Справа № 826/10322/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Арсірія Р.О. розглянувши адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТ ЛОГІСТИК»

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві

про

визнання протиправними дій, зобов’язання вчинити дії

третя особа: Міністерство доходів і зборів України

Товариство з обмеженою відповідальністю «АНТ Логістик» (далі – ТОВ «АНТ Логістик», позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві ( далі – ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м.Києві, відповідач) в якому просило :

- визнати протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, щодо складання актів № 1053/26-59-22-03/36946439 від 16.04.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання - ТОВ «АТН ЛОГІСТИК» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період: з 01.10.2013 по 31.10.2013 та № 1115/26-553-22-03/36946439 від 24.04.2014 за період: з 01.03.2013 по 31.03.2014.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на думку позивача, відповідачем у порушення норм діючого податкового законодавства України, з перевищенням наданих йому повноважень, вчиненні протиправні дії по проведенню зустрічної звірки позивача, за результатами якої складено акт про неможливість проведення зустрічної звірки, що призвело до порушення його прав та законних інтересів, а також формування недостовірних висновків щодо не встановлення факту реального здійснення позивачем господарських операцій, що підриває його репутацію добросовісного учасника господарських правовідносин перед контрагентами. Також на підставі вказаних актів податковим органом прийнято рішення № 120 від 24.04.2014 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Як вбачається із змісту вказаного акта, які є подібними за своїм змістом, контролюючим органом не встановлено факту реального здійснення господарських операцій позивачем при придбанні товарів та послуг від постачальників з врахуванням реального часу здійснення операцій, відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень,транспортних засобів, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності.

За приписами п.73.3 ст.73 Податкового кодексу України (далі – Кодекс) контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб'єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб'єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Однак, відповідачем вищевказані вимоги закону не виконано, а також не надано суду належних доказів на підтвердження надіслання запиту поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надання під розписку платнику податків або іншому суб'єкту інформаційних відносин або його посадовій особі. Не надано також акта про неможливість вручити такий запит під розписку представнику платника податку.

Згідно п.73.5 Кодексу з метою отримання податкової інформації контролюючі органи мають право проводити зустрічні звірки суб'єктів господарювання щодо підтвердження взаємовідносин з платниками податків.

Зустрічною звіркою вважається співставлення даних первинних бухгалтерських та інших документів суб'єкта господарювання, що здійснюється контролюючими органами з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку платника податків.

Зустрічні звірки не є перевірками і проводяться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За результатами зустрічних звірок складається довідка, яка надається суб'єкту господарювання у десятиденний термін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1232 затверджено Порядок проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (далі - Порядок).

Згідно п.п. 4-7 Порядку орган державної податкової служби (виконавець), який проводить зустрічну звірку, складає довідку за наявності інформації, для отримання якої надіслано запит органом державної податкової служби (ініціатором) та її документального підтвердження. У разі відсутності запитуваної органом державної податкової служби (ініціатором) інформації орган державної податкової служби (виконавець) надсилає завірений печаткою запит про подання інформації та її документального підтвердження суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи особисто вручає суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку.

У разі отримання від суб'єкта господарювання інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження (протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження суб'єкту господарювання запиту) орган державної податкової служби проводить зустрічну звірку.

За результатами проведеної зустрічної звірки складається довідка, яка підписується суб'єктом господарювання (законним чи уповноваженим представником) і посадовими особами органу державної податкової служби та особисто вручається суб'єкту господарювання або його законному чи уповноваженому представникові під розписку або надсилається суб'єкту господарювання за його адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Пунктом 4.4. Методичних рекомендацій щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок (далі - Методичні рекомендації), затверджених наказом Державної податкової адміністрації України від 22.04.2011 №236, визначено, що у разі встановлення фактів, що не дають змогу провести зустрічну звірку суб'єкта господарювання, зокрема у зв'язку із зняттям з обліку, встановленням відсутності суб'єкта господарювання та/або його посадових осіб за місцезнаходженням (податковою адресою), відповідальний підрозділ не пізніше двох робочих днів від дати надходження запиту складає акт про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання (далі - акт), реєструє його у журналі реєстрації довідок про результати проведення зустрічної звірки (актів про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання, неявки для підписання, відмови від писання Довідки про результати проведення зустрічної звірки) (далі - журнал реєстрації довідок/актів) та вживає відповідних заходів, передбачених актами ДПС України. При подальшому залученні суб'єкта господарювання (посадових осіб суб'єкта господарювання) до проведення зустрічної звірки відповідальний підрозділ органу ДПС забезпечує проведення такої звірки.

