Справа № 821/3282/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/3282/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

представників позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника відповідача - Юдіна В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень, рішення про
застосування штрафних санкцій, вимоги
про сплату боргу,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_4) звернувся з
позовом до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач, ДПІ у
м.Херсоні), в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 28.07.2014 р. №
02, яким позивачу збільшено
грошові зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на 153396,82 грн., з
яких за основним платежем на 122717,46 грн.,
за штрафними санкціями на 30679,36 грн., №
, яким позивачу збільшено грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість на 185275,65 грн., з яких за
основним платежем на 148220,52 грн., за
штрафними санкціями на 37055,13 грн.,
рішення від 28.07.2014 р. № 2 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску у розмірі 2654,28 грн., вимогу про
сплату боргу (недоїмки) від 28.07.2014 р. №
Ф-2.

Свої вимог мотивує неправомірністю
висновків ДПІ у м.Херсоні щодо
безтоварності господарських операцій
між позивачем та ПП "Таврійські нафтові
регіони", ТОВ "АТН Логістик", ПФ "Астер",
ТОВ "Агро Союз Миколаїв", оскільки факт
отримання товарів від вказаних
контрагентів підтверджується
первинними документами, які є належним
доказом формування показників
звітності з податку на доходи фізичних
осіб та з податку на додану вартість.
Застосування штрафних санкцій за не
нарахування єдиного внеску та
направлення вимоги про сплату недоїмки
безпосередньо пов'язано з протиправною
позицією ДПІ у м.Херсоні щодо
неправомірності формування витрат та
податкового кредиту по відносинах з ПП
"Таврійські нафтові регіони", ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агро Союз
Миколаїв", у зв'язку з чим рішення від
28.07.2014 р. № 2 та вимога про сплату
боргу (недоїмки) від 28.07.2014 р. № Ф-2
є незаконними та підлягають
скасуванню.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги та
просили їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача заперечував
проти позовних вимог, оскільки
встановлені за наслідком перевірки
порушення позивачем вимоги діючого
законодавства є обґрунтованими, та як
наслідок, прийняті на їх підставі
спірні податкові повідомлення-рішення
є законними. Зокрема, представник
відповідача зазначив, що позивач
упродовж 2012-2013 років протиправно
сформував витрати та податковий кредит
по господарських операціях з
контрагентами - ПП "Таврійські нафтові
регіони", ТОВ "АТН Логістик", ПФ "Астер",
ТОВ "Агро Союз Миколаїв", які є
безтоварними, оскільки за наслідками
перевірок вищезазначених суб'єктів
господарювання встановлено
відсутність факту реального вчинення
господарських операцій. У зв'язку з
неправильним формуванням витрат та
податкового кредиту позивачем було
занижено суму єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Просить
відмовити в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
докази, суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що у період з 30.05.2014
р. по 13.06.2014 р. відповідачем проведено
документальну планову виїзну
перевірку ФОП ОСОБА_4 щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків та
зборів за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2013 р.,
дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками, правильності
нарахування, обчислення та сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.01.2011 р. по
31.12.2013 р., за результатами якої складено
акт від 20.06.2014 р. № 927/21031702/НОМЕР_1.

У висновку акту перевірки вказано на
наступні порушення:

1. п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" занижено суму
єдиного внеску з чистого
оподатковуваного доходу за
перевіряємий період на суму 45813,08 грн., у
тому числі: за 2012 р. - 7272,48 грн., за 2013 р. -
38540,60 грн.;

2. п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, у
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 148220,52
грн., у тому числі за періоди: 08 місяць
2012 року у сумі 6800,48 грн., 10 місяць 2012 року
у сумі 665,23 грн., 06 місяць 2013 року у сумі
6753,60 грн., 07 місяць 2013 року у сумі 52340,97
грн., 08 місяць 2013 року у сумі 13881,27 грн., 09
місяць 2013 року у сумі 21220,59 грн., 10 місяць
2013 року у сумі 32450 грн., 12 місяць 2013 року
у сумі 14108,38 грн.;

3. п.177.2, п177.4 ст.177, пп.139.1.1, пп.139.1.9 п.139.1
ст.139, ст.177 ПК України, а саме -
заниження податку на доходи фізичних
осіб за 2012 рік у сумі 5599,27 грн. та за 2013
рік у сумі 117118,19 грн.

