Справа № 2а-0770/38/12
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 р. Справа № 9104/178465/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Кухтея Р. В., Яворського І. О.

з участю секретаря судового засідання
Сідельник Г. М.

представника відповідача
ОСОБА_1

прокурора
Турчина І. Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Львові справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Берегівський
комбінат хлібопродуктів» на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року по справі №2а – 0770/38/12 за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Закарпатської області Державної
податкової служби до Відкритого
акціонерного товариства «Берегівський
комбінат хлібопродуктів», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача –
Управління Державної казначейської
служби України у Берегівському районі
Закарпатської області, про стягнення
заборгованості у сумі 1 370 029 гривень, -

УСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція
звернулася до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до ВАТ
«Берегівський комбінат
хлібопродуктів» і просила стягнути за
рахунок активів відповідача на користь
бюджету 1 370 029 гривень заборгованості
по бюджетній позичці.

На обґрунтування позовних вимог
посилається на ті обставини, що на
протязі 1995 – 1997 років відповідач
здійснював закупівлю
сільськогосподарської продукції за
державним замовленням, на що з
державного бюджету виділялися
бюджетні позички. Заборгованість по
бюджетним позичкам становить 1 370 029
гривень.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року позовні вимоги задоволено
повністю: стягнуто за рахунок активів
відповідача на користь бюджету
заборгованість у сумі 1 370 029 гривень.

Справу розглянуто за участі третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору – Управління
Державної казначейської служби
України у Берегівському районі
Закарпатської області та прокуратури
Закарпатської області.

Відповідач не погодився з таким
судовим рішенням суду першої інстанції
і оскаржив його в апеляційному порядку
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Посилаючись у
поданій апеляційній скарзі на неповне
з’ясування судом обставин справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову суду і прийняти нову
постанову про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Також, відповідач направив суду
апеляційної інстанції клопотання про
закриття провадження в
адміністративній справі з підстав,
передбачених ст. 157 ч. 1 п. 1 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Свою позицію обґрунтовує тим,
що заборгованість перед бюджетом
виникла у зв’язку з виконанням
договорів про надання бюджетних
позичок. Тобто, підставою та предметом
позову є стягнення коштів, які є
заборгованістю через невиконання умов
договору. Майнові правовідносини не
застосовані на адміністративному чи
іншому владному підпорядкуванні,
здійсненні управлінських чи
контрольних функцій. Відтак податковий
орган не виступає у даному випадку як
суб’єкт владних повноважень, а спірні
правовідносини мають цивільно –
правовий характер.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21 серпня 2014
року в порядку процесуального
правонаступництва у відповідності до
ст. 55 Кодексу адміністративного
судочинства України замінено позивача:
Державну податкову інспекцію у м.
Ужгороді Закарпатської області
Державної податкової служби на
Державну податкову інспекцію у м.
Ужгороді Головного управління
Міндоходів у Закарпатській області.

Представник позивача та прокурор в
судовому засіданні не погодилися із
клопотанням відповідача і не вбачають
підстав для закриття провадження в
адміністративній справі.

Особа, яка подала апеляційну скаргу
(відповідач) та третя особа, в судове
засідання представників не направили,
хоча належним чином та у встановленому
законом порядку були повідомлені про
дату, час та місце судового засідання.
При цьому, від осіб, які беруть участь у
справі, відсутні клопотання про
розгляд справи за їх участю.

Оскільки суд апеляційної інстанції не
вбачає підстав для визнання
обов’язковою участі представників
вказаних осіб в апеляційному розгляді
справи, вищевказані обставини
відповідно до ст. 196 ч. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
не перешкоджають розгляду справи в
судовому засіданні за відсутності
представників відповідача та третьої
особи.

