
від позивача: Баграмян В.Р.
від відповідача: Дзюба І.Ю.
від третьої особи: Зельдіч М.В.
від прокуратури: Воробйов В.В.
На підставі ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:
Приватне акціонерне товариство "
Авіакомпанія "ВІТА" звернулось до
Окружного адміністративного суду
м.Києва з позовом до Міністерства
культури України про визнання
протиправною та скасування постанови
від 22.04.2014 № 697/10-3/61-14.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
спірним рішенням на нього накладено
штрафні санкції за порушення, яке
фактично позивачем не вчинялось, у
зв'язку із чим просить позов
задовольнити та скасувати постанову
від 22.04.2014 № 697/10-3/61-14
Представник відповідача в судовому
засіданні щодо задоволення позовних
вимог заперечив, в обґрунтування
правомірності винесення спірної
постанови зазначив, що позивачем в
супереч вимогам Закону України «Про
охорону культурної спадщини»
проводяться земні та будівельні
роботи, на терарії історичного ареалу,
без отримання спеціального дозволу.
Залучений протокольною ухвалою, до
участі в справі в якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Орган самоорганізації
населення "Комітет мікрорайону"Центр-3",
у судових засіданнях, у викладених
поясненнях заперечив щодо задоволення
позовних вимог. В обґрунтування своєї
позиції представник третьої особи
зазначив, що своїми діями позивач
завдав значної шкоди історичному
ареалу «Гірка обсерваторна Х-ХХ ст.», а
тому будь-які будівельні роботи на
орендованій позивачем земельній
ділянці, слід припинити.
Представник Прокуратури
Шевченківського р-ну м. Києва, що
вступив до участі в справі в інтересах
держави, на стороні відповідача, також
заперечив, щодо задоволення позовних
вимог, в обґрунтування своєї позиції
зазначив, що спірна постанова прийнята
в рамках повноважень та у
відповідності до вимог закону.
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд
Позивач - приватне акціонерне
товариство «Авіакомпанія «ВІТА»
відповідно до наявної в матеріалах
справи копії свідоцтва про право
власності від 05.05.1999р. серія НВ №010002211, є
власником нежитлового приміщення,
загальною площею 243,100 кв.м., яке
розташовано в м. Києві по вул.
Крім того, позивач на підставі Договору
оренди земельної ділянки, укладеного
11.11.2003р. з Київською міською радою,
являється орендарем земельної ділянки,
що розташована за адресою : в м. Києві по
вул. Гоголівська, 32-В. Договір оренди
укладено терміном на 15 років.
Також приватним акціонерним
товариством «Авіакомпанія «ВІТА» у
травні 2013року отримано Декларацію на
початок виконання будівельних робіт
«будівництво житлового будинку по вул.
Гоголівська, 32-В у Шевченківському
Департаментом культурної спадщини та
культурних цінностей Міністерства
культури України в рамках
позапланового заходу (перевірки) щодо
дотримання вимог законодавства у сфері
охорони культурної спадщини ПрАТ
«Авіакомпанія «Віта» про проведення
будівельних робіт за адресою : вул.
Гоголівська, 32-в у Шевченківському
районі м. Києва, складено акт
візуального обстеження ділянки від
Проведеним обстеженням встановлено, що
позивачем за вказаною адресою, у
центральному історичному ареалі м.
Києва, на території пам'ятки історії
місцевого значення «Гірка
обсерваторна Х-ХХ ст.» без отримання
відповідної дозвільної та
погоджувальної документації,
проведено земляні та підготовчі
будівельні роботи, а саме: розчищено
територію в межах ділянки, встановлено
паркінг, видалені зелені насадження,
для влаштування під'їзного шляху до
майбутнього будівельного майданчику
укладено залізобетонні плити, а також
поверхню ґрунту від початку і до
середини під'їзного шляху засипано
піском, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 32
Закону України «Про охорону культурної
На підставі акту перевірки, 22.04.2014 року
Міністерством культури України
винесено постанову про застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про охорону культурної
спадщини, якою на позивача, у
відповідності до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 44 та
ст. 45 Закону України «Про охорону
культурної спадщини», накладено
штрафні санкції у розмір 170 000,00грн.
Позивач не погоджується із прийнятою
Міністерством культури України
постановою про накладення штрафних
санкцій, оскільки порушення, за які
передбачено застосовану санкцію,
позивачем допущено не було, а тому
просить суд скасувати таку.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд прийшов