На підставі вказаних висновків ДПІ у
м.Херсоні винесено податкові
повідомлення-рішення від 28.07.2014 р. №
02, яким позивачу збільшено
грошові зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб на 153396,82 грн., з
яких за основним платежем на 122717,46 грн.,
за штрафними санкціями на 30679,36 грн., №
, яким позивачу збільшено грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість на 185275,65 грн., з яких за
основним платежем на 148220,52 грн., за
штрафними санкціями на 37055,13 грн.,
рішення від 28.07.2014 р. № 2 про
застосування штрафних санкцій за
донарахування територіальним органом
доходів і зборів або платником
своєчасно не нарахованого єдиного
внеску у розмірі 2654,28 грн. та направлено
вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
28.07.2014 р. № Ф-2 на суму 45813,08 грн.

Оцінюючи правомірність прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, суд виходить з
встановлених в ході розгляду справи
фактичних обставин та їх узгодженості
з положеннями Податкового кодексу
України.

Так, підставою для донарахування
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість та з податку на доходи
фізичних осіб слугували висновки ДПІ у
м.Херсоні про безтоварність
господарських операцій позивача з ПП
"Таврійські нафтові регіони", ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агро Союз
Миколаїв". Ці висновки відповідача
ґрунтуються на тому, що за результатами
перевірок ПП "Таврійські нафтові
регіони" (акт від 03.02.2014 р. №
36/21-03-22-03/34668958), ТОВ "АТН Логістик" (акт
від 24.04.2013 р. № 1115/26-59-22-03/36946439), ПФ "Астер"
(акт від 08.11.2013 р. № 1314/21-03-22-01/24956105) не
підтверджено реальність проведення
фінансово-господарської діяльності.
Також ДПІ у м.Херсоні вказало на
розбіжності між задекларованими ФОП
ОСОБА_4 сумами податкового кредиту та
задекларованими ПП "Таврійські нафтові
регіони", ПФ "Астер", ТОВ "Агро Союз
Миколаїв" сумами податкових
зобов'язань. З вказаних підстав
відповідач вважає, що витрати та
податковий кредит позивача по
відносинах з цими підприємствами
документально не підтверджено.

Між тим суд не погоджується з такими
висновками відповідача з наступних
підстав.

Порядок формування витрат та
податкового кредиту врегульовано
Податковим кодексом України.

Так, положеннями п.177.1 ст.177 ПК України
визначено, що доходи фізичних
осіб-підприємців, отримані протягом
календарного року від провадження
господарської діяльності,
оподатковуються за ставками,
визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього
Кодексу.

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України
об'єктом оподаткування є чистий дохід,
тобто різниця між загальним
оподатковуваним доходом (виручка у
грошовій та не грошовій формі) і
документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
особи-підприємця.

Згідно з п.177.4 ст.177 ПК України до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом ІІІ цього Кодексу.

Приписами п.138.2 ст.138 ПК України
передбачено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
цього Кодексу.

Згідно пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Відповідно до п.п.198.2, 198.3 ст.198 ПК
України податковий кредит платника ПДВ
визначається виходячи із сум ПДВ
сплачених (нарахованих) постачальникам
товарів/послуг, підтверджених належним
чином складеними податковими
накладними та при умові, якщо ці
товари/послуги призначені для
використання в оподатковуваній
господарській діяльності такого
платника податку.

Згідно з п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Отже, з точки зору податкового
законодавства України головними
умовами для формування витрат та
податкового кредиту є використання
придбаних товарів (робіт, послуг) у
власній господарській діяльності
платника податків у межах
оподатковуваних операцій та належне
документування сплаченого ПДВ.

1) Судом встановлено, що між ФОП ОСОБА_4
та ПП "Таврійські нафтові регіони" було
укладено договір поставки
нафтопродуктів від 09.04.2012 р. № 090412-1,
відповідно до якого Постачальник
зобов'язується передати у власність, а
Покупець зобов'язується прийняти й
оплатити паливно-мастильні матеріали,
найменування і характеристики якого
наведено в п.1.2 договору.

Поставка товару може здійснюватися на
території України автомобільним
транспортом Перевізника або
автомобільним транспортом Покупця
окремими партіями. Датою поставки
товару транспортом Покупця вважається
дата передачі товару в транспортний
засіб Покупця, зазначена у
товарно-транспортній накладній або в
накладній на відпуск
товарно-матеріальних цінностей після
підписання її представником
Одержувача, на ім'я якого видана
довіреність Покупця (п.п.2.3, 2.7 договору).

