Справа № 804/10627/14
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засідання адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі
про стягнення заборгованості на
виплату та доставку пенсій ОСОБА_1, за
січень 2014 року (перерахунок з 20.10.2003
року) у сумі 8 778,93 грн., -
23 липня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулось Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Кривому Розі
про стягнення заборгованості на
виплату та доставку пенсій ОСОБА_1, за
січень 2014 року (перерахунок з 20.10.2003
року) у сумі 8 778,93 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
В січні 2014 року в результаті
взаємозвірки між Пенсійним фондом
України та Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України було виявлено, що
ОСОБА_1 перебуває на обліку у
Відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровській області та отримує
страхові виплати. В 2003 році ОСОБА_1
через Криворізький районний суд
Дніпропетровської області встановила
факт отримання нею виробничої травми
при виконанні робити в совхозі
«Комуніст» с. Ранній Ранок
Криворізького району, що
підтверджується рішенням суду від
17.08.2003 року, який міститься в матеріалах
справи. Також, факт нещасного випадку
підтверджується актом №12 про нещасний
випадок, пов`язаний з виробництвом,
який підтверджується матеріалами
справи. Оскільки, ОСОБА_1 не повідомила
ПФУ про встановлення факту трудового
каліцтва, безпосередньо, встановленого
нею через суд, за наслідками якого було
винесено постанову на її користь,
ОСОБА_1 було призначено пенсію на
загальних підставах, згідно з вимогами
діючого законодавства та сплачувалась
за рахунок бюджету ПФУ, при цьому
зазначені витрати до відшкодування
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України не
пред`являлись. Розпорядженням від
24.01.2014 року ПФУ приведено у
відповідність пенсійну справу та
виконано перерахунок з 20.10.2003 року,
пенсій ОСОБА_1, як пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, за результатами якого УПФУ в
Центрально-Міському районі просить
стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області
заборгованість в розмірі 8 778,93 грн. В
позовній заяві позивач зазначив, про
розгляд справи без участі представника
Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 24 липня 2014
року по справі було відкрито
провадження та справа була призначена
до судового розгляду.
На адресу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
повернулось поштове повідомлення, з
якого вбачається, що судова
кореспонденція від 24.07.2014 р., а саме:
ухвала про відкриття провадження по
справі від 24.07.2014 р. та судова повістка
про виклик була отримана уповноваженою
особою позивача - 31.07.2014 р., про що
свідчить особистий підпис такої особи
на вказаному поштовому повідомленні,
яке міститься в матеріалах справи.

Як вбачається з іншого поштового
повідомлення, яке повернулося на
адресу Дніпропетровського окружного
адміністративного суду - судова
кореспонденція від 24.07.2014 р., а саме:
ухвала про відкриття провадження по
справі від 24.07.2014 р. та судова повістка
про виклик була отримана
уповноваженою особою відповідача
30.07.2014 р., про що свідчить особистий
підпис такої особи на зазначеному
поштовому повідомленні, що міститься в
матеріалах справи.

01 серпня 2014 року на адресу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від
відповідача надійшли письмові
заперечення на позов, в яких було
зазначено наступне. Оскаржувана сума,
яка підлягає стягненню з Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області складає 8
778,93 грн., яка виникла в період з 20.10.2003 р.
по 31.12. 2013 р. Відповідач зазначив, що
відповідно до ч.2 ст.99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк. Позивачем пропущений строк на
звернення до суду за весь період
виникнення вищезазначеної суми та
зазначено, що він не клопоче перед
судом про поновлення строку на
звернення за захистом прав, свобод та
інтересів.

Крім того, відповідачем, зазначено, що
ПФУ починаючи з 2004 року помилково
призначено пенсію на загальних
підставах згідно з вимогами ЗУ «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування», що призвело до значних
переплат коштів ПФУ. Після виявлення
цієї помилки в грудні 2013 року по всіх
пенсійних справах зроблені
перерахунки пенсій відповідно до ЗУ
«Про пенсійне забезпечення» внаслідок
цього Фонду соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
виставлені суми на відшкодування
витрат на виплату зазначених пенсій з
дати їх призначень.

Зазначені витрати відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України ПФУ
згідно з Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов`язаних з виплатою
пенсій по інвалідності в наслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв`язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правлінь Пенсійного фонду
України та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 р. №5-4/4.
Відповідно до ч.7 ст.40 ЗУ «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України» №1105-XIV, якщо
потерпілому або особам, які мають право
на оскарження страхових виплат, з вини
Фонду своєчасно не визначено суми
страхової виплати, ця сума
виплачується без обмежень протягом
будь-якого строку. Відповідач вважає,
що його вини в неправильному
застосуванні Закону нарахування
пенсій не має. У зв`язку з вищенаведеним
просить відмовити у задоволені позову.

