Справа № 813/3438/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 червня 2014 року 11 год. 25 хв. м.
Львів № 813/3438/14
Львівський окружний адміністративний
суд, суддя Кедик М. В. розглянувши в
порядку скороченого провадження
адміністративну справу № 813/3438/14
за позовом Дрогобицької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській областідо малого
колективного підприємства «Край»про
стягнення коштів з банківських
рахунків в сумі 2550,00 грн
Дрогобицька об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (далі - Дрогобицька ОДПІ)
звернулася до Львівського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до малого
колективного підприємства «Край» (далі
- МПП «Край») про стягнення коштів з
банківських рахунків в сумі 2550,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
заборгованість відповідача перед
бюджетом виникла внаслідок порушення
вимог пп. 16.1.3, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК
України, є узгодженою і у встановлені
законом строки не сплачена.
Ухвалою суду від 15.05.2014 року відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі та
запропоновано відповідачу у
десятиденний строк з дня одержання
ухвали подати заперечення проти позову
та необхідні документи або заяву про
На адресу суду повернувся поштовий
конверт, направлений відповідачу за
адресою вказаною у позовній заяві, у
зв'язку із закінченням терміну
зберігання. Згідно з ч. 11 ст. 35 КАС
України, у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.
Безпосередньо, всебічно, повно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази, давши їм оцінку, суд встановив.
Відповідач - МКП «Край» 11.04.1994 року
зареєстроване у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, що підтверджується
копією Витягу з Єдиного державного
реєстру станом на 19.03.2014 року.
Згідно з довідкою Дрогобицької ОДПІ
від 17.03.2014 року № 18-0021, МКП «Край»
перебуває на податковому обліку з
17.05.1994 року за № 381.
Позивач в обґрунтування позовних вимог
надав суду копії:
- корінця податкового повідомлення -
рішення Дрогобицької ОДПІ форми «Р» №
від 14.06.2011 року, згідно якої
загальна сума податкового зобов'язання
відповідача на підставі акта перевірки
№ 546/1501/20811841 від 14.06.2011 року складає 2040
грн.

- корінця податкового повідомлення -
рішення Дрогобицької ОДПІ форми «Р» №
від 10.12.2012 року, яким на підставі
акту перевірки № 008282/1501/20811841 від 10.12.2012
року згідно якого відповідачу
збільшено суму грошового зобов'язання
в розмірі 510 грн, з них за основним
платежем - 0,00 грн, за штрафними
(фінансовими) санкціями - 510,00 грн, за
платежем - податок на прибуток
приватних підприємств;

- корінця податкового повідомлення -
рішення Дрогобицької ОДПІ форми «Ю» №
83 від 01.02.2011 року згідно якого загальна
сума податкового боргу платника
податків за узгодженими грошовими
зобов'язаннями станом на 01.02.2011 року
становить 160,97 грн у тому числі основний
платіж: 0,00 грн, штрафні (фінансові)
санкції (штрафи) 160,97 грн, пеня 0,00 грн.

- довідки Дрогобицької ОДПІ про
інфомацію про рахунки в установах
банків.

Докази, які б підтверджували, що
вказані податкова вимога, податкові
повідомлення - рішення відповідачем
оскаржувались в справі відсутні,
відповідно, визначені по них
зобов'язання є узгодженими.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Податковим
кодексом України, Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України, податковий борг - сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим же Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 цього ж
Кодексу, платник податків зобов'язаний
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів.

Органи державної податкової служби
здійснюють контроль за своєчасністю
подання передбаченої законом
звітності (податкових декларацій,
розрахунків та інших документів,
пов'язаних з обчисленням податків і
зборів), а також перевіряють
достовірність цих документів щодо
правильності визначення об'єктів
оподаткування і обчислення податків і
зборів (п. 19-1.1.2 п. 91-1.1 ст. 19-1).

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього ж
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим же
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно з пп. 20.1.28 п. 20.1 ст. 20 цього ж
Кодексу, органи державної податкової
служби мають право, крім іншого,
застосовувати до платників податків
фінансові (штрафні) санкції, стягувати
до бюджетів та державних цільових
фондів суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим же
Кодексом, звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 цього ж
Кодексу, у разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у пп. 54.3.1 - 54.3.6
п. 54.3 ст. 54 цього ж Кодексу, платник
податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 цього ж Кодексу, у
разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до ст. 87 цього ж Кодексу,
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим же Кодексом, а також
іншими законодавчими актами.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 цього ж Кодексу,
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 цього ж
Кодексу, стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Заборгованість відповідача, станом на
дату розгляду справи, становить 2550,00
грн, що підтверджується вищевказаними
доказами, а також зворотнім боком
облікової картки платника податків
(відповідача) щодо сплати податку на
прибуток підприємств, така є
узгодженою, а відтак підлягає
стягненню. Докази про сплату
відповідачем вказаної заборгованоісті
у справі відсутні.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Таким чином, позовні вимоги
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про стягнення заборгованості в
сумі 2550,00 грн підлягають задоволенню
повністю.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94
КАС України не застосовується,
оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору згідно п. 21 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 160-163 КАС України,
суд -

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Стягнути з банківських рахунків
малого колективного підприємства
«Край» (, вул. Бориславська,
30, м. Дрогобич, Львівська область) до
Державного бюджету кошти в сумі 2550,00
грн.

3. Постанову суду звернути до негайного
виконання.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку також іншими
особами у зв'язку з тим, що суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки.

Строк для подання апеляційної скарги
стороною або іншою особою, яка брала
участь у справі, обчислюється з моменту
отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

У разі оскарження в апеляційному
порядку постанови, прийнятої у
скороченому провадженні, ухвала суду
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього ж Кодексу апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Суддя
Кедик М.В.