На виконання умов договору ПП
"Таврійські нафтові регіони" у серпні
2012 року поставило позивачу
нафтопродукти на загальну суму 85395 грн.,
з яких ПДВ - 14232,50 грн., що
підтверджується рахунками-фактурами
від 04.08.2012 р. № СФ-0000635, від 07.08.2012 р. №
СФ-0000647, від 16.08.2012 р. № СФ-0000692,
видатковими накладними від 04.08.2012 р. №
РН-0000637, від 07.08.2012 р. № РН-0000649, від 16.08.2012
р. № РН-0000693, від 31.08.2012 р. № РН-0000748,
податковими накладними від 04.08.2012 р. №
647, від 07.08.2012 р. № 659, від 16.08.2012 р. № 705,
від 31.08.2012 р. № 762.

Розрахунки між сторонами проводилися у
безготівковій формі згідно долучених
до матеріалів справи платіжних
доручень від 13.08.2012 р. № 92, від 23.08.2012 р.
№№ 94, 95, банківських виписок.

Перевезення нафтопродуктів
здійснювалося ФОП ОСОБА_4 власним
автотранспортом, що відповідає п.2.7
договору від 09.04.2012 р. № 090412-1, та
підтверджується товарно-транспортними
накладними на відпуск нафтопродуктів
від 04.08.2012 р. № 0408-1, від 07.08.2012 р. № 0708-1,
від 16.08.2012 р. № 1608-8, від 31.08.2012 р. № 3108-3.

Наявність у позивача транспортних
засобів та водіїв для здійснення
перевезення, які зазначені у
товарно-транспортних накладних,
підтверджено як актом перевірки (арк.3
акту), так і свідоцтвами про реєстрацію
транспортних засобів та трудовими
договорами від 07.11.2008 р. № 3384, від 04.04.2011
р. №№ 1617, 1618, 1619, від 01.06.2012 р., які
зареєстровані у Херсонському міському
центрі зайнятості.

2) 25.06.2013 р. між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "АТН
Логістик" було укладено договір
купівлі-продажу № 4, відповідно до п.1
якого Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити нафтопродукти відповідно до
вимог якості, строк та на умовах,
вказаних у цьому договорі.

Товар поставляється за рахунок Покупця
транспортним засобом на склад Покупця
(п.3.3 договору).

На виконання умов договору ТОВ "АТН
Логістик" упродовж червня-вересня,
листопада-грудня 2013 року поставило
позивачу нафтопродукти на загальну
суму 1028905,19 грн., з яких ПДВ - 171484,20 грн.,
що підтверджується рахунками від 25.06.2013
р. № 8, від 01.07.2013 р. № 16, від 03.07.2013 р. № 18,
видатковими накладними від 25.06.2013 р. №
11, від 01.07.2013 р. № 2, від 03.07.2013 р. № 4, від
05.07.2013 р. № 6, від 10.07.2013 р. № 11, від 15.07.2013
р. № 30, від 18.07.2013 р. № 41, від 29.07.2013 р. № 87,
від 09.08.2013 р. № 26, від 02.09.2013 р. № 7, від
03.09.2013 р. № 10, від 16.09.2013 р. № 50, від 15.11.2013
р. № 26, від 18.11.2013 р. № 28, від 22.11.2013 р. № 37,
від 28.11.2013 р. № 45, від 03.12.2013 р. № 4, від
12.12.2013 р. № 13, податковими накладними
від 25.06.2013 р. № 10, від 01.07.2013 р. № 2, від
03.07.2013 р. № 4, від 05.07.2013 р. № 6, від 10.07.2013 р.
№ 11, від 15.07.2014 р. № 30, від 18.07.2014 р. № 41,
від 29.07.2014 р. № 87, від 09.08.2013 р. № 26, від
02.09.2013 р. № 7, від 03.09.2013 р. № 10, від 06.09.2013
р. № 40, від 16.09.2013 р. № 49, від 15.11.2013 р. № 25,
від 18.11.2013 р. № 27, від 22.11.2013 р. № 37, від
28.11.2013 р. №№ 45, 45/1, від 03.12.2013 р. № 4, від
12.12.2013 р. № 13.

