Справа № 2а/0370/1062/11
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
Справа №
9104/50925/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Сеника Р.П.

за участі секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.

з участю осіб:

позивача по справі: не з'явився

відповідача по справі: представника
Дунарук І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області та управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2011
року по справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області до відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області про стягнення суми
невідшкодованих витрат,-

ВС Т А Н О В
И В:

Позивач, управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі Волинської області,
в квітні 2011 року звернулося в суд з
позовом до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області та просило стягнути
невідшкодовані суми заборгованості по
виплаті пенсій по інвалідності
невключених до актів щомісячних звірок
в сумі 50 298,35 грн.; стягнути
невідшкодовані суми заборгованості по
виплаті щомісячної цільової грошової
допомоги та витрати на виплату і
доставку пенсій по інвалідності, що
були включені до актів звірок.

19.05.2011 року позивач подав до суду заяву
про збільшення позовних вимог, у якій
просив у зв'язку із виникненням
технічної помилки при обчисленні
розрахунків на яких ґрунтується
адміністративний позов стягнути з
відповідача заборгованість по виплаті
основного розміру пенсії, грошової
цільової допомоги та витрат на її
доставку, що входять до пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання за період з
січня 2008 року по лютий 2011 року
невключених до актів щомісячних звірок
в сумі 48851,18 грн. та заборгованість по
виплаті щомісячної цільової грошової
допомоги та витрат на виплату і
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, що були включені до актів
звірки в сумі 900 927,28 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач
вказує на те, що в порушення вимог
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» відповідач
відмовляється відшкодовувати суми
витрат на виплату пенсій особам з якими
трапився нещасний випадок за межами
України, не включивши до актів
щомісячних звірок суми пенсій ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 48 851,18 грн., з
яких витрати по виплаті основного
розміру пенсії в сумі 12 280,86 грн., по
виплаті щомісячної цільової допомоги в
сумі 35 427,86 грн., на виплату та доставку
пенсій в сумі 254,58 грн. та на виплату
допомоги на поховання ОСОБА_4 в сумі 888,40
грн. Крім того, ВВД Фонду в м. Ковелі на
протязі січня 2008 року по лютий 2011 року
не відшкодовано УПФ в м. Ковелі пенсії
по інвалідності, особам включеним до
актів щомісячних звірок в розмірі 900
927,28 грн., з яких невідшкодована цільова
допомога в сумі 897 604,52 грн. та
заборгованість по витратам на виплату
та доставку пенсій в сумі 33 22,76 грн.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2011
року в справі №2а/0370/1062/11
адміністративний позов було
задоволено частково. Стягнуто з
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області в користь
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Ковелі Волинської області
заборгованість по виплатам пенсій по
інвалідності невиплачених за актом
щомісячної звірки в сумі 12 349,81 грн. за
період з січня 2008 року по лютий 2011 року.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області та управлінням
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області подано апеляційні
скарги, в яких просять скасувати
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 30 травня 2011
року в справі №2а/0370/1062/11.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт, відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області зазначає, що робочі
органи виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України розглядають
справи про страхові виплати на
підставі заяви потерпілого або осіб,
які мають право на страхові виплати, за
наявності всіх необхідних документів,
перелік яких визначено в пунктах 2.7, 2.8,
3.1, 5.3, 6.1 Порядку призначення,
перерахування, та проведення страхових
виплат, затвердженого постановою
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 27.04.2007 року № 24.
За відсутності у ВВД Фонду особових
справ потерпілих, Фонд не має правових
підстав для здійснення відшкодування
УПФ України витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та допомогу на поховання.
Разом з тим, визначені позивачем
витрати на виплату та доставку пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійних
захворювань є адресною допомогою, що
передбачені постановами Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 року № 265
та від 16.07.2008 року № 654, та не
відповідають вимогам статей 13, 21, 28, 34
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків від
04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року за №376/7697 (далі - Порядку), оскільки
не пов'язані із страховим випадком, а
тому не можуть відшкодовуватися
Пенсійному фонду України.

