Справа № 813/4293/14
Суддя: Лейко-Журомська Майя Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/4293/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі колегії:
головуючого судді Лейко-Журомської
судді Хоми О.П.,
судді Кухар Н.А.,
секретар судового засідання Сільник
за участю представника позивача
Демчишин О.М., представника відповідача
Романа Н.О., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Комфорт Капітал» до
Державної виконавчої служби України,
за участю третіх осіб без самостійних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комфорт-Цінні
папери», ОСОБА_3 про скасування
постанови та зобов'язання до вчинення
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Комфорт Капітал» звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної виконавчої служби України,
за участю третіх осіб без самостійних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Комфорт-Цінні
папери», ОСОБА_3, у якому просить
скасувати постанову від 02.04.2014 року,
винесену у рамках виконавчого
провадження № 40102859 головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Сіщуком Володимиром
Васильовичем про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження в частині накладення арешту
на квартиру АДРЕСА_1; зобов'язати
Державну виконавчу службу України
зняти арешт з квартири АДРЕСА_1. В
обґрунтування позовних вимог
зазначено, що відповідно до кредитного
договору ОСОБА_3 передано у заставу
майно. Проте, у зв'язку з тим, що
відповідачем 02.04.2014 року був накладений
арешт на дане заставне майно, позивач
не може вчинити дії щодо забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором шляхом звернення стягнення
на заставне майно. Просить зобов'язати
відповідача звільнити з-під арешту
квартиру АДРЕСА_1, що перебуває у
Відповідач позов заперечив. У
запереченнях зазначив, що на виконанні
у виконавчій службі перебуває
виконавчий лист Сихівського районного
суду м. Львова про стягнення солідарно,
в т.ч. з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» коштів.
Оскільки боржником не надано
документального підтвердження
виконання рішення, було розпочато його
примусове виконання, в тому числі
накладено арешт на все майно, що
належить боржникові. Вказав, що
скасування постанови про накладення
арешту унеможливить подальше
виконання судового рішення, що є
неприпустимим. Просив у задоволенні
Представник відповідача заперечення
підтримав, зазначив, що позов є
необґрунтованим, тому не підлягає до
На спростування заперечення
відповідача представником позивача
долучено копію Інформаційної довідки з
Державного реєстру іпотек, відповідно
до якої за іпотекодержателем - ТзОВ «ФК
«Комфорт Капітал» зареєстровано
обтяження на квартиру АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_3 Також представник
позивача вказав, що Закон України «Про
виконавче провадження» надає право
державному виконавцю під час виконання
рішень на безпосередній доступ до бази
даних і реєстрів, у тому числі
електронних, що містять інформацію про
боржників, їхнє майно та кошти. Право
застави у позивача виникло у позивача
раніше - ще до моменту накладення
арешту на предмет іпотеки відповідно
до постанови відповідача. Просив позов
Треті особи явки уповноважених
представників у судове засідання не
забезпечили належним чином
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, клопотань
процесуального характеру не подали.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі факти,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, суд встановив наступні
обставини та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи судом встановлено,
що на забезпечення виконання
зобов'язання ТзОВ «Комфорт - Цінні
папери» за кредитним договором №240 від
28.08.2006 року майновим поручителем ОСОБА_3
передано в іпотеку нерухомість -
квартиру АДРЕСА_1 відповідно до
Іпотечного договору, посвідченого
14.09.2006 року приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 та зареєстрованим в
реєстрі за №3386.
14.09.2006 року приватним нотаріусом
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_7 накладено заборону
відчуження зазначеної у іпотечному
договорі нерухомості - квартири
Відповідно до умов Договору факторингу
шляхом купівлі права грошової вимоги
від 29.11.2011 року та Договору про
відступлення права вимоги за
договорами іпотеки від 16.12.2011 року,
укладених між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ
«ФК «Приватні інвестиції», до ТОВ «ФК
«Приватні інвестиції» перейшло право
вимоги до ТзОВ «Комфорт - Цінні папери»
за кредитним договором та за Договором
Відповідно до умов Договору від 18.10.2012
року про наступне відступлення прав
вимоги за кредитним договором та
Договором про відступлення права
вимоги за договором іпотеки від
19.10.2012року, укладеними між ТзОВ «ФК
«Приватні інвестиції» та ТзОВ
«Фінансова компанія «Комфорт Капітал»,
ТзОВ «ФК «Комфорт Капітал» набуло прав
кредитора у зобов'язаннях ТзОВ
«Комфорт-Цінні папери» та стало новим
іпотекодержателем нерухомості -
Відповідний запис про заміну
обтяжувача з ТзОВ «ФК «Приватні
інвестиції» на ТзОВ «ФК «Комфорт
Капітал» зареєстровано у Державному
реєстрі іпотек 19.10.2012 року, відповідно
до витягу №38375942 від 19.10.2012 (реєстрація
Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 15.09.2011 року у справі
№2-3076/11 за позовом ПАТ «Кредобанк» до
ТзОВ «Комфорт Цінні папери» та до
ОСОБА_3 позов задоволено частково та
зокрема вирішено: - стягнути з ТзОВ
«Комфорт - Цінні папери» суму
заборгованості за кредитним договором
№240 від 28.08.2006 року у розмірі 498 855 дол. 36
центів США; звернути стягнення на
предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3, а
саме: квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 102,6 кв.м., відповідно до договору
купівлі-продажу квартири, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8 10
жовтня 2002 року за реєстровим №7329,
зареєстрованого 08.11.2002 року в
комунальному підприємстві «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна», запис в
реєстровій книзі №321-116 за реєстровим
№42031; гараж № 34, загальною площею 17,1
кв.м., в підземному автопаркінгу в
будинку АДРЕСА_1, відповідно до
договору купівлі-продажу гаражу,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8 28 листопада 2003 року за
реєстровим №10571, зареєстрованого 03.02.2004
року в комунальному підприємстві
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»,
запис в реєстровій книзі №159 за
реєстровим №34093.

