Справа № 2а-7833/10/2670
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/1628/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І.- головуючий,
судді Карась О.В., Рибченко А.О.,

за участю секретаря Сватко А.О.

та представників сторін:

позивача - Гомольської Я.П.,

відповідача - не з'явились,

розглянув у судовому засіданні
касаційну скаргу державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - ДПІ)

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013

у справі № 2а-7833/10/2670

за позовом ДПІ

до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 (далі
- СПД ОСОБА_2)

про стягнення заборгованості.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У травні 2010 року ДПІ звернулася до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом, в якому просила
стягнути з СПД ОСОБА_2 735 450 грн. штрафу,
накладеного на відповідача за рішенням
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 16.04.2010 № 000061740/0.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.04.2013, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.10.2013,
позов задоволено частково; з
відповідача на користь Державного
бюджету України у м. Києві стягнуто
заборгованість зі сплати штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 332 965 грн.; у
решті позову відмовлено.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів вимогам чинного
законодавства та дійсним обставинам
справи, ДПІ звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану ухвалу суду
апеляційної інстанції та повністю
задовольнити позов.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення касаційних
вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що за
наслідками проведення податковою
інспекцією документальної планової
виїзної перевірки дотримання СПД
ОСОБА_2 вимог податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2007
по 31.12.2009, оформленої актом від 13.04.2010
№152/17-40/НОМЕР_1, відповідача було
притягнуто до відповідальності у
вигляді штрафу в сумі 735 450 грн. за
порушення вимог пункту 1 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» за рішенням про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 16.04.2010 № 000061740/0.

Зазначений акт індивідуальної дії було
скасовано в частині накладення на
відповідача 402 485 грн. штрафу за
наслідками його оскарження СПД ОСОБА_2
в судовому порядку згідно з постановою
Вищого адміністративного суду України
від 17.01.2013 у справі № 2а-12022/10/2670.

Наведений факт було цілком об'єктивно
розцінено судами як такий, що виключає
можливість стягнення з відповідача
зазначеної суми штрафних санкцій.

Згідно з пунктом 6.5 Інструкції про
порядок застосування штрафних
(фінансових) санкцій органами
державної податкової служби,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від
17.03.2001 № 110 (яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин), у разі
порушення юридичними особами та
фізичними особами - суб'єктами
підприємницької діяльності норм,
визначених Законом України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг", законами з питань
зовнішньоекономічної діяльності та
іншими законодавчими актами, контроль
за виконанням яких покладено на органи
державної податкової служби, штрафні
санкції застосовуються в розмірах,
передбачених відповідними
законодавчими актами.

Штрафні санкції, визначені підпунктами
6.2, 6.5, застосовуються органами
державної податкової служби на
підставі рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій,
складання та надсилання (вручення) яких
здійснюється у порядку, передбаченому
Порядком направлення органами
державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам
податків та рішень про застосування
штрафних (фінансових) санкцій,
затвердженим наказом Державної
податкової адміністрації України від
21.06.2001 № 253, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за
№ 567/5758 (із змінами та доповненнями).

В силу вимог статті 25 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17 - 24 цього Закону,
підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до
Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

З наведених законодавчих положень
випливає, що підставою виникнення у
суб'єкта господарювання обов'язку
сплатити штрафні санкції за порушення
вимог названого Закону є рішення
податкового органу про накладення
відповідних штрафних санкцій.

У справі, що переглядається, рішення
ДПІ, згідно з яким до СПД ОСОБА_2
застосовано оспорюваний штраф,
частково скасовано в судовому порядку,
що спростовує твердження податкової
інспекції про існування у відповідача
обов'язку зі сплати цього штрафу до
бюджету у відповідній частині (а саме -
у сумі 402 485 грн.).

З урахуванням викладеного суди
правомірно відмовили у задоволенні
відповідної частини позовних вимог.

В частині задоволення позову ухвалені
у справі судові акти учасниками
провадження не оскаржуються;
касаційним судом не виявлено допущених
судами у цій частині порушень норм
матеріального та процесуального права,
на які не було посилань у поданій
скарзі та які є підставою для
скасування судових рішень.

За таких обставин, керуючись статтями
160, 167, 220, 221, 224 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві залишити без
задоволення.

2. Постанову окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.04.2013 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.10.2013 у справі № 2а-7833/10/2670 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:О.В. Карась А.О. Рибченко