Справа № 752/4791/14а
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа № 752/4791/14-а
Головуючий у І інстанції -
Суддя-доповідач -
У Х В А Л А

Іменем України

22 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка
В.О., Бабенка К.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації на ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 04.06.2014 у справі за адміністративним
позовом Управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації до ОСОБА_2,
третя особа: Київський міський центр по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат про стягнення надмірно
виплачених коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 04.06.2014 провадження у справі
за вищевказаним позовом закрито.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу від 04.06.2014, як
таку, що постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволенню, а ухвала від 04.06.2014
підлягає залишенню без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а ухвалу суду -
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Закриваючи провадження у справі, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що заявлені позивачем вимоги не
підлягають вирішенню у порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

У відповідності до вимог ч. 1 п. 1 ст. 157
КАС України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 4 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлено
інший порядок судового вирішення.

Предмет адміністративної юрисдикції,
тобто коло справ, що належить
розглядати за правилами
адміністративного судочинства,
визначений ст. 17 КАС України.

В той же час, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Частиною 2 ст. 16 ЦК України, ч. 2 ст. 20 ГК
України визначено способи захисту прав
та інтересів.

На підставі статей 22, 1166, 1167 ЦК України,
майнова шкода підлягає відшкодуванню у
повному обсязі винною особою.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК
України, шкода, завдана неправомірними
діями, підлягає відшкодуванню у
повному об'ємі особою, яка її завдала
шляхом подання самостійної
цивільно-правової вимоги про
відшкодування шкоди.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що вимога позивача про
стягнення надмірно виплачених коштів
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Правова позиція по вказаним вище
питанням викладена в Постановах
Верховного Суду України від 18.06.2013;
22.01.2014. Так Верховним Судом України
вказується, що вимоги мають
стосуватись шкоди, завданої лише
суб'єктом владних повноважень, такі
вимоги мають бути поєднанні з вимогою
про визнання протиправних рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень. В іншому випадку вимога
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства. Згідно
положень ч.1 ст.244-2 КАС України «Рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України».

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що згідно з
частиною четвертою статті 50 Кодексу
адміністративного судочинства
України, громадяни України, іноземці чи
особи без громадянства, їх об'єднання,
юридичні особи, які не є суб'єктами
владних повноважень, можуть бути
відповідачами лише за
адміністративним позовом суб'єкта
владних повноважень: 1) про тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 2)
про примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 3) про примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства з України; 4) про обмеження
щодо реалізації права на мирні
зібрання (збори, мітинги, походи,
демонстрації тощо); 5) в інших випадках,
встановлених законом.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
той факт, що змістом адміністративного
позову не є вимоги передбачені ч. 4 ст. 50
КАС України, колегія суддів приходить
до висновку, що відповідач, який є
фізичною особою громадянином України,
не може відповідати за даним позовом, а
такий спір не підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

За наведених обставин, судова колегія
не вбачає підстав для скасування
оскаржуваної ухвали.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 199, 200, 205, 206, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації - залишити без
задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 04.06.2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
А.Ю. Кучма

Судді
В.О. Аліменко

К.А.
Бабенко

оловуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Бабенко К.А