Від передставника позивача, шляхом
факсимільного зв`язку до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду за вх. № 49007 від
04.08.2014 р. надійшло клопотання про
розгляд справи в порядку письмового
провадження без участі представника
позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи.

Суд вважає, що вжив усі залежні від
нього заходи для повідомлення осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
про розгляд даної адміністративної
справи за їх участі та реалізації ними
права судового захисту своїх прав та
інтересів. Таким чином, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
сторін відповідно до положень ст.128 КАС
України.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України, суд
під час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Враховуючи термін розгляду
адміністративної справи в один місяць,
визначений ст.121 КАС України, суд вважає
за необхідне розглянути
адміністративну справу за даною явкою
сторін та за наявними у ній доказами.

Аналогічної думки дотримується і Вищий
адміністративний суд України, виклавши
її в листі від 01.02.2012 року за №279/11/13-12,
згідно з яким визначається
необхідність дотримання строків
розгляду адміністративних справ,
визначених Кодексом адміністративного
судочинства України, зазначаючи, що для
цього потрібно вживати заходів щодо
регулярного призначення судових
засідань та, у разі потреби,
дисциплінування сторін, інших осіб, які
беруть участь у справі.

Судом були досліджені наступні
письмові докази, наявні в матеріалах
справи: копія витягу з ЄДРПОУ; копія
наказу від 22.04.2014 р. №153-ос; список осіб,
яким виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв`язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання в січня 2014 року; копія
акту щомісячної звірки за січень 2014
року; копія таблиці розбіжностей до
акту щомісячної звірки витрат по
особовим справам потерпілим, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв`язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання по управлінню ПФУ в
Центрально-Міському районі м.Кривого
Рогу за січень 2014 року; копія
пояснювальної записки до акту звірки
за ОСОБА_1; копія листа ФСС НВ від 22.01.2014
р. №04/231; копія акту про нещасний
випадок на виробництві з ОСОБА_1; копія
акту №1213 судово-медичного огляду;
копія заяви ОСОБА_1 про призначення
пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва; копія протоколу
№2254 про призначення пенсії; копія
розпорядження від 24.01.2014 р.; докази
направлення позовної заяви з додатками
для відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1, дівоче прізвище ОСОБА_1, зміна
прізвища відбулась відповідно до
свідоцтва про шлюб від 10.04.1957 року, що
підтверджується випискою з протоколу
№608 від 14.03.1959 р., звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі
Дніпропетровської області з заявою
про призначення пенсії по трудовому
каліцтву, яка міститься в матеріалах
справи, на підставі якої здійснювалась
виплата пенсії на ім`я ОСОБА_1 з 10.02.1956
року. Згідно Акту №7 про нещасний
випадок, пов`язаний з виробництвом та
Акту №1213 судово-медичного огляду
встановлено, що травму ОСОБА_1 отримала
в обідню перерву в колгоспі
ім.Дзержинського, куди була
відправлена на збір врожаю овочів.

Відповідно до постанови держкомпраці
СРСР, Президіума ВЦСПС від 22.12.1961 року
№4838/25 Про затвердження правил
відшкодування підприємствами,
установами, організаціями шкоди, які
спричиненні працюючим або іншим
ушкодженням здоров`я, пов`язаною з їх
працею», затверджено обов`язок
підприємств, установ, організацій
нести матеріальну відповідальність за
шкоду спричинену здоров`ю працюючого.
Відшкодування шкоди по трудовому
каліцтву здійснювалось підприємством,
установою чи організацією на якій
стався нещасний випадок.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не повідомила
ПФУ про обставини встановлення факту
отриманого нею трудового каліцтва
через суд, виплата пенсії провадилась
на загальних підставах, згідно з
вимогами Закону СРСР «Про державні
пенсії» та сплачувалась за рахунок
бюджету Пенсійного фонду України, при
цьому зазначені витрати до
відшкодування ФСС не пред`являлись.
Після перерахунку пенсії ОСОБА_1, як
пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва, який зроблено з
20.10.2003 року з моменту набрання чинності
рішенням Криворізького районного суду
Дніпропетровської області, на основі
розпорядження від 24.01.2014 р., сума,
зазначена а адміністративному позові,
підлягає відшкодуванню ФСС.

При цьому суд критично ставиться до
твердження відповідача щодо пропуску
позивачем строку позовної давності,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.ст.6,13 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод від 04.11.1950 року,
кожен має право на справедливий
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення, а також кожен, чиї права
та свободи, визнані в цій Конвенції,
було порушено, має право на ефективний
засіб юридичного захисту в
національному органі, навіть якщо таке
порушення було вчинено особами, які
здійснювали свої офіційні
повноваження.

Враховуючи викладене, а також зважаючи
на ст.ст.10, 11 Кодексу адміністративного
судочинства України, відповідно до
яких усі учасники адміністративного
процесу є рівними перед законом і
судом, а розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свобод в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд не вбачає підстав
для відмови позивачу в доступі до
правосуддя та порушенні його права , як
і права будь-якої особи на розгляд і
вирішення справи по суті законним та
неупередженим судом.

