Справа № 826/6513/14
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кузьменко
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л.М.

Горбань Н.І.

при секретарі: Корінець Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мірель Трейд" на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 червня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мірель
Трейд" до Державної податкової
інспекції у Оболонському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Мірель Трейд" звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень ДПІ у
Оболонському районі м. Києва від 20
січня 2014 року №, №, №,
№, від 09.04.2014 р. №.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 червня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій просять
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 червня 2014 року та прийняти нову
постанову, якою позов задовольнити,
мотивуючи свої вимоги тим, що судом
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Заслухавши в судовому засіданні суддю
доповідача, пояснення з'явившихся
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
постанову суду першої інстанції та
приймає нову постанову, якщо судом
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, не доведені
обставини, що мають значення для
справи, які суд першої інстанції вважає
встановленими, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
порушено норми матеріального та
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Оболонському районі від 20 січня 2014 року
№ згідно з підпунктом 54.3.2 пункту
54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123
Податкового кодексу України, за
порушення пункту 185.1 статті 185, пункту
186.1 статті 186, пункту 187.1 статті 187,
пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3
статті 198, пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України ТОВ
"Мірель Трейд" збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 1 221 384,00 грн., в тому числі за
основним платежем - 814 256,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 407
128,00 грн.

Відповідно до податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Оболонському районі від 20 січня 2014 року
№ згідно з пунктом 54.3 статті 54,
пунктом 58.1 статті 58, підпунктом 20.1.4
пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8
пункту 78.1 статті 78 та пункту 200.11 статті
200 Податкового кодексу України, за
порушення пункту 185.1 статті 185, пункту
186.1 статті 186, пункту 187.1 статті 187,
пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.3
статті 198, пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України ТОВ
"Мірель Трейд" зменшено суму від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 31 459,00 грн., у тому
числі за жовтень 2011 року на 31 459,00 грн.

Відповідно до податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Оболонському районі від 20 січня 2014 року
№ згідно з підпунктом 54.3.2 пункту
54.3 статті 54, абзацом 2 пунктом 123.1 статті
123 Податкового кодексу України, за
порушення підпункту 14.1.27 пункту 14.1
статті 14, пункту 138.2 статті 138, підпункту
139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України ТОВ "Мірель Трейд"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток на 862 757,50 грн., в
тому числі за основним платежем - 744 165,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями - 118 592,50 грн.

Відповідно до податкового
повідомлення-рішення ДПІ у
Оболонському районі від 20 січня 2014 року
№ згідно з підпунктом 54.3.2 пункту
54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123
Податкового кодексу України, за
порушення підпункту 14.1.27 пункту 14.1
статті 14, пункту 138.2 статті 138, підпункту
139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України ТОВ "Мірель Трейд"
зменшено суму від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток всього у розмірі 85 041,00 грн.

Зазначені податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі акта від 31 грудня 2013 року
№889/26-54-22-03/37688432 "Про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мірель Трейд" (код за
) з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Флорена-Плюс" (код
за ), ТОВ "Мірель Компані"
(код за ) за серпень 2011, ТОВ
"Мірель Компані" (код за ) за
вересень 2011, ТОВ "Мерлін Телеком" (код за
3) та ТОВ "ТД "Копійка" (код за
) за жовтень 2011, ТОВ "Мірель
Компані" (код за ) за
листопад-грудень 2011, лютий 2012,
квітень-травень 2012, ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1)
травень 2012, ТОВ "Арагон Торг" (код за
) серпень 2012, ОСОБА_4 (ІПН
НОМЕР_2) вересень 2012, ТОВ "БРАВО СРЛ" (код
за ) жовтень 2012, ТОВ
"Фудмаркет" (код за 3)
листопад 2012, ТОВ "Мірель Фудз" (код за
) січень 2013, ПрАТ "МТС" (код за
) лютий 2013, ТОВ "Палтос" (код
за ) березень 2013, ПП "Алпакс"
(код за ) квітень-травень 2013,
ТОВ "Стендпласт" (код за ), ПП
"Вайс Кайман" (код за )
червень 2013, ТОВ "Транс-Логістик" (код за
) липень 2013, ПАТ
"Облагротехсервіс" (код за ЄДРПОУ 913545)
серпень 2013, ПП "Флеш" (код за )
серпень 2013" (далі- Акт перевірки).