до переконання про підставність
позовних вимог виходячи з наступних
Так, відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 3 Закону
України "Про охорону культурної
спадщини", охорона культурної спадщини
- система правових, організаційних,
фінансових, матеріально-технічних,
містобудівних, інформаційних та інших
заходів з обліку (виявлення, наукове
вивчення, класифікація, державна
реєстрація), запобігання руйнуванню
або заподіянню шкоди, забезпечення
захисту, збереження, утримання,
відповідного використання,
консервації, реставрації, ремонту,
реабілітації, пристосування та
музеєфікації об'єктів культурної
Державне управління у сфері охорони
культурної спадщини покладається на
Кабінет Міністрів України, спеціально
уповноважені органи охорони
культурної спадщини.
До спеціально уповноважених органів
охорони культурної спадщини (далі -
органи охорони культурної спадщини)
належать: центральні органи виконавчої
влади, що забезпечують формування та
реалізують державну політику у сфері
охорони культурної спадщини.
Згідно з п.п. 1, 3 Положення про
Міністерство культури України,
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2011 року № 388/2011,
Міністерство культури України
(Мінкультури України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України.
Основними завданнями Мінкультури
України є: формування та забезпечення
реалізації державної політики у сферах
культури, мистецтв, охорони культурної
спадщини, вивезення, ввезення і
повернення культурних цінностей,
державної мовної політики,
міжнаціональних відносин, релігії та
захисту прав національних меншин
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 5 Закону
України "Про охорону культурної
спадщини", до повноважень центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
культурної спадщини, належить контроль
за виконанням цього Закону, інших
нормативно-правових актів про охорону
культурної спадщини.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 32 Закону
України "Про охорону культурної
спадщини", з метою захисту традиційного
характеру середовища населених місць
вони заносяться до Списку історичних
населених місць України.
Список історичних населених місць
України за поданням центрального
органу виконавчої влади у сфері
охорони культурної спадщини
затверджується Кабінетом Міністрів
Межі та режими використання історичних
ареалів населених місць, обмеження
господарської діяльності на
територіях історичних ареалів
населених місць визначаються у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, відповідною
науково-проектною документацією, яка
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони культурної спадщини, або
уповноваженими ним органами охорони
культурної спадщини.
На охоронюваних археологічних
територіях, у межах зон охорони
пам'яток, історичних ареалів населених
місць, занесених до Списку історичних
населених місць України, забороняються
містобудівні, архітектурні чи
ландшафтні перетворення, будівельні,
меліоративні, шляхові, земляні роботи
без дозволу відповідного органу
охорони культурної спадщини.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.07.2001 за № 878 затверджено список
історичних населених місць, до якого, в
тому числі, віднесено місто Київ.
Відповідно до п.п. 7, 10 Порядку
визначення меж та режимів використання
історичних ареалів населених місць,
обмеження господарської діяльності на
території історичних ареалів
населених місць, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 13 березня 2002 року № 318, збереження
традиційного характеру середовища
історичних ареалів, охорона і
раціональне використання розташованих
в їх межах нерухомих об'єктів
культурної спадщини, збереження її
містоформуючої ролі є пріоритетним
напрямом містобудівної діяльності в
межах історичних ареалів.
Історичний ареал є спеціально
виділеною у населеному місці
територією історико-культурного
значення із затвердженими межами, яка
повинна фіксуватися в усіх
землевпорядних і містобудівних
документах та розглядатися як
специфічний об'єкт містобудівного
Ділянка, якою користується позивач, за
адресою : м. Київ, вул. Гоголівська, 32-в
знаходиться в межах центрального
історичного ареалу м. Києва, межі якого
визначено історико-містобудівним
опорним планом у складі Генерального
плану міста Києва, затвердженого
рішенням Київської міської ради №
28.03.2002р. № 370/1804 та в межах пам'ятки
історії місцевого значення «Гірка
обсерваторна, Х-ХХ ст.ст.»