Розрахунки між сторонами проводилися у
безготівковій формі згідно долучених
до матеріалів справи платіжних
доручень від 26.06.2013 р. № 112, від 01.07.2013 р.
№ 118, від 04.07.2013 р. №№ 119, 120, від 08.07.2013 р.
№ 125, від 10.07.2013 р. № 127, від 11.07.2013 р. № 130,
від 16.07.2013 р. № 131, від 19.07.2013 р. № 135, від
30.07.2013 р. № 138, від 09.08.2013 р. №№ 143, 144, 147,
від 02.09.2013 р. № 160, від 03.09.2013 р. № 161, від
06.09.2013 р. № 165, від 16.09.2013 р. № 169, від 26.09.2013
р. № 175, від 19.11.2013 р. №№ 208, 210, від 25.11.2013
р. № 212, від 29.11.2013 р. № 215, від 02.12.2013 р. №
219, від 03.12.2013 р. № 222, від 10.12.2013 р. № 225,
від 12.12.2013 р. № 226, від 13.12.2013 р. № 228, від
30.12.2013 р. № 234, банківських виписок.

Перевезення нафтопродуктів
здійснювалося ФОП ОСОБА_4 власним
автотранспортом та підтверджується
товарно-транспортними накладними на
відпуск нафтопродуктів від 25.06.2013 р. №
11, від 01.07.2013 р. № 2, від 03.07.2013 р. № 4, від
05.07.2013 р. № 6, від 10.07.2013 р. №№ 11, 11/1, від
15.07.2013 р. № 30, від 18.07.2013 р. № 41, від 29.07.2013
р. № 87, від 09.08.2013 р. №№ 26, 26/1, від 02.09.2013 р.
№ 7, від 03.09.2013 р. № 10, від 16.09.2013 р. № 50,
від 15.11.2013 р. № 26, від 18.11.2013 р. № 28, від
22.11.2013 р. № 37, від 28.11.2013 р. № 45, від 03.12.2013
р. № 4, від 12.12.2013 р. № 13.

Наявність у позивача транспортних
засобів та водіїв для здійснення
перевезення, які зазначені у
товарно-транспортних накладних,
підтверджено як актом перевірки (арк.3
акту), так і свідоцтвами про реєстрацію
транспортних засобів та трудовими
договорами від 07.11.2008 р. № 3384, від 04.04.2011
р. №№ 1617, 1618, 1619, від 01.06.2012 р., які
зареєстровані у Херсонському міському
центрі зайнятості.

3) 05.10.2012 р. та 17.01.2013 р. між ФОП ОСОБА_4 та
ПФ "Астер" було укладено договори
поставки нафтопродуктів № 051012-5 та №
170113-1, відповідно до яких Постачальник
зобов'язується передати у власність, а
Покупець зобов'язується прийняти й
оплатити паливно-мастильні матеріали,
найменування і характеристики якого
наведено в п.1.2 договору.

Поставка товару може здійснюватися на
території України автомобільним
транспортом Перевізника або
автомобільним транспортом Покупця
окремими партіями. Датою поставки
товару транспортом Покупця вважається
дата передачі товару в транспортний
засіб Покупця, зазначена у
товарно-транспортній накладній або в
накладній на відпуск
товарно-матеріальних цінностей після
підписання її представником
Одержувача, на ім'я якого видана
довіреність Покупця (п.п.2.3, 2.7
договорів).