У висновку Акта перевірки встановлено
порушення позивачем вимог підпункту
14.1.27 пункту 14.1 статті 14, пункту 138.2
статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України",
в результаті чого занижено суму
податку на прибуток всього у розмірі 744
165,00 грн., та завищення від'ємного
значення з податку на прибуток на
загальну суму 85 541,00 грн.; пункту 185.1
статті 185, пункту 186.1 статті 186, пункту
187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188,
пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пункту 201.10
статті 201 Податкового кодексу України,
в результаті чого занижено податок на
додану вартість за період з 01 серпня 2011
року по 31 грудня 2011 року, лютий 2012 року,
квітень - листопад 2012 року, лютий -
серпень 2013 року у розмірі 814 256,00 грн., та
зменшення від'ємного значення з
податку на додану вартість за жовтень
2011 року на суму 31 459,00 грн.

Рішенням Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві про результати розгляду
первинної скарги від 03 квітня 2014 року
№3064/10/ скасовано податкове
повідомлення-рішення від 20 січня 2014
року № в частині винесеної форми
зобов'язано ДПІ у Оболонському районі
винести податкове
повідомлення-рішення форми "В4" про
зменшення від'ємного значення податку
на додану вартість на 31 459,00 грн.

На підставі акта перевірки та рішення
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у місті Києві
про результати розгляду первинної
скарги від 03 квітня 2014 року
№4549/7/26-15-10-06-12 прийнято податкове
повідомлення-рішення від 09 квітня 2014
року №, згідно якого, за порушення
пункту 185.1 статті 185, пункту 186.1 статті
186, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1
статті 188, пунктів 198.1, 198.3 статті 198,
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України ТОВ "Мірель Трейд"
зменшено суму від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 31
459,00 грн., у тому числі за жовтень 2011 року
на 31 459,00 грн.

Вказані в Акті перевірки порушення
відповідач обґрунтовує наступним:
контрагенти позивача здійснювали
діяльність пов'язану з наданням
податкової вигоди третім особам; у
контрагентів позивача відсутні об'єкти
оподаткування податком на додану
вартість та податком та прибуток по
операціях з продажу товарів (послуг)
підприємствам-покупцям; реальність
вчинення фінансово-господарських
операцій між позивачем та
контрагентами-постачальниками
відсутня.

На думку відповідача, наведене
свідчить про те, що правочини укладені
в межах спірних господарських операцій
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені з метою ухилення
від сплати податків.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову виходив з того, що
надані позивачем документи не дають
суду можливості встановити реальність
здійснення операцій та факт
використання товарів, а лише фіксують
господарські операції.

Колегія суддів, враховуючи доводи
апеляційної скарги не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Згідно з п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 вказаного
Кодексу об'єктом оподаткування є
прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі статтями 135 - 137 цього Кодексу,
на собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі статтями
138 - 143 цього Кодексу, з урахуванням
правил, встановлених статтею 152 цього
Кодексу.

Підпунктом 138.1.1 п. 138.1 ст. 138
Податкового кодексу України витрати
операційної діяльності включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пунктом 198.1. статті 198 Податкового
кодексу України встановлено право
суб'єкта підприємницької діяльності на
віднесення сум сплаченого податку на
додану вартість до податкового кредиту
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у т.ч. при їх імпорті) та послуг з метою
їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України
визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, яка, як
встановлено п. 201.10 цієї ж статті, є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9. Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в
Україні"підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Первинні облікові документи можуть
бути складені на паперових носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Отже, формування податкового кредиту з
ПДВ обумовлено придбанням платником
податків товарів, робіт (послуг) з метою
їх використання в межах господарської
діяльності та реалізується за
наявності у платника належно
оформлених підтверджуючих проведення
господарських операцій первинних
документів і податкових накладних.