Відповідно до Режиму використання
території комплексної пам'ятки
місцевого значення «Визначне місце
«Обсерваорна гірка», що є додатком до
Паспорту пам'ятки (а.с. 130), земельна
ділянка, що перебуває у користуванні
позивача, та розташована за адресою : м.
Київ, вул. Гоголівська, 32-в, відноситься
до ІІ-ї підзони забудови з високою
історико-культурною цінністю, в межах
якої не допускається заміна параметрів
та характеристик забудови, що склалися,
порушення цілісності фундаменту
забудови периметру кварталу ,
щільності забудови, історичної
парцеляції. Забороняється скорочення
площ озеленення за рахунок відведення
ділянок під нове будівництво,
ущільнення забудови за рахунок
дворового простору.

При цьому допускається реставрація і
реабілітація пам'яток та цінної
історичної забудови; при необхідності
реконструкція інших будівель і споруд
без збільшення їх параметрів, а також
дозволяється регенерація (відновлення
) комплексів історичних садиб в їх
межах та параметрах.

Згідно зі ст.ст. 1, 4 Закону України "Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності", документ
дозвільного характеру - дозвіл,
висновок, рішення, погодження,
свідоцтво, інший документ, який
дозвільний орган зобов'язаний видати
суб'єкту господарювання у разі надання
йому права на провадження певних дій
щодо здійснення господарської
діяльності або видів господарської
діяльності та/або без наявності якого
суб'єкт господарювання не може
проваджувати певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.

Відповідно до п. 58 Переліку документів
дозвільного характеру у сфері
господарської діяльності, який є
додатком до Закону України "Про Перелік
документів дозвільного характеру у
сфері господарської діяльності",
дозвільним документом у сфері
господарської діяльності, відповідно
до Закону України "Про охорону
культурної спадщини", є дозвіл на
проведення робіт на пам'ятках
національного значення, їхніх
територіях та в зонах охорони, на
охоронюваних археологічних
територіях, в історичних ареалах
населених пунктів.

З аналізу наведених норм вбачається, що
обов'язковою передумовою початку
будівельних робіт на території
історичного ареалу, є отримання
спеціального дозволу, наявність такого
обов'язку позивачем не заперечується.

Доказів отримання такого дозволу
позивачем не надано, однак, вирішуючи
питання правомірності застосування до
позивача штрафних санкцій, суд вважає
за доцільне зазначити наступне.

Як встановлено судом, проведеною
перевіркою встановлено допущення
позивачем порушення ч. 3 ст. 32 Закону
України "Про охорону культурної
спадщини», що полягало у проведенні
земляних та підготовчих будівельних
робіт.

Частиною 3 статті 32 Закону України "Про
охорону культурної спадщини",
встановлено, що на охоронюваних
археологічних територіях, у межах зон
охорони пам'яток, історичних ареалів
населених місць, занесених до Списку
історичних населених місць України,
забороняються містобудівні,
архітектурні чи ландшафтні
перетворення, будівельні,
меліоративні, шляхові, земляні роботи
без дозволу відповідного органу
охорони культурної спадщини.

Як свідчать наявні матеріали справи, на
вказаній земельній ділянці ним дійсно
було розчищено територію від сміття,
проведено підготовчі роботи з
облаштування під'їзної дороги та
демонтовано частину огорожі, що
знаходилась та території земельної
ділянки.

Ці ж обставини, стосовно обсягів
проведених робіт, на зазначеній
земельній ділянці, підтверджено
наданими фотознімками території,
поясненнями третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, а також показами свідка ОСОБА_5

Однак позивач в обґрунтування
заявленого позову зазначає, що
будівельні роботи, не дивлячись на
отримання декларації про початок
будівельних робіт, ним розпочато так і
не було, в силу створення перешкод у
користуванні орендованою позивачем
ділянкою, власниками суміжних
земельних ділянок.

Як свідчать наявні матеріали справи,
рішенням Господарського суду м. Києва
від 31.07.2013р. у справі № 910/12772/13 за
позовом приватне акціонерне
товариство «Авіакомпанія «ВІТА» до
Дитячого спеціалізованого санаторію
«Салют» Київського міського дитячого
санаторно-курортного медичного
об'єднання, м. Києва про усунення
перешкод в користуванні земельною
ділянкою, позовні вимоги задоволено, а
саме зобов'язано Дитячий
спеціалізований санаторій «Салют»
Київського міського дитячого
санаторно-курортного медичного
об'єднання, м.Київ усунути перешкоди в
користуванні Приватним акціонерним
товариством «Авіакомпанія «Віта», м.
Київ земельною ділянкою, кадастровий
номер :91:187:0012, площею 0,2237 га по вул.
Гоголівській, 32-в в Шевченківському
районі м. Києва шляхом:

- знесення (демонтажу) усіх частин
(елементів) огорожі, яка знаходиться на
території земельної ділянки,
кадастровий номер :91:187:0036, площею
0,1391 га по вул.Гоголівській, 32-в в
Шевченківському районі м. Києва;

- заборони здійснювати дії по
перешкоджанню проходу та проїзду через
земельну ділянку, кадастровий номер
:91:187:0036, площею 0,1391 га по вул.
Гоголівській, 32-в в Шевченківському
районі м. Києва.