Пункт 2 Порядку визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Розбіжності при
складанні актів звірок органами
Пенсійного фонду України та ВВД Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення можуть бути
вирішені лише центральними органами -
Пенсійним фондом України та Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України.

Крім того, відповідач зазначає, що
передбаченого законодавством
відповідного висновку
медико-соціальної експертної комісії
про причинний зв'язок смерті з нещасним
випадком, стосовно ОСОБА_4 не було
надано Фонду, а тому не було правових
підстав для включення суми допомоги на
поховання до акту звірок витрат за
січень - грудень 2008 року і для
відшкодування цих витрат.

Оскільки позивачем надано розрахунок
суми заборгованості по виплаті
основного розміру пенсії особам з
якими трапився нещасний випадок за
межами України з врахуванням адресної
допомоги, відділення подало розрахунок
за виключенням останньої, згідно якого
невідшкодована сума за період з січня
2008 року по лютий 2011 року складає 12 349,81
грн.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт, управління Пенсійного
фонду України в м. Ковелі Волинської
області зазначає, що після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
виплата здійснюється страховиком до
якого звернувся застрахований, при
цьому страховик вправі звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
понесених витрат, а тому - витрати
понесені Пенсійним фондом України у
зв'язку із виплатою пенсій по
інвалідності/втратою годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, призначених відповідно
до Закону України «Про пенсійне
забезпечення» підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України на підставі акту
щомісячної звірки витрат за особовими
справами потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційні скарги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області та управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області необхідно залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін. При цьому колегія
суддів виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
управлінням Пенсійного фонду України в
м. Ковелі в період з січня 2008 року по
лютий 2011 року виплачувалися пенсії
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, які
отримали каліцтво на території
Співдружності Незалежних Держав в
розмірі 949 778,28 грн., з яких 48 851,18 грн.
заборгованість по виплаті основного
розміру пенсії, грошової цільової
допомоги та витрат на її доставку, що
входять до пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також 900 927,28 грн.
заборгованості по виплаті щомісячної
грошової цільової допомоги та витрат
на доставку і виплату пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що були
включені до актів звірки. Розбіжності
виникли по витратах на виплату і
доставку пенсії призначеної по
інвалідності у зв'язку з нещасним
випадком на виробництві та щомісячної
державної адресної допомоги,
встановленої постановою Кабінету
Міністрів України № 265 від 26.03.2008 року.
Вказані фактичні обставини
підтверджуються копіями актів
щомісячної звірки з січня 2008 року по
лютий 2011 року та розрахунками сум
заборгованості.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, яка спричинили втрату
працездатності» (далі - Закон № 1105-XIV) у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; одноразову
допомогу в разі стійкої втрати
професійної працездатності або смерті
потерпілого; щомісяця грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням;
медичне страхування; страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності;
страхування на випадок безробіття.
Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ (стаття 4 Основ
у редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин).

Згідно з пунктом 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Таким чином, пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання є наслідком страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, належним
страховиком, тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги,
відповідно до статті 25 Основ є Фонд, що
також передбачено статтею 21 Закону №
1105-XIV, яка визначає перелік соціальних
послуг та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.

Тобто, витрати, понесені органами ПФУ у
зв'язку із виплатою та доставкою пенсій
по інвалідності від трудового каліцтва
(у тому числі й пенсій особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР), підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про стягнення з відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області витрат на виплату
пенсій по інвалідності громадянам
України, які отримали каліцтво на
території держав СНД у сумі 12 349,81 грн., є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Що стосується заявлених позовних вимог
про стягнення з відповідача витрат по
виплаті допомоги на поховання ОСОБА_4 в
сумі 888,40 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 21 вказаного
Закону позивач зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, в тому числі пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
або професійного захворювання та
пенсії по втраті годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, при настанні страхового
випадку.

