Справа № 804/9656/14
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
08 серпня 2014 р. Справа № 804/9656/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
при секретарі судового
засіданняБурцевої Я.Е. за участю
представника позивача
Харченко С.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративний
позов Приватного підприємства
агрофірма «Хлібодар» до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправним, скасування
рішення та зобов'язання вчинити певні
дії,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство агрофірма
«Хлібодар» звернулося до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Новомосковської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, в якому
просить:

- визнати протиправним та скасувати
Рішення форми № 6-РРС № 2 від 16.09.2013р.
(3383/10/04-08-18-26 від 19.09.2013 року) «Про
виключення сільськогосподарського
підприємства з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування»,
винесеного Новомосковською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській обл.,
відносно Приватного підприємства
агрофірма «Хлібодар»
(Дніпропетровська обл.,
Магдалинівський р-н, с. Оленівка, вул.
Чапаєва, буд.18, );

- зобов'язати Новомосковську ОДПІ ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
Приватного підприємства агрофірма
«Хлібодар» ( код ЄДПРОУ 30364137 ) в реєстрі
суб'єктів спеціального режиму
оподаткування та анулювати запис про
виключення сільськогосподарського
підприємства з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування на
підставі Рішення форми № 6-РРС № 2 від
16.09.2013р. (3383/10/04-08-18-26 від 19.09.2013 року) з
01.01.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовані з
посиланням на ст. 209.. Податкового
кодексу України, порушенням
відповідачами вимог чинного
законодавства при винесенні
оскаржуваного рішення.

При цьому позивач зазначає, що ним
повністю виконані вимоги податкового
законодавства та правомірно
використано протягом перевіряємого
періоду статус суб'єкта спеціального
податкового режиму з фіксованого
сільськогосподарського податку та
спеціального режиму оподаткування
податком на додану вартість. Отже,
висновки податкового органу про
безтоварність операцій, незаконність
набування та користування статусом
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість у сфері сільського
господарства та, як наслідок,
безпідставне формування показників
податкової звітності у періоді з 01.01.2012
по 31.05.2013 року є надуманими і
безпідставними, оскільки жодним
належним доказом не підтверджені.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини та
відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, що 16.09.2013 року
відповідачем було прийнято Рішення № 2
«Про виключення
сільськогосподарського підприємства з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування» у зв'язку з тим, що ПП
агрофірма Хлібодар», починаючи з 01.01.2012
року не є суб'єктом спеціального режиму
оподаткування ПДВ, оскільки
підприємством перевищено 25 відсотків
вартості несільськогосподарських
товарів. В тлумаченні п. 209.7 ст. 209 ПКУ,
свідоцтво про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
підлягає анулюванню з 01.01.2012 року.

Вказане Рішення винесено на підставі
акту № 337/221-30364137 від 27.08.2013 року «Про
результати позапланової
документальної виїзної перевірки ПП
агрофірма «Хлібодар» ()
з питань дотримання вимог податкового
та іншого законодавства за період з
01.01.2012 року по 31.05.2013 року.

Згідно висновків, викладених у акті
перевірки, ПП агрофірма «Хлібодар» у
періоді з 01.01.2012 року. по 31.05.2013 року
неправомірно отримувало статус
суб'єкта спеціального податкового
режиму оподаткування податком на
додану вартість у сфері сільського
господарства та незаконно
використовувало спеціальний
податковий режим з фіксованого
сільськогосподарського податку.
Внаслідок зазначеного, на думку
податкового органу ПП агрофірма
«Хлібодар» здійснювало безтоварні
операції, в результаті чого позивачем
завищено ПДВ по спеціальним податковим
деклараціям за період з 01.01.2012 року по
31.05.2013 року. Також в акті перевірки
зазначено, що при проведенні перевірки,
згідно наданих до перевірки документів
було встановлено помісячну реалізацію
товарів (робіт, послуг) у 2011 та 2012 роках
в розрізі видів продукції, її кількості
та вартості та згідно даних обліку
підприємства позивачем за 2012 рік
реалізовано соняшника 32,391 тн., за 2013 рік
- 6,174 тн. Проте, згідно наданої до
перевірки статистичної звітності №
4-сг «Посівні площі
сільськогосподарських культур під
урожай 2012», № 29-сг «Підсумки збору
врожаю сільськогосподарських культур,
плодів, ягід та винограду на 01 грудня 2012
року», № 50-сг «Основні економічні
показники роботи
сільськогосподарських підприємств за
2012 рік» позивачем використовувалася
посівна площа 2168 га, однак відповідно
до наданої Головним управлінням
Держземагенства у Дніпропетровській
області інформації, на території
Магдалинівського району зареєстровано
359 договорів оренди на земельні ділянки
на площу 1513,7374 га, інші договори не
зареєстровані. Таким чином, на думку
відповідача, відсутність реєстрації
приведених вище договорів оренди
земельних ділянок, що
використовувалися відповідачем для
вирощування сільськогосподарської
продукції, свідчить про те, що
позивачем неправомірно отримано 10.03.2000
року свідоцтво № 200117793 про реєстрацію
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість та незаконно використано у
період з 01.01.2012 року по 31.05.2013 року
спеціальний режим оподаткування
податком на додану вартість діяльності
у сфері сільського господарства.

