Справа № 819/1481/14-а
Суддя: Білоус І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/1481/14-a

"05" серпня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд, в складі:

головуючий суддя судді Білоус І.О.

при секретарі судового засідання
Габрилецькій С. Є.

за участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Тернополі адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Тернопільського
районного управління юстиції про
внесення змін у актові записи

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
адміністративним позовом до Відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану Тернопільського районного
управління юстиції (далі - РАЦС
Тернопільського РУЮ) про зобов'язання
внести зміни до актового запису про
народження № 24 від 04.05.1963 р. складеного
Товстолузькою сільською радою
Тернопільського району Тернопільської
області в графі відомостей про
національність батька з "українець" на
"поляк", та до актового запису про шлюб
№ 14 від 16.07.1983 р., складеного
Товстолузькою сульською радою
Тернопільського району Тернопільської
області в графі відомостей про
наречену з "українка" на "полька".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в
свідоцтві про народження позивача -
ОСОБА_1 помилково було вказано
національність її батька ОСОБА_2
«українець», хоча по національності
він є поляком. Дане підтверджується
актом про народження ОСОБА_2, де вказано
місце народження - Польша, Мазовецьке
воєводство, Цеблів. Позивач вважає, що
її батько по національності є поляком
оскільки народився в Польщі та акт про
народження йому видано у Польщі.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
національні меншини в Україні»
передбачено, що громадяни України
мають право вільно обирати і
відновлювати національність.

Враховуючи, що батько позивачки ОСОБА_1
є поляком, а походження дитини
визнається за походженням її батьків,
позивачка вважає, що вона є також
полькою. Просить також внести зміни у
актовий запис про шлюб №14 від 16.07.1983 р.,
а саме, у графі відомостей про наречену
внести зміни з «українка» на «полька».

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, надала пояснення
згідно обставин зазначених у позові та
просила його задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, подав клопотання
в якому просить слухати справу у
відсутності представника.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України
особа, яка бере участь у справі має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Згідно із ч.4
ст.128 КАС України у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає
за можливе розглянути справу без
участі представника відповідача на
підставі наявних доказів.

Заслухавши в судовому засіданні думку
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в с. Застінка
Підволочиського району Тернопільської
області. Її батьком є ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець Польщі (а. с. 5).

В актовому записі про шлюб батьків
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 № 06 від 05.05.1962 р.
складеному Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в відомостях
про нареченого національність батька
вказана «українець».

В актовому записі про реєстрацію
народження ОСОБА_1 № 24 від 04.05.1963 р.
складеного Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в графі
національність батька зазначено
«українець».

Також судом встановлено, що у актовому
записі про шлюб між позивачкою та її
чоловіком ОСОБА_6, № 14 від 16.07.1983р.
складеному Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в графі
відомостей про наречену зазначено
національність «українка» ( а. с. 7).

Разом з тим, судом встановлено, що
батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

В актовому записі про шлюб батьків
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 № 06 від 05 травня 1962 р.
складеному Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в відомостях
про нареченого національність батька
вказана «українець».

В актовому записі про реєстрацію
народження ОСОБА_1 № 24 від 04.05.1963 р.
складеного Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в графі
національність батька зазначено
«українець».

Натомість, відповідно до пояснень
позивачки, її батько ОСОБА_2 народився у
Польщі, про що свідчить копія акту про
народження виданого Республікою
Польща, воєводство Мазовецьке,
головний архів давніх актів у Варшаві,
акт № 17/1938/26, та за національністю був
поляком. За життя дотримувався
національних польських традицій та
релігійних поглядів, в яких у свою
чергу виховував і позивачку.

З метою відновлення етнічного
походження свого роду та можливості
використання своїх прав, передбачених
Конституцією та законами України
ОСОБА_1 звернулась до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Тернопільського районного управління
юстиції із заявою про внесення змін до
актового запису про народження №24 від
04.05.1962 р. складеного Товстолузькою
сільською радою Тернопільського
району Тернопільської області щодо
виправлення у графі національність
батька з «українець» на «поляк».

За результатами розгляду даної заяви
відповідачем на підставі актового
запису про шлюб батьків заявниці
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 № 06 від 05.05.1962 року
позивачу відмовлено у внесенні змін до
актових записів посилаючись на
відсутність документів підтверджуючих
національність її батька «поляк».

Не погодившись із вищезазначеним
висновком, позивачка звернулась до
суду.

Ч. 2 ст. 300 Цивільного кодексу України
визначено, що фізична особа має право
на збереження своєї національної,
культурної, релігійної, мовної
самобутності, а також право на вільний
вибір форм та способів прояву своєї
індивідуальності, якщо вони не
заборонені законом та не суперечать
моральним засадам суспільства.

