Справа № 804/11934/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 р. Справа № 804/11934/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Власенка Д.О.

при секретарі судового засідання
Пасічнику Т.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Дніпропетровська до Публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровський завод
металоконструкцій ім.. І.В.Бабушкіна»
про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
звернулось до Публічного акціонерного
товариства «Дніпропетровський завод
металоконструкцій ім.. І.В.Бабушкіна», в
якому просило стягнути з відповідача
заборгованість по фінансуванню
різниці між сумою пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», і сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих актів
за липень 2014 року в розмірі 593,46 грн. на
користь позивача.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що на
підприємстві відповідача працювали
громадяни, які отримують пенсію
відповідно до Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність». Згідно ч. 9 ст. 24 Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність» різниця
між сумою призначеної пенсії за цим
Законом та сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий
працівник, фінансується для наукових
(науково-педагогічних) працівників
небюджетних державних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів ІІІ - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії» призначеної за цим Законом.
Проте, відповідач у добровільному
порядку не сплачує заборгованість по
фінансуванню різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів щодо осіб, які
отримували пенсію в управлінні
Пенсійного фонду України позивача.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, тому у відповідності до
ст. 41 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Представник позивача надав до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності в порядку письмового
провадження, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Представник відповідача, належним
чином повідомлений про дату, час та
місце розгляду справи, що
підтверджується розпискою, наявною в
матеріалах справи, у судове засідання
не з'явився, причини неявки суду не
повідомив.

Відповідно ч.ч. 4, 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів. Якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

За таких підстав суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними у ній
матеріалами, оскільки судом вжито усіх
заходів для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд судової
справи.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги позову, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні обставини
справи та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи вбачається, що на
підприємстві працювали та займалися
науково-технічною діяльністю
громадяни, які набули науковий стаж, що
дає право на отримання пенсії згідно
ст. 24 Закону України «Про наукову і
наукову-технічну діяльність», а саме
ОСОБА_2.

Управлінням Пенсійного фонду України
позивача відповідачу надсилались
повідомлення про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії",
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність", і сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за липень 2014 року.
Відповідно до даних цих повідомлень,
відповідачу належало перерахувати
кошти на фінансування різниці між
сумою пенсії, призначеної відповідно
до Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність", і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за липень 2014 року на
загальну суму 593,46 грн. (детальний
помісячний розрахунок цих сум з
зазначенням осіб, яким виплачено
пенсію, наведено в довідці управління,
яка додається).

Але у зв'язку з тим, що відповідачем з
цих сум не було сплачено нічого,
заборгованість відповідача по
фінансуванню різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову і науково-технічну
діяльність", і сумою пенсії, обчисленою
відповідно до інших законодавчих актів
щодо осіб, які отримували пенсію липень
2014 року на загальну суму 593,46 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність» держава встановлює для
наукових (науково-педагогічних)
працівників, які мають необхідний стаж
наукової роботи, пенсії на рівні, що
забезпечує престижність наукової
праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів.

Оскільки спірні правовідносини
склались з приводу відшкодування
витрат по виплаті пенсій, призначених
особам, які мали статус наукових
працівників, то при вирішенні справи
необхідно виходити з положень ст.24
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», де
вказано, що різниця між сумою пенсії,
призначеної за цим Законом, та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник, фінансується:

для наукових (науково-педагогічних)
працівників державних бюджетних
наукових установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів
державного бюджету;

для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом;

для наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.

Згідно з п. 5 Порядку, затвердженого
постановою Кабінету міністрів України
від 24.03.2004р. № 372 розмір витрат на
фінансування різниці у розмірі пенсії
за рахунок коштів державних не
бюджетних підприємств, установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III-IV рівнів акредитації
визначається у розрахунку на рік
органами Пенсійного фонду до 20 січня
поточного року та протягом 10 днів з дня
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення.

Відповідно до п.6 зазначеного вище
Порядку у разі зміни розміру пенсії або
виникнення обставин, які впливають на
фінансування різниці у розмірі пенсії
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання тощо), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це відповідні
підприємства, установи, організації та
заклади у місячний строк з дня
виникнення таких обставин.

Надані позивачем до матеріалів справи
повідомлення про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
актів законодавства, за формою та
змістом відповідають встановленим
Порядком вимогам, а тому суд не вбачає
правових підстав для неврахування цих
повідомлень як доказів при вирішенні
спору.

Згідно з абз.2 п.5 Порядку підприємства,
установи, організації та заклади
самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках.

Строк позовної давності позивачем
пропущено не було, оскільки позов
заявлено до суду у відповідності до ч.15
ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV,
відповідно до якої строк давності щодо
стягнення недоїмки, пені та штрафів не
застосовується.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

В ході судового розгляду справи,
відповідачем спірну суму
заборгованості не сплачено. Жодних
доказів та пояснень відповідач не
надав суду на спростування
обґрунтувань, викладених в
адміністративному позові. Таким чином,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
судові витрати з відповідача не
стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 4-12, 41, 94, 128, 158-163, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська до
Публічного акціонерного товариства
«Дніпропетровський завод
металоконструкцій ім.. І.В.Бабушкіна»
про стягнення заборгованості -
задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Дніпропетровський завод
металоконструкцій ім.. І.В.Бабушкіна»
() на користь Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Дніпропетровська (, р/р 3181 в ДОУ ВАТ «Ощадбанк»
МФО 305482) заборгованість по
фінансуванню різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за липень 2014 року на
загальну суму 593,46 грн. (п'ятсот
дев'яносто три гривні 46 коп.).

Судові витрати по справі не стягуються.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя Д.О.
Власенко