Пунктом 14.1.235 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
встановлено, що сільськогосподарський
товаровиробник - це юридична особа
незалежно від організаційно-правової
форми, яка займається виробництвом
сільськогосподарської продукції
та/або розведенням, вирощуванням та
виловом риби у внутрішніх водоймах
(озерах, ставках та водосховищах) та її
переробкою на власних чи орендованих
потужностях, у тому числі власно
виробленої сировини на давальницьких
умовах, та здійснює операції з її
постачання.

Відповідно до пункту 209.6 статті 209
Податкового кодексу України
сільськогосподарським вважається
підприємство, основною діяльністю
якого є постачання вироблених (наданих)
ним сільськогосподарських товарів
(послуг) на власних або орендованих
основних фондах, а також на
давальницьких умовах, в якій питома
вага вартості сільськогосподарських
товарів/послуг становить не менш як 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно.

Умови, за яких сільськогосподарське
підприємство втрачає право
застосування спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість, встановлені пунктом 209.11
статті 209 Податкового кодексу України.
Відповідно до вказаної норми, якщо
суб'єкт спеціального режиму
оподаткування поставляє протягом
попередніх 12 послідовних звітних
податкових періодів сукупно
несільськогосподарські
товари/послуги, питома вага яких
перевищує 25 відсотків вартості всіх
поставлених товарів/послуг, то на таке
підприємство не поширюється
спеціальний режим оподаткування,
встановлений цією статтею. Таке
підприємство зобов'язане визначити
податкове зобов'язання з цього податку
за підсумками звітного податкового
періоду, в якому було допущено таке
перевищення, і сплатити податок до
бюджету в загальному порядку.

Для встановлення права особи
застосовувати спеціальний режим
оподаткування податком на додану
вартість є дотримання
сільськогосподарським
товаровиробником критерію щодо
питомої ваги сільськогосподарських
товарів, яка має становити не менше 75
відсотків вартості всіх
товарів/послуг, поставлених протягом
послідовних звітних податкових
періодів сукупно відповідно.

Відповідно, єдиними критеріями для
віднесення товарів до
сільськогосподарських цілей
застосування спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість є належність цих товарів до
певної товарної групи, а також
створення цих товарів у процесі
діяльності, визначеної пунктом 209.17
статті 209 Податкового кодексу України
(які також визначаються за
відповідними групами класифікатора
видів економічної діяльності).

Таким чином, податкове законодавство
не ставить у залежність від наявності
реєстрації договорів оренди земельної
ділянки право особи застосовувати
спеціальний режим оподаткування
податком на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи,
основним видом діяльності ПП агрофірма
«Хлібодар» є діяльність у сфері
сільського господарства, а саме
вирощування зернових та технічних
культур (код підгрупи 01.11 за «КВЕД-2010»),
при цьому питома вага вартості
сільськогосподарських товарів
становить 100 відсотків вартості всіх
товарів, поставлених ПП Агрофірма
«Хлібодар» за перевіряємий період.

