Справа № 2а-6331/10/1570
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/95120/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

за участю секретаря судового
засідання: Мосійчук І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси

на постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 30 серпня 2011
року

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року

у справі № 2а-6331/10/1570

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Олимп-Круг»

до Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Олимп-Круг» (далі - ВАТ «Олимп-Круг»;
позивач) звернулось до суду з позовом
до Державної податкової інспекції у
Малиновському районі м. Одеси (далі -
ДПІ у Малиновському районі м. Одеси;
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення № /0 від 19
вересня 2008 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 30 серпня
2011 року, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року, адміністративний позов
задоволено частково. Скасовано
податкове повідомлення-рішення №
/0 від 19 вересня 2008 року. В іншій
частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими
судовими рішеннями у справі,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України.

В поданій касаційній скарзі, ДПІ у
Малиновському районі м. Одеси,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 30
серпня 2011 року, ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23 листопада 2011 року та прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з таких
підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що відповідачем
проведено позапланову невиїзну
перевірку ВАТ «Олимп-Круг» з питань
достовірності нарахування бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість наступних податкових
періодів по деклараціям за лютий,
березень, травень, червень, серпень,
вересень, жовтень 2007 року, за
результатами якої складено акт №
123/23-210/00203708 від 19 вересня 2008 року.

На підставі зазначеного акту
перевірки ДПІ у Малиновському районі м.
Одеси прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від 19
вересня 2008 року, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування (у тому
числі заявленого в рахунок зменшення
податкових зобов'язань наступних
періодів) податку на додану вартість у
розмірі 1 404 681,88 грн.

Перевіркою встановлено порушення
товариством пункту 1.8 статті 1
Закону України від 03 квітня 1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин; далі - Закон
№ 168/97-ВР) у зв'язку з
неправомірним заявленням до
бюджетного відшкодування сум податку
на додану вартість, несплачених до
бюджету
підприємствами-постачальниками та їх
контрагентами.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
контролюючий орган вказував, зокрема,
на наявність у ланцюгах постачання
підприємств, які не перебувають за
вказаним в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців місцезнаходженням,
які визнані банкрутами, які
відмовились надати інформацію щодо
взаємовідносин з ВАТ «Олимп-Круг», а
також на запити стосовно діяльності
яких не отримано відповіді з інших
органів державної податкової служби.

Задовольняючи адміністративний позов
частково, суди попередніх інстанцій
виходили з наступних мотивів, з якими
погоджується суд касаційної інстанції.

Пунктом 1.7 статті 1 Закону № 168/97-ВР
визначено, що податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону № 168/97-ВР податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону № 168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999
року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні» (далі
- Закон № 996-XIV) визначено, що первинним
документом є документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону
№ 996-XIV підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у
платника права на податковий кредит з
податку на додану вартість є факт
реального здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг) з
метою їх використання в
оподатковуваних операціях, а також
оформлення відповідних операцій
належним чином складеними первинними
документами, які містять достовірні
відомості про обсяг та зміст
господарських операцій.

Як встановлено судами, фактичне
здійснення господарських операцій з
придбання позивачем в охоплені
перевіркою періоди у контрагентів
товарів, робіт (послуг) засвідчується
належним чином складеними видатковими,
податковими, прибутковими та
товарно-транспортними накладними,
актами виконаних робіт, рахунками,
розрахунковими та платіжними
документами, а податковим органом, в
свою чергу, будь-яких належних доказів
на підтвердження безтоварного
(фіктивного) характеру проведених
операцій не подано.

При цьому слід враховувати, що
податкове законодавство не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит, який в подальшому
приймає участь у формуванні сум
бюджетного відшкодування, від
дотримання вимог податкового
законодавства іншими суб'єктами
господарювання, в тому числі тими, які
не були безпосередніми
постачальниками товарів (послуг).

Вимога пункту 1.8 статті 1 Закону №
168/97-ВР щодо надмірної сплати податку на
додану вартість як необхідної умови
повернення з бюджету сум податку його
платнику стосується саме цього
платника та сплати ним податку у ціні
придбання товарів (послуг) їх
постачальникам.

А відтак, якщо контрагенти не виконали
своїх зобов'язань щодо сплати податку
до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цих осіб, однак
зазначена обставина не є підставою для
позбавлення платника податку-покупця
права на відшкодування податку на
додану вартість у разі, якщо останній
виконав усі передбачені законом умови
щодо отримання такого відшкодування та
має всі документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

За наведених обставин та з урахуванням
викладеного, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 30 серпня 2011
року та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 23 листопада
2011 року такими, що прийняті з
правильним застосуванням норм
матеріального та процесуального права,
а тому суд касаційної інстанції не
знаходить підстав, які могли б
призвести до їх зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Малиновському
районі м. Одеси залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 30
серпня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 23 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3 розділу
IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.