На виконання умов договору ПФ "Астер" у
жовтні-грудні 2012 року, січні-лютому 2013
року поставило позивачу нафтопродукти
на загальну суму 303166 грн., з яких ПДВ -
50527,66 грн., що підтверджується
рахунками-фактурами від 05.10.2012 р. №
СФ-0000037, від 11.10.2012 р. № СФ-0000059, від 26.10.2012
р. № СФ-0000142, від 01.11.2012 р. № СФ-0000159, від
12.11.2012 р. № СФ-0000202, від 27.11.2012 р. № СФ-0000263,
від 28.12.2012 р. № СФ-0000392, від 17.01.2013 р. №
СФ-0000049, від 25.01.2013 р. № СФ-0000089, від 29.01.2013
р. № СФ-0000098, видатковими накладними від
05.10.2012 р. № РН-0000035, від 11.10.2012 р. № РН-0000056,
від 26.10.2012 р. № РН-00000138, від 01.11.2012 р. №
РН-0000154, від 12.11.2012 р. № РН-0000201, від 27.11.2012
р. № РН-0000258, від 27.12.2012 р. № РН-0000375, від
28.12.2012 р. № РН-0000378, від 17.01.2013 р. № РН-0000048,
від 25.01.2013 р. № РН-0000088, від 28.01.2013 р. №
РН-0000089, від 29.01.2013 р. № РН-0000098, від 26.02.2013
р. № РН-0000212, податковими накладними від
05.10.2012 р. № 2, від 11.10.2012 р. № 46, від 26.10.2012
р. № 125, від 01.11.2012 р. № 142, від 12.11.2012 р. №
188, від 27.11.2012 р. № 244, від 27.12.2012 р. № 359,
від 28.12.2012 р. № 367, від 17.01.2013 р. № 49, від
25.01.2013 р. № 86, від 28.01.2013 р. № 87, від 29.01.2013
р. № 96, від 26.02.2013 р. № 215.

Розрахунки між сторонами проводилися у
безготівковій формі згідно долучених
до матеріалів справи платіжних
доручень від 12.10.2012 р. № 129, від 15.10.2012 р.
№ 131, від 02.11.2012 р. № 14, від 12.11.2012 р. № 144,
від 27.11.2012 р. № 146, від 07.12.2012 р. № 148, від
12.12.2012 р. № 149, від 27.12.2012 р. № 156, від 15.01.2013
р. № 4, від 25.01.2013 р. №№ 6, 10, від 30.01.2013 р. №
14, від 07.02.2013 р. № 18. банківських виписок.

Перевезення нафтопродуктів
здійснювалося ФОП ОСОБА_4 власним
автотранспортом, що відповідає п.2.7
договорів від 05.10.2012 р. № 051012-5, від 17.01.2013
р. № 170113-1, та підтверджується
товарно-транспортними накладними на
відпуск нафтопродуктів від 05.10.2012 р. №
0510-6, від 11.10.2012 р. № 1110-4, від 26.10.2012 р. №
2610-8, від 01.11.2012 р. № 0111-1, від 12.11.2012 р. №
1211-2, від 27.11.2012 р. № 2711-1, від 27.12.2012 р. №
2712-7, від 28.12.2012 р. № 2812-3, від 17.01.2013 р. №
1701-12, від 25.01.2013 р. № 2501-8, від 28.01.2013 р. №
2801-1, від 29.01.2013 р. № 2901-5, від 26.02.2013 р. №
2609-9.

Наявність у позивача транспортних
засобів та водіїв для здійснення
перевезення, які зазначені у
товарно-транспортних накладних,
підтверджено як актом перевірки (арк.3
акту), так і свідоцтвами про реєстрацію
транспортних засобів та трудовими
договорами від 07.11.2008 р. № 3384, від 04.04.2011
р. №№ 1617, 1618, 1619, від 01.06.2012 р., які
зареєстровані у Херсонському міському
центрі зайнятості.

На підтвердження отримання від ПП
"Таврійські нафтові регіони", ПФ "Астер",
ТОВ "АТН Логістик" нафтопродуктів
(бензину, дизельного пального)
позивачем надано сертифікати
відповідності та паспорти якості.

4) У жовтні 2012 року позивачем було
отримано від ТОВ "Агро Союз Миколаїв" 2
передні ресори вартістю 3991,37 грн., з
яких ПДВ - 665,23 грн., що підтверджується
рахунком від 29.10.2012 р. № 06243, накладною
від 31.10.2012 р. № 04951/03, податковою
накладною від 29.10.2012 р. № 272.

Розрахунки між сторонами здійснено у
безготівковій формі згідно долученого
до справи платіжного доручення від
30.10.2012 р. № 135.

Аналіз наданих позивачем податкових та
видаткових накладних, інших первинних
та платіжних документів свідчить про
дотримання позивачем спеціальних
вимог щодо документального
підтвердження сум податкового кредиту
та витрат по операціях з вищевказаними
контрагентами, які були предметом
перевірки.

Зазначені контрагенти позивача на
момент проведення операцій з ФОП
ОСОБА_4 були зареєстровані платниками
податку на додану вартість, а тому мали
право на виписку податкових накладних.

Суд вважає, що не може бути підставою
для позбавлення позивача права на
формування витрат та податкового
кредиту порушення податкового
законодавства іншими контрагентами по
ланцюгу постачання.