Згідно із вимогами частини 8 та 9 статті
34 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», у разі смерті
потерпілого від нещасного випадку або
професійного захворювання витрати на
його поховання несе Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
згідно з порядком, визначеним
Кабінетом Міністрів України. Причинний
зв'язок смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Таким чином, допомога на поховання
відшкодовується Фондом тільки у тому
випадку, якщо смерть настала за
наслідками отриманого нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, що
підтверджується висновками
спеціальних медичних закладів.

Висновок медико-соціальної експертної
комісії надається особами, які
здійснили поховання померлого
інваліда відділенню виконавчої
дирекції Фонду, яке в свою чергу
приймає рішення про відшкодування їм
понесених витрат та бере до заліку
заявлену до відшкодування управлінням
Пенсійного фонду суму виплаченої
допомоги на поховання. Передбаченого
законодавством відповідного висновку
медико-соціальної експертної комісії
про причинний зв'язок смерті з нещасним
випадком, стосовно ОСОБА_4 не було
надано Фонду, а тому правові підстави
для включення суми допомоги на
поховання до акту звірок витрат за
січень - грудень 2008 року і для
відшкодування цих витрат відсутні.

Щодо відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду витрат на виплату і
доставку адресної допомоги, колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Як зазначалось вище, перелік
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
установлений статтею 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, визначено
Порядком відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України,
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від 4
березня 2003 року № 5-4/4 та зареєстрованим
у Міністерстві юстиції України 16
травня 2003 року за № 376/7697.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку суми,
що підлягають відшкодуванню Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків, - це суми, що виплачуються
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 березня 2008 року № 265 "Деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян" визначено, що у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам не
досягає прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність, таким особам
надається щомісячна державна адресна
допомога у сумі, що не вистачає до
зазначеного прожиткового мінімуму.

Щомісячна державна адресна допомога є
додатковою допомогою до пенсії і до
основного її розміру не включається.

Отже, щомісячна державна адресна
допомога є самостійним видом виплат та
виплачується пенсіонеру, крім інших
видів виплат, у тому числі цільової
допомоги на прожиття, з урахуванням
приписів зазначеної постанови
Кабінету Міністрів України.

Щомісячна державна адресна допомога до
пенсії, призначена і виплачена
управлінням Пенсійного фонду України
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 26 березня 2008 року
№ 265 "Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян" не є виплатою,
що підлягає фінансуванню згідно зі
статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Вказана доплата також не наведена в
переліку, визначеному пунктом 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що відсутні підстави для
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду витрат на виплату і
доставку адресної допомоги, а тому суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відмову в
задоволенні в цій частині позовних
вимог.

Крім того пункт 2 Порядку визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України звірку витрат по
особових справах потерпілих, складають
акт щомісячної звірки, в якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду і управлінням
виконавчої дирекції Фонду на місцях.
Пунктом 6 Порядку передбачено, що
головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України на підставі
поданих актів узагальнюють і
узгоджують Довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій, та до 20 числа місяця, наступного
за звітним, подають її відповідно до
Пенсійного фонду України та Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Пунктом 7 Порядку
встановлено, що Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України на підставі
вказаної довідки на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду України.

Таким чином, розбіжності при складанні
актів звірок органами Пенсійного фонду
України та відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення можуть бути
вирішені лише центральними органами -
Пенсійним фондом України та Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України. Не включення
районним відділенням Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України сум по акту звірки
не позбавляє права направити
неповністю узгоджений акт звірки та
відповідну довідку до центральних
органів, а відповідні центральні
органи визнати ці суми та провести їх
відшкодування, а в разі незгоди -
вирішити спір у судовому порядку між
собою.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області та управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області є
неаргументованими та в їх задоволенні
слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційні скарги відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ковелі
Волинської області та управління
Пенсійного фонду України в м. Ковелі
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 30
травня 2011 року в справі №2а/0370/1062/11 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі, відповідно до
ч.3 ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

Р.П. Сеник