Висновки суду першої інстанції про
ненадання позивачем доказів на
підтвердження реальності
господарських операцій з
контрагентами суперечать матеріалам
справи.

Позивачем надано докази фактичного
здійснення господарських операції.

Між позивачем на ПП «Флеш» укладено
договір поставки №16 від 27.05.2011р. (т. 5
а.с.63-66). На виконання умов договору
Позивачу було поставлено товар, що
підтверджується видатковою накладною
(т.5 а.с.59) податковою накладною (т.10
а.с.192), банківськими виписками(т.5
а.с.60-61) актом звірки (т.5 а.с. 62).

Отриманий товар був в подальшому
реалізований позивачем згідно
договорів поставок з ТОВ «Альянс
Маркет», ТОВ «Новус Україна», ТОВ
«Експансія», Білла Україна, ТОВ «Фірма
«Посад», ТОВ «Лідер Крим», ТОВ «Мономах
КТ», ТОВ «Еко», ТОВ «Світ-Юг», що
підтверджується видатковими
накладними (т.5 а.с.116-227)

Копії банківських виписок
підтверджують оплату Позивачу
поставленого товару (т.3 а.с.22-120).

Між позивачем та ТОВ «АРАГОН ТОРГ»
укладено договір №286 від 01.08.2012 року (т.1
а.с.117), відповідно до якого ТОВ «АРАГОН
ТОРГ» постачає товари широкого вжитку,
а позивач приймає та оплачує товар в
порядку та на умовах визначених цим
Договором.

Відповідно до п. 6.1 Договору, поставка
здійснюється на умовах товарного
кредиту, тобто позивач здійснює оплату
товару шляхом перерахування грошей на
розрахунковий рахунок ТОВ «АРАГОН
ТОРГ» протягом 90 (дев'яноста)
календарних днів з дати приймання
товару на складі Позивача за адресою:
Київська обл., Києво-Святошинський р-н,
м. Вишневе, вул. Київська, 8-Д.

Згідно з п. 2.1 даного Договору, ТОВ
«АРАГОН ТОРГ» відвантажує продукцію за
адресою позивача за цінами вказаними у
погоджених специфікаціях або
накладних. Транспортні витрати,
пов'язані з доставкою вантажу оплачує
ТОВ «АРАГОН ТОРГ».

На виконання умов Договору, ТОВ «АРАГОН
ТОРГ» поставило позивачу товари на
загальну суму 179 359,92 грн., що
підтверджується видатковими
накладними (т. 7 а.с.102-103, 107), податковими
накладними (т.7 а.с.104-106).

Позивач оплатив поставлений товар, що
підтверджується банківською випискою,
(т. 7 а.с. 108).

Отриманий від ТОВ «АРАГОН ТОРГ» товар
був в подальшому реалізований,
покупцям згідно договорів поставки, що
підтверджується видатковими
накладними. (т.6 а.с.103-132, т.7 а.с.50-100).

Копії банківських виписок
підтверджують оплату позивачу
поставленого товару (т.3 а.с.22-120)

Між позивачем та ТОВ «Флорена-плюс»
укладено договір №01/08 від 01.08.2011 р. (т.1
а.с.123), на виконання якого ТОВ
«Флорена-плюс» постачає товари
широкого вжитку, а позивач приймає та
оплачує товар в порядку та на умовах
визначених цим Договором.

Відповідно до п.3.1 Договору, асортимент
продукції, що є предметом поставки,
зазначається у видаткових накладних.
Поставка здійснюється на умовах
товарного кредиту згідно з п. 6.1
Договору.