Відповідно п.4.5 Методичних рекомендацій при отриманні від суб'єкта господарювання (у встановлений статтею 73 Кодексу термін) інформації, визначеної у запиті, та її документального підтвердження відповідальний підрозділ проводить зустрічну звірку суб'єкта господарювання протягом 3 робочих днів з дня, наступного за днем отримання такої інформації та її документального підтвердження.

Згідно п.4.6 Методичних рекомендацій за результатами проведення зустрічної звірки складається Довідка про результати проведення зустрічної звірки (далі - Довідка) (додаток 5) у двох примірниках та реєструється в Журналі реєстрації довідок/актів не пізніше останнього робочого дня терміну, відведеного для проведення зустрічної звірки відповідно до пункту 3.2 або 4.5 Методичних рекомендацій.

Як вбачається із Додатку 3 Методичних рекомендацій, зразок “акт про неможливість проведення зустрічної звірки” не передбачає зазначення податковим інформації про реальність господарських операцій та висновку за результатами аналізу податкової звітності.

Проте, в актах № 1053/26-59-22-03/36946439 від 16.04.2014 та № 1115/26-59-22-03/36946439 від 24.04.2014 відповідач зазначає, що ним не встановлено факту реального здійснення господарських операцій позивачем, а також встановлено відсутність об’єктів оподаткування податком на додану вартість по операціях з продажу товарів (послуг) підприємствам-покупцям. Такі висновки та інформацію може містити лише акт, складений за наслідками проведення документальної невиїзної/виїзної позапланової/планової перевірки.

Таким чином, відповідачем не було дотримано встановленої Податковим кодексом України, Порядком проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок та Методичними рекомендаціями щодо організації та проведення органами державної податкової служби зустрічних звірок процедури проведення зустрічних звірок. Крім того, у зв'язку з тим, що зустрічна звірка не проводилась, у відповідача не було підстав для надання оцінки господарської діяльності позивача та його господарських відносин з іншими платниками податків та складання висновків, які в силу п. 73.5 ст. 73 Податкового кодексу України можливі лише при складанні довідки, якою оформлюються результати проведення зустрічної звірки.

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

Згідно з пунктом 184.2 статті 184 Податкового кодексу України анулювання реєстрації на підставі, на підставах, визначених у підпунктах «б» - «з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу. При цьому анулювання реєстрації здійснюється на дату подання заяви платником податку або прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації.

Відповідно до пункту 5.5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 №26, рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є, зокрема: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

Наведені правові норми свідчить, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України можливе лише за таких обставин: неподання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з податку на додану вартість з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту.

В свою чергу такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

В той же час сторонами не заперечується факт подачі позивачем декларацій з податку на додану вартість, в яких підтверджується придбання товарів. Цими операціями було сформовано податкове зобов’язання та податковий кредит.

Таким чином, з наведеного слідує, що ТОВ «АТН ЛОГІСТИК» протягом 12 послідовних місяців до дати анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, подавало контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, які свідчать про наявність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов'язання чи податкового кредиту; доказів на підтвердження зворотного відповідачем до суду не надано.

Крім того, відповідач не надав суду підтвердних документів, передбачених пунктом 5.5 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 №26.

Суд не приймає до уваги надані відповідачем копії актів № 1053/26-59-22-03/36946439 від 16.04.2014 та № 1115/26-59-22-03/36946439 від 24.04.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «АТН ЛОГІСТИК» в якості підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, оскільки акт про неможливість проведення зустрічної звірки не є підтвердним документом в розумінні Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.01.2014 №26, та не може змінювати показники податкових зобов'язань та податкового кредиту, задекларовані позивачем у податкових деклараціях з податку на додану вартість. Про це зокрема заявив і представник відповідача, зазначивши, що акти за результатами звірок не можуть сворювати для платників податків будь-яких правових наслідків.

Задоволення зазначеної вимоги спрямоване на повернення до стану, який існував до винесення протиправного рішення податкового органу, а тому, спрямоване на відновлення порушеного права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, ДПІ у Шевченківському районі м. Києва Головного управління Міндоходів у м. Києві не доведено правомірність своїх дій у відповідності до вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ «АТН ЛОГІСТИК» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТ Логістик» задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ДПІ у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, щодо складання актів № 1053/26-59-22-03/36946439 від 16.04.2014 про неможливість проведення зустрічної звірки суб'єкта господарювання - ТОВ «АТН ЛОГІСТИК» щодо підтвердження господарських відносин з контрагентами за період: з 01.10.2013 по 31.10.2013 та № 1115/26-553-22-03/36946439 від 24.04.2014 за період: з 01.03.2013 по 31.03.2014 .

Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНТ Логістик» за рахунок Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ Державної казначейської служби України виконання постанови суду в частині стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ Міндоходів у м. Києві.

Постанова набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Р.О. Арсірій