За приписами пп.16.1.2-16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК
України платник податків зобов'язаний
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Таким чином, ведення податкового
обліку покладено на кожного окремого
платника податку. При цьому такий
платник несе самостійну
відповідальність за порушення правил
ведення податкового обліку. Зазначена
відповідальність стосується кожного
окремого платника податку і не може
автоматично поширюватися на третіх
осіб, у тому числі на його контрагентів.

Суд зазначає, що податкове
законодавство України не містить норм,
які б ставили в залежність право
платника податку на формування
податкового кредиту та витрат від
можливих порушень податкової
дисципліни з боку його контрагентів,
або зобов'язували б платників податків
контролювати дотримання своїми
контрагентами норм законодавства.
Можливі порушення контрагентами
платника податків податкової
дисципліни, у тому числі не
декларування своїх зобов'язань або не
сплата податку до бюджету, ще не є
достатньою підставою для позбавлення
платника податків права на податковий
кредит з ПДВ по операціям з такими
контрагентами.

Встановлені податковим органом
будь-які факти незаконної діяльності
контрагентів платника податків
повинні оцінюватися судом з
урахуванням можливої обізнаності
позивача щодо таких обставин, або
наявної у позивача реальної можливості
з'ясувати їх.

Наведені в акті перевірки обставині
діяльності ПП "Таврійські нафтові
регіони", ТОВ "АТН Логістик", ТОВ "Агро
Союз Миколаїв", ПФ "Астер", з якими ДПІ у
м.Херсоні пов'язує безтоварність
операцій із позивачем, були виявлені
податковим органом вже після
проведених позивачем з ними операцій.

Докази, які б підтвердили той факт, що
позивач був обізнаний про обставини
діяльності цих контрагентів, в
матеріалах справи відсутні. ДПІ у
м.Херсоні не обґрунтовує наявність у
позивача реальної можливості з'ясувати
всі обставини діяльності його
постачальників на момент проведення з
ними операцій.

Стосовно механізму підтвердження
платниками податків реальності тих
господарських операцій, по яких були
сформовані витрати та податковий
кредит з ПДВ, слід зазначити, що
Податковий кодекс України встановлює
вимоги лише щодо документального
підтвердження задекларованих
господарських операцій, а як вже
зазначено вище, акт перевірки не
містить зауважень щодо правильності
складання наданих позивачем первинних
документів.

Суд вважає, що з урахуванням
закріпленої в ст.204 ЦК України
презумпції правомірності правочину, а
також враховуючи вимоги ст.71 КАС
України, за якою обов'язок доказування
правомірності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень покладається на такого
суб'єкта, ДПІ у м.Херсоні повинна надати
суду належні та достовірні докази
своїх тверджень про те, що
задекларовані позивачем операції з
придбання товарів у вищевказаних
контрагентів в реальності не
виконувались, а мало місце лише
перерахування позивачем на їхню адресу
коштів з метою завищення податкового
кредиту без фактичного отримання від
них товарів. А оскільки такі дії мають
злочинний характер, то доказом їх
вчинення може бути лише відповідне
рішення, винесене в порядку
кримінально-процесуального
судочинства. Однак у даній справі
докази вчинення позивачем таких дій
відсутні.

З наведеного слідує, що під час
проведення господарської операції із
суб'єктом господарювання, що має ознаки
фіктивності, платник податків може
бути необізнаним стосовно дійсного
стану правосуб'єктності свого
контрагента і реально отримати товари,
роботи чи послуги від осіб, які діють
від імені такого контрагента і мають
наміри порушити податкове
законодавство, або ж бути обізнаним
щодо фіктивності такого контрагента, і
використовувати його з метою
незаконної конвертації грошових
коштів, завищення своїх валових витрат
та податкового кредиту.

При цьому в першому випадку дії
платника податків є добросовісними, і
такими, що не порушують приписи
податкового законодавства, а в другому
випадку його дії є незаконними, що
вичиняються із прямим умислом на
порушення норм податкового
законодавства і тягнуть як податкову,
так і кримінальну відповідальність.

ДПІ у м.Херсоні не посилається на факти
вчинення позивачем чи його
представниками таких злочинних дій, і
не надає докази притягнення позивача
та осіб, які причетні до діяльності
вищевказаних контрагенті, до
кримінальної відповідальності за такі
дії.