Щодо доводів відповідача викладених в
запереченнях на адміністративний
позов від 01.08.2014 р. з приводу пенсії по
інвалідності внаслідок перерахунку в
розмірі 8 778,93 грн., то вони
спростовуються наступним.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ залежно
від страхового випадку є такі види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття;
інші види страхування, передбачені
законами України. Відносини, що
виникають за зазначеними у частині
першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Положеннями ст. 25 Основ визначено, що
зокрема, за пенсійним страхуванням
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення: - пенсії
за віком, по інвалідності внаслідок
загального захворювання (в тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); - пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, крім
передбачених пунктом 4 цієї статті; -
медичні профілактично-реабілітаційні
заходи; - допомога на поховання
пенсіонерів. За страхуванням від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання надаються
такі види соціальних послуг та
матеріального забезпечення: -
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого; - допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; -
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків; - пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; - пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; - допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

На реалізацію положень Основ виданий
Закон України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.99 №1105 (далі - Закон №1105), який
визначає правову основу, економічний
механізм та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві.

Ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та у
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 24 вищезазначеного
Закону № 1105 Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
(далі - Фонд) зобов'язаний співпрацювати
з фондами з інших видів соціального
страхування у фінансуванні заходів,
пов'язаних з матеріальним
забезпеченням та наданням соціальних
послуг застрахованим, у кожному
конкретному випадку спільно приймаючи
рішення щодо того, хто з них братиме
участь у фінансуванні цих заходів.
Перелік соціальних послуг та виплат,
які здійснюються та відшкодовуються
Фондом, передбачений ст.21 Закону № 1105.

У відповідності до положень ст.24 ЗУ
«Про загальнообов`язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання спричинили втрату
працездатності» №1105-XIV від 23.09.1999 р.
чітко зазначено, що виплата
здійснюється страховиком до якого
звернувся потерпілий. Виплата була
здійснена Пенсійним фондом . При цьому
страховик до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
страховика з інших видів страхування -
в даному випадку - до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
Дніпропетровської області щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Зі змісту Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних

захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженому
Постановою правління Пенсійного фонду
України і правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.03 №5-4/4
відповідно до Законів №1105, «Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» та
«Про пенсійне забезпечення» (далі -
Порядок №5-4/4), вбачається, що
відшкодуванню підлягають такі суми:

- сума основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї померлого
або особі, яка здійснила поховання
особи, яка отримувала вищезазначену
пенсію;

- сума витрат пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

Матеріалами справи підтверджено, що
ОСОБА_1, якій позивач в період з жовтня
2003 р. по січень 2014 р. здійснював виплату
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві,
стала інвалідом внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи Актом про нещасний випадок на
виробництві №12. ОСОБА_1, перебуває на
обліку в Управлінні як пенсіонер по
інвалідності ІІ групи внаслідок
нещасної випадку на виробництві та з 2003
року по 2013 рік отримала пенсію в
загальному розмірі на суму 8 778,93 грн.

Як вбачається зі змісту ч.2 ст.2 Закону
№1105 особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону. Наведеним положенням
кореспондують положення ч.2 ст.24 Закону
№1105, відповідно до яких - якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Відповідно до ст.1 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року пенсійне забезпечення
громадян держав - учасниць даної угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди визначає, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
угодою, несе держава, яка надає
забезпечення. За змістом цієї норми
взаємні розрахунки між державами
можуть проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

Таким чином, страховиком, який має
виплачувати пенсію по інвалідності
особі, яка стала інвалідом від
нещасного випадку на виробництві на
території колишніх республік СРСР, а в
разі виплати такої органами Пенсійного
фонду України - відшкодувати
останньому витрати, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ, є Фонд соціального
страхування від нещасних випадків.

Відповідно до п.5, 6 та 7 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5-4/4,
визначено, що органи Пенсійного фонду
щомісяця проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях.

Отже, відповідно до вимог Порядку, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків перераховує кошти Пенсійному
Фонду України на підставі даних, що
зазначені в акті звірки за січень з 2014
р. (перерахунок з 20.10.2003 р.).

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих сторонами доказів достатньо
для встановлення обставин справи та
для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 14, 70, 71, 72, 86, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області про
стягнення заборгованості на виплату та
доставку пенсій ОСОБА_1, за січень 2014
року (перерахунок з 20.10.2003 року) у сумі 8
778,93 грн., - задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
Дніпропетровської області витрати,
пов'язані з виплатою пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_1 за
січень 2014 року (перерахунок з 20.10.2003
року) у сумі 8 778,93 грн. (вісім тисяч
сімсот сімдесят вісім грн. 93 коп.).

Постанова суду набирає законної
сили відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Є.О. Жукова