Пунктом 1 ст. 72 КАС України визначено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Постановою Дніпропетровського
оружного адміністративного суду від
06.06.2014 року у справі № 804/14241/13-а
(постанова набрала законної сили 26.03.2014
року) встановлено, що для здійснення
вирощування зернових та технічних
культур ПП агрофірма «Хлібодар» мало
усі необхідні ресурси, а саме: земельні
ділянки, які використовуються у
вирощуванні зернових на підставі
договорів оренди, власна
сільськогосподарська техніка,
необхідна кількість трудових ресурсів,
придбання насіння, добрив, пального,
запчастин для техніки, що підтверджено
первинними документами, договорами
зберігання зерна на елеваторах. Також
позивачем застосовувались передові
технології посіву та збору врожаю, при
вирощуванні соняшника були
використанні насіння сорту НС-SUMO0-2017 та
HC-X-6045, які дають генетичний потенціал
врожайності понад 50 ц/га. Застосування
цієї технології призвело до найменшого
терміну вегетації, повторного посіву,
та отримання другого врожаю соняшника.
Також підприємство мало у оренді,
відповідно договору, ще 4200 га. Таким
чином, площа з якої зібрано врожаю
соняшника складає 9513 га (1583 га, 585 га, 7345
га з урахуванням повторного посіву),
середня врожайність якого становить
25,00 ц/га (237820 ц:9513 га). Позивач надав всі
необхідні первинні документи по факту
здійснення ним виробництва
сільськогосподарської продукції, на
підставі яких відображено на рахунках
бухгалтерського обліку операції
вирощування та подальшого обігу
зернових культур та технічних культур
щодо вирощування та збирання другого
врожаю соняшника на протязі 2012 року а
саме: акти на оприбуткування поточних
біологічних активів рослинництва,
оцінених за справедливою вартістю
(форма ПБАСГ - 1), акти про використання
мінеральних, органічних мінеральних
добрив та засобів хімічного захисту
рослин (ВЗСГ-3), акти витрат насіння і
садивного матеріалу (форма ВЗСГ - 4),
накладні за формою № ВЗГС-8, книга
складського обліку за формою № ВЗСГ - 10,
реєстри відправки та приймання зерна з
поля, технологічні карти полів, ТТН
подорожні листи вантажного автомобіля,
акти прийому - передачі продукції на
елеватори, складські квитанції руху
зерна, первинні документи на придбання
насіння, добрив, пального, запчастин
для техніки (договори, накладні,
податкові накладні, банківські
документи та інші), сертифікати якості
на насіння та добрива. Таким чином,
твердження відповідача щодо
здійснення позивачем безтоварних
операцій - безпідставні.

З урахуванням вищевикладеного, суд
прийшов висновку про те, що ПП
агрофірма «Хлібодар» було додержано
всі необхідні критерії для віднесення
товарів до сільськогосподарських
цілей застосування спеціального
режиму оподаткування податком на
додану вартість. Отже, ПП агрофірма
«Хлібодар» повністю виконало вимоги по
правомірності отримування протягом
перевіряємого періоду статусу суб'єкта
спеціального податкового режиму з
фіксованого сільськогосподарського
податку та використання спеціального
податкового режиму з фіксованого
сільськогосподарського податку,
спеціального режиму оподаткування
податком на додану вартість.

За таких обставин, позовні вимоги є
законними та обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 158-163, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
Рішення № 2 від 16.09.2013р. (3383/10/04-08-18-26 від
19.09.2013 року) за формою № 6-РРС № «Про
виключення сільськогосподарського
підприємства з реєстру суб'єктів
спеціального режиму оподаткування,
винесеного Новомосковською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, відносно
Приватного підприємства агрофірма
«Хлібодар» (Дніпропетровська обл.,
Магдалинівський р-н, с. Оленівка, вул.
Чапаева, буд.18, ).

Зобов'язати Новомосковську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити
реєстрацію сільськогосподарського
підприємства Приватного підприємства
агрофірма «Хлібодар» (код ЄДПРОУ 30364137)
в реєстрі суб'єктів спеціального
режиму оподаткування та анулювати
запис про виключення
сільськогосподарського підприємства з
реєстру суб'єктів спеціального режиму
оподаткування на підставі Рішення № 2
від 16.09.2013р. (3383/10/04-08-18-26 від 19.09.2013 року)
за формою № 6-РРС, з 01.01.2012 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
агрофірма «Хлібодар»
(Дніпропетровська обл.,
Магдалинівський р-н, с. Оленівка, вул.
Чапаєва, буд.18, ) судовий
збір в сумі 74,00 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
08 серпня 2014 року.

Суддя О.В.
Серьогіна