Справа № 2а-68/11 (2а/456/152/13)
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" серпня 2014 р. м.
Київ К/800/39182/14

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівВасильченко Н.
В., Гончар Л. Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4
на ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, Лисовицької сільської ради
Стрийського району Львівської області
про скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_5 та
Лисовицької сільської ради
Стрийського району Львівської області
про визнання протиправним та
скасування рішення Лисовицької
сільської ради Стрийського району
Львівської області про затвердження
технічної документації та безоплатну
передачу земельної ділянки у власність
від 15 січня 2010 року № 1637 і скасування
державного акту на право власності на
земельну ділянку серія ЯК № 872551,
виданого 04 березня 2010 року ОСОБА_5

Постановою Стрийського міськрайонного
суду Львівської області від 28
листопада 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року скасовано постанову Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області від 28 листопада 2013 року та
закрито провадження у справі.

Закриваючи апеляційне провадження, суд
виходив з того, що відповідно до вимог
пункту першого частини першої статті 157
КАС України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства. Цей
висновок суду мотивований тією
обставиною, що спір про визнання
протиправним та скасування рішення про
затвердження технічної документації
по підготовці до видачі державного
акту на право власності на земельну
ділянку є спором про право.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просив його скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду апеляційної інстанції.

Заперечень на касаційну скаргу не
надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга підлягає задоволенню.

Пунктом 1 частини першої статті 17 КАС
України передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень згідно із
пунктом 7 частини першої вищезгаданої
статті КАС України - це орган державної
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Конституційний Суд України в своєму
рішенні від 01 квітня 2010 року N 10-рп/2010
зазначив, що системний аналіз положень
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" (частини
першої статті 10, статей 16, 17, 18, 25, 26 та
інших) свідчить, що органи місцевого
самоврядування при вирішенні питань
місцевого значення, віднесених
Конституцією України та законами
України до їхньої компетенції, є
суб'єктами владних повноважень, які
виконують владні управлінські функції,
зокрема нормотворчу, координаційну,
дозвільну, реєстраційну, розпорядчу.

Системний аналіз вказаних статей дає
підстави для висновку, що цей спір
відноситься до юрисдикції
адміністративних судів.

На такі обставини суд апеляційної
інстанції увагу не звернув, що стало
підставою для прийняття рішення у
справі з порушенням норм
процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи для продовження розгляду є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
постановлення незаконної ухвали, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року скасувати, а справу направити до
суду апеляційної інстанції для
продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: