Справа № 2а/0370/1554/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа №
61496/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кушнерика М.П., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

представника відповідача (апелянта)
Захарчука С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 17.06.2011 року
в справі за позовом фермерського
господарства «Пан продукт» до
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції,
головного управління Державного
казначейства у Волинській області
про визнання бездіяльності
протиправною та стягнення бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2011 року фермерське
господарство «Пан продукт» (с. Заріччя
Володимир-Волинського району
Волинської області) звернулося до суду
з позовом до Володимир-Волинської
об'єднаної державної податкової
інспекції, головного управління
Державного казначейства у Волинській
області про визнання бездіяльності
протиправною та стягнення бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість.

Позивач просив визнати протиправною
бездіяльність першого відповідача
щодо безпідставної відмови в
бюджетному відшкодуванню податку на
додану вартість та стягнути в його
користь з Державного бюджету України
через головне управління Державного
казначейства у Волинській області 23500
грн. бюджетного відшкодування цього
податку.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 17.06.2011 року
позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції по
ненаданню до органу Державного
казначейства України висновку про суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість фермерському
господарству «Пан продукт» за квітень
2008 року у сумі 23500 (двадцять три тисячі
п'ятсот) грн.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь фермерського господарства
«Пан продукт» 23500 (двадцять три тисячі
п'ятсот) грн. бюджетного відшкодування
з податку на додану вартість за квітень
2008 року.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила Володимир-Волинська
об'єднана державна податкова
інспекція, яка в апеляційній скарзі
просить її скасувати та прийняти нове
рішення про відмову позивачу в
задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції безпідставно не
врахував, що причиною відмови позивачу
в бюджетному відшкодуванні податку на
додану вартість стала та обставина, що
по ланцюгу постачання по податковій
накладній від 3.04.2007 року були
встановлені контрагенти з ознаками
фіктивності, зокрема ТзОВ «Буд
Оптторг-Україна», яке не сплатило
податку до бюджету, з лютого 2007 року не
звітується та не знаходиться за
юридичною адресою. Суд порушив норми
процесуального права, не взявши до
уваги факт касаційного оскарження
податковим органом постанови
Волинського окружного
адміністративного суду від 23.02.2009 року
та ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 5.10.2010 року
в справі про оскарження податкового
повідомлення-рішення про зменшення
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на спірну суму 23500 грн.

Вислухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, який апеляційну
скаргу підтримав, дослідивши обставини
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

В справі встановлено, що у травні 2008
року фермерське господарство «Пан
продукт» подало до
Володимир-Волинської ОДПІ декларацію з
податку на додану вартість за квітень
2008 року, в якій відобразило суму
податку, належного до відшкодування у
розмірі 120591 грн.

З метою перевірки достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника в банку
Володимир-Волинською ОДПІ була
проведена перевірка, за результатами
якої встановлено порушення позивачем
вимог п. 1.3, п. 1.8 ст. 1, п.п. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7
чинного на час спірних правовідносин
Закону України «Про податок на додану
вартість», внаслідок чого фермерським
господарством «Пан продукт» було
ніби-то завищено заявлену суму
бюджетного відшкодування за квітень 2008
року на 23500 грн.

Володимир-Волинською об'єднаною
державною податковою інспекції
сформовано податкове
повідомлення-рішення від 11 листопада
2008 року №/0/11554 щодо нарахування
податку на додану вартість в сумі 23 500
грн., яке було оскаржене позивачем в
судовому порядку.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 23 лютого 2008
року податкове повідомлення - рішення
№ /0 від 11.11.2008 визнано нечинним.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2010
року вищевказану постанову
Волинського окружного
адміністративного суду залишено без
змін.

Отже, неправомірність зменшення
позивачу бюджетного відшкодування з
ПДВ за квітень 2008 року на 23500 грн.
доведена постановою суду, яка набрала
законної сили.

11.04.2011 року позивачем до
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції було
направлено заяву про бюджетне
відшкодування з податку на додану
вартість за квітень 2008 року в розмірі
23500 грн.

У відповіді № 6607/23 від 20.05.2011 року на
вказану заяву Володимир-Волинською
ОДПІ вказано, що станом на 20.05.2011 року по
декларації позивача з ПДВ за квітень 2008
року є непідтвердженою сума з ПДВ у
розмірі 23500 грн., а тому надати висновок
для відшкодування зазначеної суми
неможливо.

Підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997 року , який був
чинний на момент подання позивачем
декларації з податку на додану
вартість, передбачено, зокрема, що сума
податку, яка підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Згідно підпунктів 7.7.2 та 7.7.4 пункту 7.7
статті 7 Закону № 168/97-ВР якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Платник податку, який має право на
одержання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення повної
суми бюджетного відшкодування, подає
відповідному податковому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення такої повної суми
бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

У зв'язку з наявністю від'ємного
значення між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту за березень 2008 року та
відповідно до зазначених вимог статті 7
Закону № 168/97-ВР фермерське
господарство «Пан продукт» подало до
Володимир-Волинської ОДПІ податкову
декларацію та заяву про повернення сум
бюджетного відшкодування за квітень 2008
року.

Підпунктом 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону
№ 168/97-ВР встановлено, що протягом 30
днів, наступних за днем отримання
податкової декларації, податковий
орган проводить документальну
невиїзну перевірку (камеральну)
заявлених у ній даних. За наявності
достатніх підстав вважати, що
розрахунок суми бюджетного
відшкодування було зроблено з
порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право протягом такого ж строку
провести позапланову виїзну перевірку
(документальну) платника для
визначення достовірності нарахування
такого бюджетного відшкодування.

Податковим органом проведено
позапланову виїзну перевірку
фермерського господарства «Пан
продукт» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування ПДВ на рахунок платника
у банку за квітень 2008 року, за
результатами якої складено довідку,
якою підтверджено достовірність
нарахування бюджетного відшкодування
за квітень 2008 року у розмірі 120591 грн.

Згідно частини 2 підпункту 7.7.5,
підпункту 7.7.6 пункту 7.7 статті 7 Закону
№ 168/97-ВР податковий орган зобов'язаний
у п'ятиденний термін після закінчення
перевірки надати органу державного
казначейства висновок із зазначенням
суми, що підлягає відшкодуванню з
бюджету.

На підставі отриманого висновку
відповідного податкового органу орган
державного казначейства надає
платнику податку зазначену у ньому
суму бюджетного відшкодування шляхом
перерахування коштів з бюджетного
рахунку на поточний банківський
рахунок платника податку в
обслуговуючому банку протягом п'яти
операційних днів після отримання
висновку податкового органу.

Проте, Володимир-Волинською ОДПІ не
надано органу державного казначейства
висновків на всю суму, що підлягала
відшкодуванню з бюджету за квітень 2008
року.

Судом встановлено, що станом на час
розгляду справи позивачу так і не
відшкодовано з бюджету податок на
додану вартість у розмірі 23500 грн.

Суд обґрунтовано не прийняв до уваги
доводи Володимир-Волинської ОДПІ в
підтвердження законності дій по
ненаданню висновку на відшкодування
ПДВ, оскільки закон не ставить у
залежність право платника податку на
відшкодування від'ємного значення сум
ПДВ від отримання відповідей на запити
щодо сплати ПДВ контрагентами по
ланцюгу до виробника, а передбачає
обов'язок (частина 2 підпункту 7.7.5пункту
7.7 статті 7 Закону № 168/97-ВР) податкового
органу надати такий висновок, якщо при
перевірці не виявлено невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації.

За таких обставин суду першої
інстанції обґрунтовано визнав
неправомірними дії відповідача щодо
ненадання до органу Державного
казначейства України висновку про суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість фермерському
господарству «Пан продукт» за квітень
2008 року у сумі 23500 грн. та задовольнив
позов в частині цих позовних вимог.

Обґрунтовано вирішив суд першої
інстанції і позовні вимоги позивача в
частині стягнення з бюджету спірної
суми заборгованості, оскільки суми
податку не відшкодовані своєчасно,
визнаються заборгованістю, а належним
засобом захисту судом є саме стягнення
сум заборгованості з Державного
бюджету України. Ця обставина не
оспорюється податковим органом в
апеляційній скарзі.

За таких обставин підстав для
скасування оскаржуваної постанови
суду першої інстанції колегія суддів
не знаходить.

Доводи апеляційної скарги щодо
фіктивності господарської операції
позивача з ТзОВ «Буд Оптторг-Україна»
та оскарження судових рішень в
касаційному порядку висновків суду не
спростовують, оскільки
неправомірність зменшення позивачу
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на суму 23500 грн.
доведена постановою суду, яка набрала
законної сили. Поясненнями
представника апелянта в суді суду
апеляційної інстанції встановлено, що
рішення адміністративних судів першої
та апеляційної інстанції судом
касаційної інстанції залишені в силі.

Керуючись ч. 3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, апеляційний суд,

УХ В А Л И В :

Апеляційну скаргу
Володимир-Волинської об'єднаної
державної податкової інспекції
залишити без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 17.06.2011 року
в справі № 2а-/0370/1554/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
М.П. Кушнерик

Д.М.Старунський