На виконання умов Договору ТОВ
«Флорена-плюс» поставило позивачу
товари, що підтверджується видаткової
накладної (т.6 а.с.80-82), податковою
накладною (т.6 а.с.83-85).

Оплата поставленого товару
підтверджується банківськими
виписками (т. 6 а.с.86-91).

Отриманий від ТОВ «Флорена-плюс» товар,
був в подальшому поставлений покупцям
позивача згідно договорів поставки, що
підтверджується видатковими
накладними (т.10 а.с.13-72)

Копії банківських виписок
підтверджують оплату позивачу
поставленого товару (т.3 а.с.22-120).

ТОВ "Браво СРЛ" поставило позивачу
товари, що підтверджується видатковими
накладними (т.10 а.с. 146-148, 155-157),
податковими накладними (т.10 а.с.145, 154,
158-159)

Отриманий від ТОВ «Браво СРЛ» товар був
в подальшому реалізований позивачем
згідно договорів поставки, що
підтверджується видатковими
накладними (т.2 а.с.65-160).

Копії банківських виписок
підтверджують оплату позивачу
поставлений товар (т.3 а.с. 22-120).

Між позивачем та ТОВ «Мірель Компані»
укладено договір №28 від 28.05.2011р.,
відповідно до якого ТОВ «Мірель
Компані» зобов'язується поставляти та
передавати у власність позивача товар,
а Позивач зобов'язується приймати та
сплачувати цей товар.

Відповідно до п.3.1 Договору, поставка
здійснюється на підставі замовлень.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що
оплата здійснюється не пізніше 90
календарних днів з дня поставки товару.

На виконання умов Договору згідно
заявок (т.4 а.с. 109-139), специфікацій №1-№24
(т. 4 а.с.140 -180), податкових накладних (т.4
а.с. 47-77), видаткових накладних (т.4
а.с.78-108) ТОВ «Мірель Компані» поставило
позивачу товар, а останній, в свою
чергу, оплатив поставлений товар, що
підтверджується банківськими
виписками (т.4 а.с. 181-189)

На виконання умов договору №14 від
01.08.2012 р. згідно заявок з додатками на
стикерування товару (т.4 а.с.193-195);
податкових накладних (т.4 а.с.193 -195) були
виконані роботи/надані послуги, що
підтверджується актами
здачі-прийняття робіт (т.4 а.с.190-192).

Отриманий від ТОВ «Мірель Компані»
товар, був в подальшому поставлений
покупцям позивача згідно договорів
поставки, що підтверджується
видатковими накладними.

Копії банківських виписок
підтверджують оплату позивачу
поставленого товару (т.З а.с. 22-120).

На виконання умов договору між
позивачем та ФОП ОСОБА_5 про надання
послуг №44 від 07.09.2012 p., згідно заявок
(т.6 а.с. 94, 97), податкових накладних (т.10
а.с. 194), перевізник поставив товар в
міста Рівне,Луцьк, що підтверджується
актами здачі-прийняття виконаних робіт
(т.6 а.с.92,95).

На підставі рахунків-фактури позивач
оплатив надані контрагентом послуги з
перевезення, що підтверджується
банківською випискою (т.6 а.с.98-99).

Між позивачем та ТОВ «ЛВ
«Транс-Логістик» було укладено договір
на транспортне експедирування №120912
від 11.09.2012 р.

На виконання вимог договору, згідно
заявки (т. 6 а.с. 66), податкової накладної
(т.10 а.с. 191), товарно-транспортної
накладної (далі - ТТН) (т.2 а.с.91), ТОВ «ЛВ
«Транс-Логістик» було здійснено
вантажне перевезення товару позивача,
за маршрутом м. Вишневе - м. Черкаси, що
підтверджується актом виконаних робіт
(т.6 а.с.62)

Відповідно до рахунку-фактури (т.6 а.с.63)
послуги були оплачені позивачем, що
підтверджується банківською випискою
(т. 6 а.с. 64-65).