Вказане рішення суду набрало законної
сили, та, як зазначено позивачем
виконано у примусовому порядку.

Наведені фактичні обставини справи
свідчать, що фактично демонтаж огорожі,
яка знаходиться на території
земельної ділянки, здійснено в рамках
виконання рішення суду, що набрало
законної сили та не може свідчити про
початок будівельних робіт.

Що ж стосовно решти проведених на
території земельної ділянки робіт, суд
вважає за доцільне зазначити наступне.

Як встановлено Порядком виконання
підготовчих робіт, затвердженим
Постановою КМУ від 13.04.11р. № 466,
підготовчі будівельні роботи, це
комплекс робіт, що складається з
підготовки земельної ділянки,
влаштування огородження будівельного
майданчика та знесення будівель і
споруд, порушення елементів
благоустрою в межах відведеної
земельної ділянки, вишукувальні
роботи, роботи із спорудження
тимчасових виробничих та побутових
споруд, необхідних для організації і
обслуговування будівництва,
улаштування під'їзних шляхів,
складування будівельних матеріалів,
підведення тимчасових інженерних
мереж, а також з винесення інженерних
мереж та видалення зелених насаджень.

Натомість судом встановлено, що інших
робіт, ніж ті, що встановлені в акті
візуального обстеження ділянки
складеного 25.03.14р. працівниками
Департаменту культурної спадщини та
культурних цінностей Міністерства
культури України, позивачем не
проводилось, а тому на переконання
суду, підстав стверджувати, що
позивачем розпочато будівельні роботи
з будівництва житлового будинку немає.

Разом з тим із змісту спірної постанови
вбачається, що штрафні санкції до
позивача застосовано у відповідності
до п. 2 .1 ст. 44 Закону України «Про
охорону культурної спадщини».

Вказаною нормою встановлено, що
відповідний орган охорони культурної
спадщини накладає на юридичну особу,
яка є власником або уповноваженим ним
органом чи замовником робіт, фінансові
санкції у розмірі від тисячі до десяти
тисяч неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, в разі встановлення
проведення будь-яких незаконних робіт,
що можуть завдати або завдали шкоди
пам'ятці, її території, охоронюваній
археологічній території, охоронним
зонам, історичним ареалам населених
місць.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що обов'язковою умовою для накладення
на особу штрафних санкцій за вказане
порушення є не лише встановлення
проведення будь-яких робіт, а також
підтвердити, що такі роботи можуть
завдати, або завдали шкоди історичній
пам'ятці.

Натомість надані відповідачем докази
правомірності винесення спірної
постанови, не містять жодних доказів
завдання позивачем будь-якої шкоди
історичній пам'ятці чи проведення
ландшафтних перетворень такої, а також
початку робіт з будівництва житлового
будинку по вул. Гоголівська, 32-В у
Шевченківському районі м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 2, 6
ст. 71 КАС України, розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Таким чином, із системного аналізу
викладених положень та обставин суд
прийшов до висновку, що позов
Приватного акціонерного товариства "
Авіакомпанія "ВІТА до Міністерства
культури України, третя особа: Орган
самоорганізації населення "Комітет
мікрорайону"Центр-3", за участю
Прокуратури Шевченківського р-ну м.
Києва про скасування рішення
відповідача є обґрунтованим та таким,
що підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Приватного акціонерного
товариства " Авіакомпанія "ВІТА"
задовольнити повністю.

Скасувати постанову Міністерства
культури України від 22 квітня 2014 року
№697/10-3/61-14 про застосування фінансових
санкцій за порушення законодавства про
охорону культурної спадщини до
приватного акціонерного товариства
"Авіакомпанія "Віта"

Судові витрати в сумі 73 грн 08 коп.
присудити на користь Приватного
акціонерного товариства " Авіакомпанія
"ВІТА" за рахунок Державного бюджету
України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Міністерства культури України.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий Суддя
Н.М. Клименчук

Судді
Р.О. Арсірій

Д.А. Костенко