З акту перевірки ФОП ОСОБА_4 слідує, що
відповідачем взято до уваги висновки,
викладені у актах ДПІ від 03.02.2014 р. №
36/21-03-22-03/34668958 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП "Таврійські нафтові
регіони" з питання дотримання вимог
податкового законодавства при
взаєморозрахунках з ПП "Юг Інвест" та з
контрагентами-покупцями за серпень 2012
року", від 08.11.2013 р. № 1314/21-03-22-01/24956105 "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ПФ
"Астер" з питання дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ "Карбон-Юг" за
період з 03.09.2012 р. по 02.08.2013 р. та
подальшої реалізації або використання
у господарській діяльності придбаних
товарів".

Між тим, ПП "Таврійські нафтові регіони"
та ПФ "Астер" оскаржило висновки цих
актів у судовому порядку:

- постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 12.02.2014 р.
частково задоволено позовні вимоги ПФ
"Астер": визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення від 19.11.2013 р. №
про визначення суми грошового
зобов'язання із ПДВ за основним
платежем на 494724 грн. та за штрафними
санкціями на 247362 грн., № про
визначення суми грошового зобов'язання
із податку на прибуток за основним
платежем на 297171,10 грн. та за штрафними
санкціями на 74292,77 грн., № про
визначення суми грошового зобов'язання
за платежем адміністративні штрафи на
510 грн.; зобов'язано ДПІ у м.Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області
відновити в базі даних "Система
"Податковий блок" - співставлення
податкових зобов'язань і податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПС України" показники
податкових зобов'язань та податкового
кредиту ПФ "Астер", які були
відкориговані на підставі акту від
08.11.2013 р. № 1314/21-03-22-01/24956105 "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ПФ
"Астер" з питання дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ "Карбон-Юг" за
період з 03.09.2012 р. по 02.08.2013 р. та
подальшої реалізації або використання
у господарській діяльності придбаних
товарів".

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 29.04.2014 р.
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 12.02.2014 р.
залишено без змін, а ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
30.07.2014 р. відмовлено у відкритті
касаційного провадження.

- постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 28.05.2014 р.
позовні вимоги ПП "Таврійські нафтові
регіони" задоволено: визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення від 18.02.2014 р. №
про визначення зобов'язань із
податку на додану вартість за основним
платежем на 61138 грн. та за штрафними
санкціями на 30569 грн., № про
визначення зобов'язань із податку на
прибуток за основним платежем на 64195
грн. та за штрафними санкціями на 32097
грн.; визнано неправомірними дії ДПІ у
м.Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській
області, які полягають в зміні в
електронній базі даних "Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" АІС
"Податковий блок" показників
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з ПДВ, які задекларовані ПП
"Таврійські нафтові регіони" за серпень
2012 року, вчинені на підставі акту від
03.02.2014 р. № 36/21-03-22-06/34668958 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП "Таврійські нафтові
регіони" з питання дотримання вимог
податкового законодавства при
взаєморозрахунках з ПП "Юг Інвест" та з
контрагентами-покупцями за серпень 2012
року"; зобов'язано ДПІ у м.Херсоні ГУ
Міндоходів у Херсонській області
вилучити з бази даних "Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України" АІС
"Податковий блок" інформацію, внесену
на підставі акту від 03.02.2014 р. №
36/21-03-22-06/34668958 "Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП "Таврійські нафтові
регіони" з питання дотримання вимог
податкового законодавства при
взаєморозрахунках з ПП "Юг Інвест" та з
контрагентами-покупцями за серпень 2012
року", та поновити ПП "Таврійські
нафтові регіони" відомості щодо
задекларованих податкових зобов'язань
з податку на додану вартість на суму
696006 грн. та податкового кредиту з
податку на додану вартість на суму 757144
грн. за серпень 2012 року.

Дана постанова не набрала законної
сили у зв'язку з апеляційним
оскарженням.

Окремо суд зазначає, що відповідачем
взято до уваги інформацію, викладену в
акті ДПІ від 24.04.2014 р. № 1115/26-59-22-03/36946439
"Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ "АТН Логістик" щодо
підтвердження господарських відносин
з контрагентами за період з 01.03.2013 р. по
31.03.2014 р.".