Між позивачем та ПП «Вайс Кайман» було
укладено договір №3 від 01.02.2013 p., на
виконання якого ПП «Вайс Кайман»
здійснило перевезення товару
товароодержувачам - ТОВ Лан-Україна,
ТОВ «ЕКО», що підтверджується актом
здачі-прийняття робіт (т.6 а.с.77),
податковою накладною (т.10 а.с. 193), ТТН (т.6
а.с.75-77).

Відповідно до рахунку-фактури (т.6 а.с.73)
позивач оплатив надані йому послуги, що
підтверджується банківськими
виписками (т.6 а.с.74)

Між Позивачем та ТОВ «Палтос» укладено
договір №01012013 від 01.01.2013 p.. відповідно
до якого перевізник (ТОВ «Палтос»)
здійснює організацію транспортування
вантажу із портів Ілячівськ та Одеса.

Перевізник здійснив транспортні та
експедиційні послуги, що
підтверджується актами
приймання-здачі робіт, ТТН, податковими
накладними (т.10 а.с. 195-203).

Позивач оплатив зазначені вище
послуги, що підтверджується
банківськими виписками.

Між позивачем та ТОВ «Стендпласт»
укладено договір №4-03-13 від 12.03.2013 р.,
відповідно до п.1.1 якого позивач
доручає, а ТОВ «Стендпласт» приймає на
себе зобов'язання з виготовлення
стендів, в кількості та за ціною, яка
зазначена у специфікації.

ТОВ «Стендпласт» виготовив стенди у
кількості 3-х шт. за ціною, зазначеною у
специфікації, що підтверджується
видатковими та податковими накладними,
а позивач, в свою чергу, повністю
оплатив виконання робіт, що
підтверджується банківською випискою
(т.6 а.с. 67-71).

Позивач здійснює оптову торгівлю
товарами, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
тому використовує зазначені стенди для
наглядної демонстрації товару.

Відповідно до договору оренди №78 від 25
грудня 2012 р., (т.6 ст. 15-22) позивач орендує
у ПАТ "Облагротехсервіс" (орендодавець)
складське приміщення, що знаходиться
за адресою: Київська обл.,
Києва-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул.
Київська, 8Д, що

На виконання умов договору оренди
складського приміщення від 25 грудня 2012
року №78 в перевіряємому періоду
надано:

Використання позивачем зазначеного
приміщення у своїй господарській
діяльності підтверджують акт
приймання-передачі приміщення від
01.01.2013 p., Додаток №1 до договору із
зазначенням тарифів, акти
здачі-прийняття робіт /надання послуг,
податкові накладні (т. 6 а.с.23, 24-28, 29; т. 10
ст. 186-190), оборотно-сальдова відомість
(т. 6 а.с. 30-32). Оплату позивачем наданих
йому послуг підтверджують банківські
виписки.

Відповідно до п.2.1. Договору між
позивачем та ТОВ «Мерлін Телеком» на
надання послуг доступу до мережі
Інтернет №1368 від 08.09.2011р.,(т.6 а.с.50-58),
провайдер (ТОВ «Мерлін Телеком») надає
абоненту (позивачу) послуги згідно з
тарифами, які вказані в додатку №1 до
Договору, а абонент сплачує їх згідно
рахунків провайдера.

На виконання умов Договору згідно
рахунку-фактури від 01.10.2011р. №СФ-0004516 та
податкової накладної №297 від 14.10.2011р.,
(т.6 а.с.59, 61) провайдером були надані
позивачу послуги доступу до мережі
Інтернет, що підтверджується актом
здачі-прийняття робіт (т.6 а.с.62).

Зазначені послуги були оплачені
позивачем, що підтверджується
банківською випискою (т.6 а.с.60)

Позивач завдяки доступу в мережу
Інтернет слідкує за оновленням
нормативної бази, дізнається
інформацію про конкурентів, визначає
на який товар є попит, а також має
укладений з відповідачем договір про
забезпечення електронного
документообігу засобами
телекомунікаційного зв'язку.

