Справа № 2а-165/12/2670
Суддя: Вербицька О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/13599/14

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:
Вербицької О.В.

суддів:
Костенка М.І.

Муравйова ОВ..

за участю секретаря:
Горголь І.С.

представників:

позивача: Феліва О.О.

відповідача: Маісурадзе З.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу Дочірнього
підприємства «Адідас Україна»

на ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.12.2013 року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2014 року

у справі № 2а-165/12/2670

за позовомДочірнього підприємства
«Адідас Україна»доМіжрегіонального
головного управління Міністерства
доходів і зборів України - Центрального
офісу з обслуговування великих
платників податків проскасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Адідас-Україна»
(далі по тексту - позивач, ДП
«Адідас-Україна») звернулось з позовом
до Міжрегіонального головного
управління Міністерства доходів і
зборів України - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків (далі по тексту - відповідач,
МГУ Міндоходів Центрального офісу з
ОВПП) про скасування податкового
повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.12.2013 року позовну
заяву ДП «Адідас-Україна» залишено без
розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2014 року
апеляційну скаргу ДП «Адідас-Україна»
залишено без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції - без змін.

Позивач, не погоджуючись з
вищевказаними рішеннями судів першої
та апеляційної інстанції, оскаржив їх у
касаційному порядку, просить скасувати
з мотивів порушення норм матеріального
та процесуального права та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

У запереченні на касаційну скаргу
відповідач, посилаючись на те, що суди
першої та апеляційної інстанції не
допустили порушень норм матеріального
та процесуального права, просить
касаційну скаргу ДП «Адідас-Україна»
залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
представників сторін, дослідивши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, перевіривши правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, суд касаційної
інстанції дійшов висновку щодо
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі по тексту - КАС України) суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Суд першої інстанції, рішення якого
залишено без змін судом апеляційної
інстанції, залишаючи позовну заяву ДП
«Адідас-Україна» без розгляду, виходив
з того, що позивач не з'явився в судове
засідання повторно без поважних
причин.

Колегія суду не може погодитись з
такими висновками судів, вважаючи їх
передчасними та такими, що винесені з
неповним з'ясуванням всіх обставин
справи, виходячи з наступного.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 49 КАС України
передбачено, що особи, які беруть
участь у справі мають право знати про
дату, час і місце судового розгляду
справи, про всі судові рішення, які
ухвалюються у справі та стосуються
їхніх інтересів.

Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 33 КАС
України судовий виклик або судове
повідомлення осіб, які беруть участь у
справі, свідків, експертів,
спеціалістів, перекладачів
здійснюється рекомендованою
кореспонденцією (листом, телеграмою),
кур'єром із зворотною розпискою за
адресами, вказаними цими особами, або
шляхом надсилання тексту повістки,
складеного відповідно до статті 34
цього Кодексу факсимільним
повідомленням (факсом, телефаксом),
електронною поштою, телефонограмою,
опублікування у друкованому засобі
масової інформації.

У разі ненадання особами, які беруть
участь у справі, інформації щодо їх
поштової адреси судовий виклик або
судове повідомлення надсилаються,
зокрема, юридичним особам та фізичним
особам - підприємцям - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців. У разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за такою
адресою вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 35 КАС України повістка
вручається під розписку. Повістка може
бути вручена безпосередньо в суді. Суд
може за згодою особи, яка бере участь у
справі, видати їй повістку для вручення
іншій особі, яка викликається до суду.

Частиною 2 ст. 35 КАС України
передбачено, що особа, яка вручає
повістку, зобов'язана повернути до
адміністративного суду розписку
адресата про одержання повістки, яка
приєднується до справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 КАС України
повістка повинна бути вручена не
пізніше ніж за три дні до судового
засідання, крім випадку, коли повістка
вручається безпосередньо в суді.
Повістка у справах, для яких
встановлено скорочені строки розгляду,
має бути вручена у строк, достатній для
прибуття до суду.