З аналізу положень п.73.5 ст.73 ПК України,
п.п.6.7 Порядку проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою КМУ від 27.12.2010 р. № 1232, а
також Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженої
наказом ДПА України від 22.12.2010 р. № 984,
слідує, що зустрічна звірка полягає у
співставленні первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання (в даному
випадку, позивача) з даними платника
податків (відносно якого проводиться
перевірка), з метою документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

Отже, зустрічна звірка суб`єкта
господарювання може бути проведена
податковим органом лише з питань
взаємовідносин з певним платником
податків (відносно якого проводиться
основна перевірка, в ході якої і
виникає необхідність ініціювання
зустрічної звірки) та лише в разі
наявності у розпорядженні податкового
органу первинних документів або
надання таких документів платником
податків на обов'язковий письмовий
запит податкового органу.

При цьому, діючим законодавством не
передбачено відображення таких
суджень в акті про неможливість
проведення зустрічної звірки, де мають
зазначатись лише обставини, котрі
спричинили таку неможливість. Таким
чином, акти про неможливість
проведення зустрічної звірки не можуть
бути визнані належними та допустимими
доказами вчинення платником податків
порушення закону.

Підсумовуючи викладене, слід дійти
висновку, що за відсутності доказів
проведення позивачем чи
представниками позивача фіктивних
господарських операцій з ПП
"Таврійські нафтові регіони", ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агро Союз
Миколаїв" та при наявності належним
чином оформлених первинних документів
по операціях з цими підприємствами,
висновок ДПІ у м.Херсоні про завищення
позивачем податкового кредиту та про
неправомірне формування витрат за
такими операціями не може вважатися
законним та обґрунтованим.

Лише сам факт наявності господарських
відносин з контрагентом, який порушує
податкове законодавство, не може
тягнути за собою негативні наслідки
для платника податків у вигляді
зменшення податкового кредиту чи
витрат, оскільки платник податків може
бути необізнаним стосовно таких
порушень та дійсних намірів тих
фізичних осіб, які представляють його
контрагента.

Такий висновок узгоджується із
правової позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
31.01.2011 р. по справі № 21-47а10, та з
практикою Європейського суду з прав
людини у справі "Булвес" АД проти
Болгарії та Бізнес Сепорт Сентре проти
Болгарії.

Стосовно тверджень ДПІ у м.Херсоні про
нікчемність правочинів, суд зазначає,
що по-перше, угоди позивача із
вказаними контрагентами за своєю суттю
є оспорюваними, так як їх недійсність
законом прямо не встановлена, і жодного
судового рішення про визнання цих
угоди недійсними немає, а по-друге,
відсутні будь-які докази того, що
сторони цих угод при їх укладанні та
виконанні мали умисел на порушення
публічного порядку, тобто посягали на
суспільні, економічні та соціальні
основи держави.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
неправомірними висновки ДПІ у
м.Херсоні щодо протиправності
формування ФОП ОСОБА_4 витрат та
податкового кредиту по операціях з ПП
"Таврійські нафтові регіони", ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агро Союз
Миколаїв", а тому податкові
повідомлення-рішення від 28.07.2014 р. №№
, 02 підлягають скасування.

З акту перевірки та пояснень
представника відповідача слідує, що
рішення про застосування штрафних
санкцій від 28.07.2014 р. за донарахування
територіальним органом доходів і
зборів своєчасно не нарахованого
внеску та вимога про сплату боргу
(недоїмки) від 28.07.2014 р. № Ф-2
безпосередньо пов'язані з висновками
ДПІ у м.Херсоні щодо збільшення суми
чистого доходу ФОП ОСОБА_4 внаслідок
визнання безтоварними операцій з ПП
"Таврійські нафтові регіони", ТОВ "АТН
Логістик", ПФ "Астер", ТОВ "Агро Союз
Миколаїв". Оскільки судом визнано
правомірним формування позивачем
витрат та податкового кредиту по
відносинах з цими контрагентами, то
рішення про застосування штрафних
санкцій від 28.07.2014 р. та вимога про
сплату боргу (недоїмки) від 28.07.2014 р. №
Ф-2 є протиправними та підлягають
скасуванню.

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення від
28.07.2014 р. № 02, № , рішення від
28.07.2014 р. № 2 про застосування
штрафних санкцій, вимогу про сплату
боргу (недоїмки) від 28.07.2014 р. № Ф-2.

Стягнути з Державного бюджету на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у
сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20
коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 27 серпня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3