Справа № 2а-6302/10/1770
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/60340/11

№ К/9991/60340/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Рибченка А.О., Сіроша М.В., розглянувши
у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Сарненської
міжрайонної державної податкової
інспекції Рівненської області

на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.04.2011

та ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15.08.2011

у справі № 2а-6302/10/1770 Рівненського
окружного адміністративного суду

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_4

до Сарненської міжрайонної державної
податкової інспекції Рівненської
області

про визнання дій протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.04.2011,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15.08.2011,
позов задоволено частково: скасовано
податкове повідомлення-рішення від
30.11.2010 № /0.

У касаційній скарзі Сарненської МДПІ
просить скасувати ухвалені у справі
судові рішення, посилаючись на
порушення судами норм матеріального
права, та прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позову.

Позивач не реалізував процесуальне
право надати заперечення проти
касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для визначення
позивачу податкових зобов'язань з
податку з доходів фізичних осіб та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій згідно з податковим
повідомленням-рішенням, від 30.11.2010 №
/0, з приводу правомірності якого
виник спір, став висновок
контролюючого органу, викладений в
акті перевірки від 17.11.2010 № 528/1750/НОМЕР_1,
про порушення позивачем норм пункту 1.15
ст.1, пункту 2.1 ст.2. підпункту 3.1.1 пункту
3.1 ст.3, підпункту 4.2.1 пункту 4.2 ст.4,
пункту 7.1 ст.7, підпунктів 8.1.1, 8.1.4 пункту
8.1 ст.8, підпункту 16.3.5 пункту 16.3 ст.16,
пунктів 17.1 та 17.2 ст. 17, пункту 20.2 ст. 20
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» (Закон № 889-IV), внаслідок
не утримання та не перерахування до
бюджету податку з доходів фізичних
осіб, виплачених за придбані у
населення ягоди у 2008 році, у сумі 32023,67
грн.

За наслідками перевірки ДПІ прийнято
податкове повідомлення-рішення від
30.11.2010 № /0 про визначення позивачу
податкового зобов'язання із податку з
доходів фізичних осіб у сумі 96071,01 грн.,
у т.ч. 32023,67 грн. - основний платіж та 64047,34
грн. - штрафні (фінансові) санкції.

У судовому процесі встановлено, що СПД
ОСОБА_4 у 2008 році здійснювала заготівлю
ягід та придбала у населення 26197,32 кг
ягід чорниці по ціні 1.00 грн. за кг.

Донараховуючи позивачу податкові
зобов'язання із податку з доходів
фізичних осіб, податковий орган
виходив з того, що ціна, яка вказана
позивачем у книзі обліку доходів і
витрат як ціна закупівлі ягід, є
заниженою, у зв'язку з чим позивач
зобов'язана була утримувати та
перерахувати до бюджету суму податку з
доходів фізичних осіб, виходячи із
середньої ціни за ягоди у 2008 році, яка
склала 8,74 грн. Цей висновок зроблений
на підставі результатів рейдових
перевірок-обстежень, які проводились з
метою контролю за заготівлею та
справлянням збору за спеціальне
використання лісових ресурсів робочою
групою, створеною на підставі
розпорядження голови Рокитнівської
районної державної адміністрації «Про
організацію заготівлі природних
ресурсів місцевого значення» від 20.06.2008
за № 214 (а.с.36-37).

За визначенням пункту 1.15 ст.1 Закону №
889-IV податковий агент - юридична особа
(її філія, відділення, інший
відокремлений підрозділ) або фізична
особа чи представництво нерезидента -
юридичної особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.

Підпунктом 4.2.1 пункту 4.2 ст.4 цього
Закону до складу загального місячного
оподатковуваного доходу включені
доходи у вигляді заробітної плати, інші
виплати та винагороди, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового або
цивільно-правового договору.

Відповідно до підпункту 8.1.1 пункту 8.1
ст. 8 Закону № 889-IV податковий агент,
який нараховує (виплачує)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, утримує податок від
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену у відповідних пунктах статті
7 цього Закону.

Особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів, є: а)
для оподатковуваних доходів з джерелом
їх походження з України - податковий
агент (підпункт «а» пункту 17.2 ст. 17
Закону № 889-IV).

Підпунктом «а» пункту 19.2 статті 19
визначено, що особи, які відповідно до
вказаного Закону мають статус
податкових агентів, зобов'язані
своєчасно та повністю нараховувати,
утримувати та сплачувати
(перераховувати) до бюджету податок з
доходу, який виплачується на користь
платника податку та оподатковується до
або під час такої виплати та за її
рахунок.

Відповідно до підпункту 2.3.2 Порядку
оформлення результатів невиїзних
документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 10.08.2005 № 327 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.08.2005 за № 925/11205, за
кожним відображеним в акті фактом
порушення податкового законодавства
необхідно: висвітлити показники, які
відображаються суб'єктом
господарювання у податковій та іншій
звітності, та фактичні показники,
виявлені у ході перевірки на підставі
первинних документів податкового та
бухгалтерського обліку суб'єкта
господарювання у розрізі періодів у
грошових одиницях, передбачених
звітністю; у разі виявлення
розбіжностей чітко викласти зміст
порушення з посиланням на конкретні
пункти і статті нормативно-правових
актів, що порушені платником податків,
зазначити період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків, в якому дане
порушення здійснено, при цьому додати
до акта письмові пояснення посадових
осіб суб'єкта господарювання щодо
встановлених порушень; зазначити
первинний документ, на підставі якого
вчинено записи у податковому та
бухгалтерському обліку (навести
кореспонденцію рахунків операцій), та
інші докази, що достовірно
підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів. При цьому до акта перевірки
додаються пояснення посадових осіб або
інших працівників суб'єкта
господарювання (у межах їх
компетенції), що перевіряється, щодо
відсутності первинних та інших
документів; у разі відмови посадових
осіб суб'єкта господарювання надати
перевіряючим письмові пояснення щодо
встановлених порушень та/або причин
ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, факти відмови
відобразити в акті.

Всупереч вказаним нормам, акт
перевірки не містить конкретизації
змісту порушення з посиланням на
конкретні пункти і статті
нормативно-правових актів, що порушені
платником податків, а також на
документи бухгалтерського або
податкового обліку.

Податковий орган фактично визначив
податкові зобов'язання за непрямими
методами, не дотримавшись при цьому як
підстав, так і порядку їх застосування,
встановлених пунктом 4.3 ст.4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Враховуючи норми частини 2 ст. 71 КАС
України, суди попередніх інстанцій
зробили правильний висновок, що
податковим органом не було надано
доказів на підтвердження факту
придбання позивачем у фізичних осіб
ягід на суму 228964,57 грн. (26197,32 кг * 8,74 грн.)
та виплати фізичним особам доходу в цій
сумі, що правильно розцінено судом як
підстава для визнання неправомірним
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
країни, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сарненської
міжрайонної державної податкової
інспекції Рівненської області
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 06.04.2011 та
ухвалу Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15.08.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
А.О. Рибченко М.В. Сірош