У відділі примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
перебуває на виконанні виконавчий лист
№ 1319/11118/2012, виданий 09.09.2013 року
Сихівським районним судом м. Львова про
стягнення солідарно з ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_3, Публічного акціонерного
товариства «БК «Комфортбуд» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
коштів в сумі 45629039,10 грн. за Генеральним
кредитним договором від 29.09.2006 року № 60
та укладеними в його межах кредитними
договорами від 28.02.2008 року, 07.07.2008 року,
від 30.11.2010 року.

Постановою від 09.10.2013 року ВП 40102859
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
відкрито виконавче провадження.

Відповідно до статті 57 Закону України
«Про виконавче провадження» державним
виконавцем 02.04.2014 року винесено
постанову про арешт майна боржника,
якою накладено арешт на все майно
боржника.

При прийнятті рішення суд виходить з
наступного.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
під час виконання рішень державний
виконавець має право на безпосередній
доступ до баз даних і реєстрів, у тому
числі електронних, що містять
інформацію про боржників, їхнє майно та
кошти.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону
України «Про виконавче провадження»
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Відповідно до статті 54 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю.

Про звернення стягнення на заставлене
майно для задоволення вимог
стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателя не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна.

Згідно з частиною 8 статті 54 цього
Закону примусове звернення стягнення
на предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до частини 3 статті 1 Закону
України «Про іпотеку» іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом.

Згідно зі статтею 4 цього Закону -
обтяження нерухомого майна іпотекою
підлягає державній реєстрації в
порядку, встановленому законодавством.

У разі недотримання цієї умови
іпотечний договір є дійсним, але вимога
іпотекодержателя не набуває
пріоритету відносно зареєстрованих
прав чи вимог інших осіб на передане в
іпотеку нерухоме майно.

Частиною 1 статті 7 Закону України «Про
іпотеку» визначено, що за рахунок
предмета іпотеки іпотекодержатель має
право задовольнити свою вимогу за
основним зобов'язанням у повному
обсязі або в частині, встановленій
іпотечним договором, що визначена на
час виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Відповідно до статті 3 цього Закону у
разі порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на
задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки
відносно зареєстрованих у
встановленому законом порядку прав чи
вимог інших осіб на передане в іпотеку
нерухоме майно виникає з моменту
державної реєстрації іпотеки.
Зареєстровані права та вимоги на
нерухоме майно підлягають задоволенню
згідно з їх пріоритетом - у черговості
їх державної реєстрації.

Частина 3 статті 63 Закону України «Про
виконавче провадження» зобов'язує
державного виконавця у разі звернення
стягнення на будинок, квартиру, інше
приміщення чи земельну ділянку
подавати запит до відповідних місцевих
органів, що здійснюють реєстрацію та
облік майна, про належність такого
майна боржнику на праві власності, а
також перевіряти, чи не перебуває це
майно під арештом.

У зв'язку з вищенаведеним, судом взято
до уваги, те що відповідач мав доступ до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, а отже знав про те, що
арештоване ним майно обтяжене
заставою.

Відповідно до статті 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У разі
прийняття судом рішення про зняття
арешту з майна, арешт з майна
знімається за постановою державного
виконавця не пізніше наступного дня,
коли йому стало відомо про такі
обставини.

У зв'язку з наявністю арешту на
квартиру АДРЕСА_1, які належать ОСОБА_3,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Комфорт Капітал» не має можливості
скористатися правом позасудового
врегулювання та задовольнити за
рахунок заставленого майна
зобов'язання за кредитним договором
№240 від 28.08.2006 року. Оскільки, позивач
має вищий пріоритет перед іншими
кредиторами на задоволення своїх вимог
за рахунок предмета обтяження,
арештоване заставлене майно підлягає
звільненню з-під арешту.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача є
обґрунтованими, відповідають дійсним
обставинам та підтверджені
матеріалами справи, а отже підлягають
задоволенню.

Відповідності до статті 94 КАС України
слід стягнути з Державного бюджету
України на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Комфорт Капітал» 73,08 грн.
судового збору.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 86, 94, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 02.04.2014 року винесену у рамках
виконавчого провадження №40102859
головним державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Сіщуком Володимиром Васильовичем -
скасувати в частині накладення арешту
на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати Державну виконавчу службу
України зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Комфорт Капітал» 73,08 грн. (сімдесят
три гривні 08 коп. ) судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду, якщо інше не
встановлено Кодексом
адміністративного судочинства
України, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 21
серпня 2014 року.

Головуючий суддя
М.В. Лейко-Журомська

Суддя
О.П. Хома

Суддя
Н.А. Кухар