ТОВ «Алпакс на виконання умов договору
№090407 від 09.04.2013 p., згідно видаткових
накладних (т.6 а.с. 7-11) та податкових
накладних (т.10 а.с.205) поставило
пакувальні матеріали позивачу,
зокрема: скотч пакувальний,
стретч-плівку палетну, а останній
оплатив зазначений товар згідно
рахунків-фактур, що підтверджується
банківськими виписками (т.6 а.с. 1-5, 6,
12-14).

Пакувальний скотч відноситься до
полімерних універсальним пакувальних
матеріалів, і використовується на
виробництві. Скотч можна зафіксувати
на будь-якій поверхні, наприклад,
заклеїти їм картонну коробку або пакет,
герметизувати стики і шви.
Використання скотча дозволяє знизити
трудовитрати на упаковку, полегшити
навантаження і перевіз, уникнути
псування товарів і незапланованих
витрат.

Стретч-плівка - сучасний пакувальний
матеріал, використовується для
пакування та фіксації вантажів.

Основний вид діяльності позивача -
оптова торгівля, тому використовує
пакувальний скотч, стретч-плівку для
пакування товарів, уникнення псування,
тощо.

Здійснення господарських
взаємовідносин між позивачем та ТОВ
«Фудмаркет» за березень 2013 p., ПРАТ
«МТС» за лютий 2013 р., ТОВ «ТД «Копійка»
за жовтень 2011 р., підтверджується
договорами, актами, рахунками та
банківськими виписками про оплату
товару/послуг, заявками, накладними,
тощо.

Між позивачем та ТОВ «Мірель Фудз»
укладено договір № 02/07 від 02 липня 2012
(т.2 а.с. 11). Виконання умов договору
підтверджується заявкою на поставку
товару (т.2 а.с. 24), специфікаціями (т.2
а.с.25-29) видатковими накладними (т.2,
а.с.13-17), податковими накладними (т.2
а.с.18-22), банківською випискою (т.2 а.с.23)

Отриманий від ТОВ «Мірель Фудз» товар
позивач реалізував згідно договорів
поставок, що підтверджується
видатковими накладними (т.2 а.с.82-226)

Копії банківських виписок
підтверджують оплату позивачу
поставленого товару (т.З а.с. 22-120).

Всі зазначені вище документи підписані
та скріплені печатками сторін та мають
всі реквізити відповідно до чинного
законодавства України.

Доказів того, що первинні документи
підписані неуповноваженими особами
відповідачем не надано, а судом першої
інстанції не встановлено.

Перевіркою не встановлено відсутність
документів бухгалтерського і
податкового обліку, необхідних для
підтвердження задекларованих
показників податкового кредиту по
операціям з контрагентами, обов'язок
ведення і зберігання яких покладено на
позивача. Також перевіркою не
встановлено порушень в оформленні
наданих фінансово-господарських
документів вимогам чинного
законодавства.

Господарські договори недійсними
(фіктивними) в судовому порядку не
визнавалися, зміст господарських
зобов'язань не суперечить вимогам
національного законодавства, а
складені на його виконання
фінансово-господарські документи
містять необхідні дані, що
підтверджують факти господарських
операцій та дозволяють ідентифікувати
господарські операції, не містять
розбіжностей і відповідають вимогам
ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.201.1 ст. 201 ПК
України.

Частиною 4 статті 91 Цивільного
кодексу України встановлено, що
цивільна правоздатність юридичної
особи виникає з моменту її створення і
припиняється з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

За змістом зазначеної норми державна
реєстрація юридичної особи є юридично
значимою дією, з якою цивільне та
господарське законодавство пов'язує
виникнення цивільної правоздатності.

