Справа № 2а-404/12/2770
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2014 року
м. Київ К/800/16526/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Кравцова О.В.,

Розваляєвої Т.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на
постанову окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 11.05.2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Севастопольської міської ради, третя
особа - ОСОБА_4, про визнання
протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
окружного адміністративного суду м.
Севастополя з позовом до
Севастопольської міської ради, третя
особа - ОСОБА_4, про визнання
протиправним та скасування рішення.

Постановою окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від

11.05.2012 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 було відмовлено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 21.01.2013 року апеляційну скаргу
ОСОБА_2 було залишено без задоволення, а
постанову окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 11.05.2012 року - без
змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2
- ОСОБА_3, не погоджуючись з даними
рішеннями, посилаючись на допущені
судами порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 11.05.2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2013 року
та ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

ОСОБА_4 подано заперечення на касаційну
скаргу, в яких він просить залишити
касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 без задоволення, а оскаржувані
рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3
задоволенню не підлягає, оскільки
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що рішенням
Севастопольської міської ради від
15.12.2009 року № 8798 затверджені матеріали
вибору міста розташування земельної
ділянки і надано дозвіл ОСОБА_2 на
розробку проекту землеустрою по
відводу земельної ділянки
орієнтованою площею 0,10га, розташованої
по АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка).

Постановою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 08.02.2011 року у справі № 2а-283/10/2703
рішення Севастопольської міської ради
від 15.12.2009 року № 8798 скасовано.

12.05.2011 року ОСОБА_2 звернувся до
Севастопольської міської ради із
заявою повторно розглянути питання
щодо надання згоди на розробку проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

На підставі заяви ОСОБА_4 управлінням
містобудування та архітектури
Севастопольської міської державної
адміністрації 25.05.2011 року надано
позитивній містобудівний висновок
щодо відводу земельної ділянки по
АДРЕСА_1, який разом із відповідною
справою 26.05.2011 року направлений на
адресу Севастопольської міської ради
для прийняття рішення відповідно до
Порядку надання земельних ділянок.

Постійно діючою комісією
Севастопольської міської ради з питань
містобудівництва, врегулювання
земельних та водних відносин 12.08.2011
року прийняте рішення підтримати
звернення ОСОБА_4 як ветерана Великої
Вітчизняної війни, який має
позачергове право на отримання
земельної ділянки та на підставі
першочерговості звернення до органів
виконавчої влади, скасувавши рішення
постійної комісії від 24.06.2011 року.

24.11.2011 року постійно діюча комісія на
засіданні прийняла рішення про надання
згоди ОСОБА_4 на розробку проекту
землеустрою щодо відводу земельної
ділянки по АДРЕСА_1.

Севастопольською міською радою 29.11.2011
року прийнято рішення № 2066 «Про
надання згоди ОСОБА_4 на розроблення
проекту землеустрою по відводу
земельної ділянки орієнтовною площею
0,08 га, розташованої по АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна
ділянка)».

ОСОБА_2, вважаючи, що рішенням
Севастопольської міської ради від
29.11.2011 року № 2066 порушено його права на
отримання вищезазначеної земельної
ділянки звернувся до суду з даним
позовом про скасування цього рішення.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті
26 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
відповідно до закону питання
регулювання земельних відносин.

Пунктом 12 Перехідних положень
Земельного кодексу України
передбачено, що до розмежування земель
державної та комунальної власності
повноваження щодо розпорядження
землями (крім земель, переданих у
приватну власність, та земель,
зазначених в абзаці третьому цього
пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
насланих пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Згідно із частиною 6 статті 118
Земельного кодексу України, громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
комунальної власності для будівництва
і обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву до відповідної селищної ради за
місцезнаходженням земельної ділянки. У
заяві зазначаються бажані розмірі та
мета її використання.

Відповідно до статті 125 Земельного
Кодексу України, право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із частиною 1 статті 126
Земельного кодексу України, документом
що посвідчує право власності на
земельну ділянку є зокрема державний
акт, крім випадків, визначених частиною
2 цієї статті.

Як встановлено судом, позивач не набув
права на спірну земельну ділянку, не
зареєстрував таке право та не отримав
документ, який посвідчує його право
власності або користування на дану
земельну. Отже, на момент прийняття
оскарженого рішення Севастопольською
міською радою зазначена земельна
ділянка була вільною від будь-яких
зареєстрованих на неї прав осіб.

Отже, приймаючи оскаржуване рішення
відповідач здійснював розпорядження
земельною ділянкою, яка була вільною
від прав третіх осіб, а відтак, діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи, що рішення
Севастопольської міської ради від
29.11.2011 року № 2066 «Про надання згоди
ОСОБА_4 на розроблення проекту
землеустрою по відводу земельної
ділянки орієнтовною площею 0,08 га,
розташованої по АДРЕСА_1 для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)»
прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачений
законами України, суд першої інстанції,
з яким погодився суд апеляційної
інстанції, дійшов вірного висновку
відмовивши у задоволенні позовних
вимог його скасування.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій є законними і не підлягають
скасуванню, оскільки суди, всебічно
перевіривши обставини справи, вирішили
спір у відповідності з нормами
матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин; в
них повно відображені обставини, що
мають значення для справи, висновки
судів щодо встановлених обставин і
правові наслідки є правильними, а
доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а
постанову окружного адміністративного
суду м. Севастополя від 11.05.2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 21.01.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Севастопольської міської ради, третя
особа - ОСОБА_4, про визнання
протиправним та скасування рішення -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

О.В. Кравцов

Т.С. Розваляєва