Статтею 38 КАС України передбачено, що
суб'єкту владних повноважень текст
повістки надсилається електронною
поштою (факсимільним повідомленням) на
адресу електронної пошти або на номер
факсу (телефаксу), які містяться у
Єдиній базі даних електронних адрес,
номерів факсів (телефаксів) суб'єктів
владних повноважень. Суб'єкт владних
повноважень повинен за допомогою
електронної пошти (факсу, телефону)
негайно підтвердити суду про отримання
тексту повістки. Текст такого
підтвердження роздруковується, а
телефонне підтвердження записується
відповідним працівником апарату суду і
приєднується секретарем судового
засідання до справи. Таке
підтвердження є достатнім доказом
належності повідомлення суб'єкта
владних повноважень про дату, час і
місце судового розгляду. Якщо протягом
двох робочих днів з дня направлення
тексту повістки підтвердження від
суб'єкта владних повноважень не
надійшло, секретар судового засідання
складає про це довідку, що приєднується
до справи і є достатнім доказом
належності повідомлення суб'єкта
владних повноважень про дату, час і
місце судового розгляду.

Одночасно з надсиланням тексту
повістки суд, у разі якщо справа
розглядається за місцезнаходженням
суб'єкта владних повноважень,
повідомляє суб'єкта владних
повноважень про наявні у нього
матеріали, які підлягають врученню
йому як стороні, та про можливість їх
отримання лише безпосередньо у суді.

Порядок частини першої цієї статті
може бути застосовано також щодо особи,
яка бере участь у справі, незалежно від
того, чи є вона суб'єктом владних
повноважень, у разі, якщо вона
зазначила адресу своєї електронної
пошти (номер факсу, телефаксу) і не
висловила заперечень проти її
використання для одержання текстів
судових рішень та інших документів.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції, рішення якого
залишено без змін судом апеляційної
інстанції, залишаючи без розгляду
позовну заяву ДП «Адідас-Україна»
виходив з того, що позивач повторно не
з'явився в судове засідання (28.11.2013 року
та 12.12.2013 року), явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, заяви про розгляд справи
без його участі не подав, причин неявки
не повідомив.

Проте, судами попередніх інстанцій при
вирішенні даної справи не було
з'ясовано чи належним чином
повідомлено ДП «Адідас-Україна» про
дату, час та місце розгляду справи, а
також не було взято до уваги, що в
телефонограмі зазначено номер
телефону - НОМЕР_1, який відсутній у
матеріалах справи, як засіб зв'язку ДП
«Адідас-Україна».

Отже, колегія суду приходить до
висновку, що суди попередніх інстанцій
не дослідили та не розглянули належним
чином докази, що містяться в матеріалах
справи, не надали належну оцінку
обставинам справи, порушили та невірно
застосували норми матеріального права
та, як наслідок, прийняли незаконні
рішення.

Викладене свідчить про порушення
судами вимог статті 159 КАС України, якою
передбачено, що судове рішення повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права, а обґрунтованим - рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Касаційна ж інстанція згідно з ч. 2 ст. 220
КАС України не може досліджувати
докази, встановлювати або визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Враховуючи викладене, касаційна
інстанція на підставі ст. 227 КАС України
дійшла висновку про неповне
встановлення обставин справи та
обумовлену цим неможливість надання
належної юридичної оцінки всім
обставинам у справі, порушень норм
процесуального права, у зв'язку з чим
оскаржувані судові рішення підлягають
скасуванню, а справа підлягає
направленню на новий розгляд для
достовірного з'ясування та правильного
вирішення спору по суті.

Під час нового судового розгляду
справи судам необхідно врахувати
викладене, повно та об'єктивно
дослідити обставини справи, дати їм
належну юридичну оцінку, в залежності
від встановленого, правильно
застосувати до спірних правовідносин
норми матеріального права та ухвалити
законне і обґрунтоване рішення.

Відповідно до вищевикладеного,
касаційна скарга позивача підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 210, 214-215, 220, 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Дочірнього
підприємства «Адідас Україна»
задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду м. Києва від 12.12.2013 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.02.2014 року -
скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, установленому статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Вербицька Судді
М.І. Костенко О.В. Муравйов