На момент вчинення господарських
правовідносин між позивачем та
контрагентами і на момент фактичного
виконання даних господарських
відносин, контрагенти позивача, як
юридичні особи були внесені в Єдиний
державний реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців та
зареєстровані платниками податку на
додану вартість, тому були зобов'язані
нараховувати ПДВ та згідно з п. 201.4
ст. 201 ПК України виписувати
податкові накладні, які згідно з п. 201.10
ст. 201 ПК України є законною
підставою для формування податкового
кредиту.

Рішення суду першої інстанції та
висновки відповідача щодо відсутності
реальності господарських операцій
ґрунтується також на актах про
неможливість проведення зустрічної
звірки контрагентів.

Колегія суддів не приймає до уваги
зазначені акти, оскільки ними не
встановлюється наявність чи
відсутність реальності господарських
операцій.

Фактичні обставини справи засвідчують
здійснення господарської діяльності
між позивачем та контрагентами і
правомірність нарахування податкового
кредиту відповідно до первинних
бухгалтерських документів та по
податковим накладним, які виписані на
виконання умов викладених вище
договірних відносин.

У інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від 01
листопада 2011 року № 1936/11/13-11 зазначено,
що згідно з частиною другою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, саме на податкові органи
покладається обов'язок надати достатні
докази на обґрунтування висновків про
порушення платником податків норм
податкового законодавства, на підставі
яких такому платникові визначено
відповідні грошові зобов'язання.

Документи та інші дані, що спростовують
реальність здійснення господарської
операції, яка відображена в
податковому обліку, повинні
оцінюватися з урахуванням специфіки
кожної господарської операції - умов
перевезення, зберігання товарів,
змісту послуг, що надаються тощо.

При цьому сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Відповідач не спростував належними
засобами доказування дійсність
господарських зобов'язань,
фінансово-господарських документів та
достовірність внесених у них
відомостей, тому в суду немає достатніх
підстав для відхилення наданих
позивачем доказів.

Лише встановлення в ході судового
розгляду факту узгодженості дій
платника податків з недобросовісними
платниками податків (постачальниками)
з метою незаконного отримання
податкових вигод або його обізнаності
з такими діями постачальників чи
сприяння ухиленню постачальниками
товару у ланцюгу постачання від
виконання податкових зобов'язань може
свідчити про незаконність формування
податкового кредиту/витрат, однак
таких обставин встановлено не було.

Законодавство України, не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України
суд застосовує принципи верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Вищевказана позиція узгоджується із
практикою Європейського Суду з прав
людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява №3991/03) Європейський
Суд з прав людини у своєму рішенні від 22
січня 2009 року зазначив, що платник
податку не повинен нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ другий раз, а
також сплачувати пеню. На думку Суду,
такі вимоги стали надмірним тягарем
для платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Позивачем виконано усі необхідні
умови, передбачені податковим
законодавством, які надають йому
правові підстави для нарахування
податкового кредиту, а висновки
податкового органу про вчинення
платником податків порушень
податкового законодавства по
взаєморозрахунках з вказаними
контрагентами за період, що
перевірявся, є необґрунтованими та
суперечать матеріалам справи.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірності
прийнятих ним рішень.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи
призвели до неправильного вирішення
справи, тому постанова Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 червня 2014 року підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови по справі,
якою необхідно позов ТОВ "Мірель Трейд"
задовольнити.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 202, 207 КАС України,
суд

Постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мірель
Трейд" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 червня 2014 року - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 23 червня 2014 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мірель Трейд"
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Оболонському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві від 20.01.2014
р. №, №, №, №, від
09.04.2014 р. №.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

Постанову може бути оскаржено в
касаційному поряд ку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
шляхом подання касаційної скарги
протягом двадцяти днів піс ля набрання
постановою законної сили.

Постанову складено в повному обсязі -
19.08.2014 р.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова Судді:Л.М.
Гром, Н.І. Горбань

Головуючий суддя

Бєлова Л.В.

Судді:

Гром Л.М.

Горбань Н.І.