Вислухавши суддю – доповідача, доводи
представника позивача та прокурора,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, колегія суддів апеляційного
суду приходить до висновку, що
клопотання слід задовольнити, у
зв’язку з чим апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Згідно ст. 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції – це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень;
суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Статтями 2, 4, 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено завдання адміністративного
судочинства та порядок реалізації
права на судовий захист у сфері
публічно правових відносин. Зокрема,
завданням адміністративного
судочинства України є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб у
сфері публічно правових відносин від
порушень з боку суб’єктів владних
повноважень при здійсненні ними
владних управлінських функцій. Кожна
особа має право в порядку,
встановленому Кодексом
адміністративного судочинства
України, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю
суб’єкта владних повноважень порушено
її права та інтереси і на вказаний спір
поширюється юрисдикція
адміністративних судів. Тобто,
адміністративним судам підсудні
публічно правові спори, крім спорів,
для яких законом встановлений інший
порядок судового вирішення.

Крім цього, статтею 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у
зв’язку із здійсненням суб’єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій.

Тобто, завдання адміністративного
судочинства обумовлюються його
особливостями, які відрізняють його
від інших видів судочинства.

Завдання будь – якого судочинства
відображає його спрямованість, тобто
кінцеву мету.

Як убачається з матеріалів справи були
укладені трьохсторонні угоди за участі
відповідача та установи Державного
казначейства України про надання
бюджетних позичок для авансування
закупівлі зерна та сортового насіння
згідно постанов Кабінету Міністрів
України «Про стан підготовки до
збиральних робіт і формування
державного контракту на закупівлю
зерна у 1995 році» від 31 травня 1995 року
№370 та «Про задоволення державних
потреб у сільськогосподарській
продукції на 1996 рік» від 12 березня 1996
року №323. З метою виконання зазначених
постанов були затверджені відповідні
порядки, а саме: Порядок надання та
повернення бюджетної позички на
закупівлю продовольчого зерна,
елітного сортового насіння за
державним замовленням 1996 року,
затверджений наказом Міністерства
фінансів України та Міністерства
сільського господарства і
продовольства України від 11 квітня 1996
року № 72/113, та Порядок надання
бюджетної позички на закупівлю
продовольчого зерна і сортового
насіння за державним замовленням 1997
року, затверджений наказом
Міністерства сільського господарства
і продовольства України, Міністерства
фінансів України та Державної
акціонерної компанії «Хліб України»
від 04.03.1997 року № 70/54/18.

Таким чином заборгованість виникла у
зв’язку з виконання договорів і спірні
правовідносини мають цивільно –
правовий характер, оскільки засновані
на юридичній рівності та майновій
самостійності їх учасників, жоден з
яких не уповноважений здійснювати
управлінські адміністративні функції
стосовно іншого в рамках укладеної
цивільно – правової угоди, предметом
якої є надання позики.

Таким чином дана заява не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто ухваленим
відповідно до норм матеріального права
з дотриманням процесуальних норм, та на
підставі повно і всебічно з’ясованих
обставин справи.

Колегія суддів апеляційного суду з
урахуванням встановлених судом
обставин справи та доказів, вважає, що
суд першої інстанції, не дотримався
зазначених вимог.

Згідно із ст. 203 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції
скасовується в апеляційному порядку і
провадження у справі закривається з
підстав, встановлених ст. 157 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 157 ч. 1 п. 1 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд закриває провадження у справі,
якщо справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

У зв’язку з цим колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню, а
провадження у даній адміністративній
справі відповідно до ст. 157 ч. 1 п. 1
Кодексу адміністративного судочинства
України – закриттю.

Керуючись ст. ст. 157, 195, 196, 199, 203, 205, 206, 211,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Берегівський
комбінат хлібопродуктів» задовольнити
частково.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року по справі №2а – 0770/38/12 скасувати, а
провадження у справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області до Відкритого
акціонерного товариства «Берегівський
комбінат хлібопродуктів», третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача –
Управління Державної казначейської
служби України у Берегівському районі
Закарпатської області про стягнення
заборгованості у сумі 1 370 029 гривень, –
закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили, а у
випадку складення ухвали в повному
обсязі відповідно до ст. 160 ч. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
– у цей же строк з дня складення ухвали
суду в повному обсязі безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
суддя
В. В. Клюба

Судді:
Р. В. Кухтей

ОСОБА_2

Ухвалу у повному обсязі складено
26 серпня 2014 року.