Згідно з положеннями ст. 1, 3 Закону
України «Про національні меншини в
Україні» Україна гарантує
громадянам республіки незалежно від їх
національного походження рівні
політичні, соціальні, економічні та
культурні права і свободи, підтримує
розвиток національної самосвідомості
й самовиявлення.

Усі громадяни України користуються
захистом держави на рівних підставах.

При забезпеченні прав осіб, які
належать до національних меншин,
держава виходить з того, що вони є
невід'ємною частиною загальновизнаних
прав людини.

До національних меншин належать групи
громадян України, які не є українцями
за національністю, виявляють почуття
національного самоусвідомлення та
спільності між собою.

Відповідно до ст. 4 даного Закону
відносини, які виникають з приводу
реалізації громадянами України прав і
свобод, пов'язаних з їх належністю до
національних меншин, регулюються
Конституцією України, цим Законом,
прийнятими на їх підставі іншими
законодавчими актами, а також
міжнародними договорами України.

Ст. 11 Закону України «Про національні
меншини в Україні» передбачено, що
громадяни України мають право вільно
обирати і відновлювати національність.
Примус громадян хоч би в якій формі до
відмови від своєї національності не
допускається.

У Постанові Пленуму Верховного суду
України від 07.07.1995 р. «Про практику
розгляду судами справ щодо
встановлення неправильності запису в
актах громадянського стану» зазначено,
що при розгляді таких справ слід
враховувати, що в актових записах про
народження повинні міститись
відомості про національність батьків,
а якщо їх не було внесено чи
неправильно зазначено то такий актовий
запис має бути доповнено відповідно до
рішення суду. Питання щодо
національності батьків, суд вирішує на
підставі письмових та інших доказів.

Відповідно до положень ст. 122
Сімейного кодексу України, дитина, яка
зачата у шлюбі, походить від батьків,
які є подружжям.

Як зазначено вище, судом встановлено що
батьками ОСОБА_1 були особи ОСОБА_2 та
ОСОБА_5.

В актовому записі про шлюб батьків
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 № 06 від 05 травня 1962 р.
складеному Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в відомостях
про нареченого національність батька
вказана «українець».

В актовому записі про реєстрацію
народження ОСОБА_1 № 24 від 04.05.1963 р.
складеного Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в графі
національність батька зазначено
«українець».

Натомість судом встановлено, та
знайшло своє підтвердження у
матеріалах даної адміністративної
справи, що доказом, що підтверджує
походження батька позивачки та його
національність є копія акту про
народження батька, виданого
Республікою Польща, воєводство
Мазовецьке, головний архів давніх
актів у Варшаві, акт № 17/1938/26 ( а. с. 10-11).

Судом також встановлено, що у акті про
народження ОСОБА_2 № 17/1938/26 виданого
Республікою Польща, воєводство
Мазовецьке, та у актовому записі про
його народження № 24 від 04.05.1963 р. ,
складеному на підставі
вищезазначеного акту про народження
Товстолузькою сільською радою
Тернопільського раойну Тернопільської
області наявні відмінності у
зазначенні його імені, а саме, у акті
про народження зазначено ім"я - ОСОБА_2,
а у актовому записі - ОСОБА_2, що як
слідує з пояснення позивача,
обумовлено особливостями перекладу,
але, як встановлено судом не спостовує
належності документі особі - ОСОБА_2.

Таким чином, з досліджених у судовому
засіданні доказів вбачається, що
батько позивачки - ОСОБА_2 народилися у
Польщі, за життя дотримувався
національних польських традицій та
релігійних поглядів, в яких виховував і
позивачку, і за національністю був
поляком.

Тому, враховуючи що судом встановлено,
що національність батька позивачки
зазначено помилково "українець"
замість "поляк", суд приходить до
висновку, що у свідоцтві про народження
ОСОБА_1 (а. с. 5) також вказано помилкові
відомості в графі про національність
батька ОСОБА_2 - "українець" замість
"поляк".

Враховуючи наведене, суд вважає, що під
час складання актового запису про
народження ОСОБА_1 № 24 від 04.05.1963 р.
Товстолузькою сільською радою
Тернопільського району у графі
національність батька ОСОБА_2 було
також допущено помилку та вказано його
національність «українець» замість
«поляк».

