Справа № 281/1207/14-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"26" серпня 2014 р.
Справа № 281/1207/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Житомирській області на постанову
Лугинського районного суду
Житомирської області від "08" липня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Богунської районної
ради м. Житомира, Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Житомирській
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
перерахувати та виплатити кошти ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 08.07.2014 року
задоволено позов ОСОБА_3.

Визнано дії відповідачів - Управління
праці та соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира та
Територіального управління в
Житомирській області Державної
судової адміністрації України щодо
невиплати ОСОБА_3 у повному розмірі
коштів, передбачених ст.39 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
протиправними.

Зобов'язано Територіальне управління в
Житомирській області Державної
судової адміністрації України зробити
перерахунок ОСОБА_3 доплати до
заробітної плати, передбаченої ст.39
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" в
розмірі двох мінімальних заробітних
плат щомісячно, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 року по 31.05.2014 року з
урахуванням фактично виплачених
коштів та передати його до управління
праці та соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира
виплатити ОСОБА_3 доплату до заробітної
плати, передбаченої ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
двох мінімальних заробітних плат
щомісячно, із застосуванням
відповідної мінімальної заробітної
плати згідно ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" за
період з 01.01.2014 року по 31.05.2014 року з
урахуванням фактично виплачених
коштів та відповідно до розрахунку,
поданого Територіальним управлінням в
Житомирській області Державної
судової адміністрації України.

В апеляційних скаргах відповідачі,
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просять скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову -
відмовити.

Розглянувши справу в межах, визначених
ст.195 КАС України, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні
скарги задоволенню не підлягають з
наступних підстав.

Встановлено, що позивач працює на
посаді заступника керівника апарату
Лугинського районного суду
Житомирської області, віднесена до 3
категорії громадян, які потерпіли від
Чорнобильської катастрофи та працює в
зоні гарантованого добровільного
відселення.

Позивач отримує доплату до заробітної
плати, передбачену ст. 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", але у
меншому розмірі, ніж визначено Законом,
що підтверджується відповідною
довідкою.

Згідно ст.39 вищевказаного Закону
громадянам, які працюють на територіях
радіоактивного забруднення,
провадиться доплата в таких розмірах:
у зоні безумовного (обов'язкового)
відселення - три мінімальні заробітні
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - дві
мінімальні заробітні плати; у зоні
посиленого радіоекологічного контролю
- одна мінімальна заробітна плата.

Водночас суми, з яких здійснювався
розрахунок виплати позивачу,
передбаченої Законом № 796-XII,
визначалися згідно постанови Кабінету
Міністрів України №836 від 26.07.1996 року
«Про компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ». Зазначеною постановою,
всупереч вимогам Закону № 796-ХІІ, який
встановлює розмір доплати як величину,
кратну відносно до розміру мінімальної
заробітної плати або пенсії,
визначеної Законом на час здійснення
виплати, установлено конкретні розмір
доплати в твердій грошовій сумі та у
розмірі до прожиткового мінімуму.

Згідно п. 5 Порядку використання коштів
державного бюджету для виконання
програм, пов'язаних із соціальним
захистом громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
соціальні виплати, доплати (види
допомоги), зокрема доплату до
заробітної плати передбаченої ст. 39 №
796, проводяться за місцем основної
роботи (служби) громадян
підприємствами, установами,
організаціями (далі - підприємства) та
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності без
утворення юридичної особи, установами,
організаціями та військовими
частинами відповідно до розрахункових
даних, поданих до уповноваженого
органу за формою, затвердженою
Мінсоцполітики.

Законом України "Про Державний бюджет
на 2014 рік" від 16 січня 2014 року №719-VII, що
набрав чинності з 1 січня 2014 року (п.1
Прикінцевих положень Закону) не
встановлено обмеження щодо
застосування положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що при визначенні розміру
вказаної виплати застосуванню
підлягає саме ст. 3 Закону №796-ХІІ, а не
постанова КМУ за № 836 від 26.07.1996 року,
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що наведені в
апеляційних скаргах доводи не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги Управління праці та
соціального захисту населення
Богунської районної ради м. Житомира,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову Лугинського
районного суду Житомирської області
від "08" липня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління праці та соціального
захисту населення Богунської районної
ради м. Житомира вул. Перемоги, 55,
м.Житомир,10003

4 - Територіальне управління Державної
судової адміністрації України в
Житомирській області майдан Соборний,
1, м.Житомир,10014

- ,