Зважаючи на пояснення, надани
позивачкою у судовому засіданні, які
знайшли своє підтвердження письмовими
доказами, та оскільки судом
встановлено, що батько позивачки за
національністю був поляк, та
відповідно, зважаючи на те, що
національність дитини визначається
походженням її батьків, що перебували у
шлюбі, суд приходить до висновку що
позивачка має підстави вважати себе за
національністю полячкою.

Тому, як наслідок, суд приходить до
висновку про необхідність внесення у
актовий запис про шлюб № 14 від 16.07.1983 р.,
складений Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в графі
відомостей про наречену (ОСОБА_1) зміни
з "українка" на "полька".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про державну реєстрацію актів
цивільного стану» відділи державної
реєстрації актів цивільного стану
проводять державну реєстрацію
народження фізичної особи та її
походження, шлюбу, розірвання шлюбу,
зміни імені, смерті, вносять зміни до
актових записів цивільного стану,
поновлюють та анулюють їх, формують
Державний реєстр актів цивільного
стану громадян, ведуть його, зберігають
архівний фонд, здійснюють відповідно
до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ст. 9 даного Закону
державна реєстрація актів цивільного
стану проводиться з метою забезпечення
реалізації прав фізичної особи та
офіційного визнання і підтвердження
державою фактів народження фізичної
особи та її походження, шлюбу,
розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про
державну реєстрацію актів цивільного
стану» внесення змін до актового
запису цивільного стану проводиться
відповідним органом державної
реєстрації актів цивільного стану за
наявності достатніх підстав. За
наслідками перевірки зібраних
документів орган державної реєстрації
актів цивільного стану складає
обґрунтований висновок про внесення
змін до актового запису цивільного
стану або про відмову в цьому. У разі
відмови у внесенні змін до актового
запису цивільного стану у висновку
вказуються причини відмови та
зазначається про можливість її
оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових
записів цивільного стану регулюється
Правилами внесення змін до актових
записів цивільного стану, їх
поновлення та анулювання, затверджених
наказом Міністерства юстиції
України від 12.01.2011 року № 96/5,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 14.01.2011 року за № 55/18793 (далі -
Правила).

Пунктом 1.1. Правил визначено, що
внесення змін до актових записів
цивільного стану, які складено
органами державної реєстрації актів
цивільного стану України, проводиться
відділами державної реєстрації актів
цивільного стану районних, районних у
містах, міських, міськрайонних
управлінь юстиції у випадках,
передбачених чинним законодавством.

За приписами пунктів 1.7 та 1.16 Правил
зміни до актового запису цивільного
стану вносяться відділом державної
реєстрації актів цивільного стану за
місцем зберігання відповідного
актового запису. Відмова органів
державної реєстрації актів цивільного
стану у внесенні змін до актових
записів цивільного стану, їх
поновленні та анулюванні може бути
оскаржена в судовому порядку.

Згідно з підп. 2.16.7 п. 2.16 вищезазначених
Правил - на підставі рішення суду про
внесення змін, доповнень або
виправлень в актові записи цивільного
стану вносяться відповідні зміни, які
зазначені в рішенні суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може, зокрема, прийняти
постанову про зобов'язання відповідача
вчинити певні дії.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінюючи
наявні у матеріалах справи письмові
докази, які мають юридичне значення для
її розгляду і вирішення спору по суті,
в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позивач має право на
збереження своєї національної
самобутності та відновлення
національності шляхом внесення
відповідних змін у актові записи.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що з метою відновлення порушених прав
та інтересів позивачки, слід
зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
районного управління юстиції
Тернопільської області внести зміни до
актового запису про народження № 24 від
04.05.1963р. складеного Товстолузькою
сільською радою Тернопільського
району Тернопільської області в графі
відомостей про національність батька з
"українець" на "поляк", та до актового
запису про шлюб № 14 від 16.07.1983 р.,
складеного Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в графі
відомостей про наречену внести зміни з
"українка" на "полька".

Керуючись ст.ст. 94, 158-167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобов'язати Відділ державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Тернопільського
районного управління юстиції
Тернопільської області внести зміни у:

- актовий запис про народження № 24 від
04.05.1963 р. складений Товстолузькою
сільською радою Тернопільського
району Тернопільської області в графі
відомостей про національність батька з
"українець" на "поляк";

- актовий запис про шлюб № 14 від 16.07.1983
р., складений Товстолузькою сільською
радою Тернопільського району
Тернопільської області в графі
відомостей про наречену внести зміни з
"українка" на "полька".

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд в порядку і
строки, передбачені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строків апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо воно не
скасовано, набирає законної сили після
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено та
підписано 11.08.2014 року.

Суддя
Білоус І.О.

копія вірна

Суддя
Білоус І.О.