Справа № 816/2001/14
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 р.Справа № 816/2001/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Державної
казначейської служби України у
Глобинському районі Полтавської
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
04.07.2014р. по справі № 816/2001/14

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної
казначейської служби України у
Глобинському районі Полтавської
області третя особа Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області

про визнання неправомірними дій та
рішень та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної казначейської
служби України у Глобинському районі
Полтавської області, третя особа:
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області, в якому просила визнати
неправомірними дії Управління
Державної казначейської служби
України у Глобинському районі
Полтавської області в частині
повернення ОСОБА_1 без виконання
виконавчого листа Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
28.04.2014 року по справі № 536/3219/13 про
стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському равйоні
Полтавської області на її користь
коштів в сумі 4462 грн. 05 коп.; визнати
неправомірним рішення Управління
Державної казначейської служби
України у Глобинському районі
Полтавської області від 07.05.2014 року за
вих. № 04-06/415; зобов'язати Управління
Державної казначейської служби
України у Глобинському районі
Полтавської області повторно
розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.04.2014 року
про стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області на її користь
коштів в сумі 4462 грн. 05 коп.; стягнути з
Управління Державної казначейської
служби України у Глобинському районі
Полтавської області на мою користь
вирати по сплаті судового збору в сумі
73 грн. 08 коп.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 04.07.2014р. по
справі № 816/2001/14 позов задоволено
частково. Визнано протиправними дії
Управління Державної казначейської
служби України у Глобинському районі
Полтавської області в частині
повернення ОСОБА_1 без виконання
виконавчого листа Кременчуцького
районного суду Полтавської області
виданого 28.04.2014 року по справі № 536/3219/13
про стягнення з Управління Пенсійного
фонду України в Глобинському районі
Полтавської області на користь ОСОБА_1
сплачені нею на рахунок Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області кошти в сумі 4462 гривень 05
копійок.; зобов'язано Управління
Державної казначейської служби
України у Глобинському районі
Полтавської області повторно
розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.04.2014 року
про виконання виконавчого листа
Кременчуцького районного суду
Полтавської області виданого 28.04.2014
року по справі № 536/3219/13 про стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області на користь ОСОБА_1 сплачені нею
на рахунок Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області кошти в сумі 4462
гривень 05 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з судовим
рішенням, та подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 04.07.2014р. та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження з
підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду, дослідивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, позивач
в обґрунтування своїх доводів, вказує
на те, що в квітні 2014 року звернулась до
відповідача з заявою про стягнення
коштів з УПФУ в Глобинському районі
Полтавської області відповідно до
виконавчого листа № 536/3219/13, виданого
Кременчуцьким районним судом
Полтавської області 28 квітня 2014 року.
Проте, 07 травня 2014 року відповідач
повернув позивачу оригінал
виконавчого листа посилаючись при
цьому на те, що на ім'я УДКС у
Глобинському районі відкрито лише
рахунок для зарахування та розподілу
коштів єдиного внеску та фінансових
санкцій.

Суд першої інстанції частково
задовольняючи позов, виходив з того, що
повертаючи заяву ОСОБА_1 щодо прийняття
до виконавчого листа № 536/3219/13, виданого
Кременчуцьким районним судом
Полтавської області 28 квітня 2014 року
Управління Державної казначейської
служби України в Глобинському районі
Полтавської області діяло протиправно.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи слідує, що
постановою Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 24 січня 2014
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 05 березня
2014 року, по справі № 536/3219/13-а задоволено
позовні вимоги ОСОБА_1 Визнано дії
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області в частині висунутих до ОСОБА_1
вимог про повернення виявленої
переплати пенсії в сумі 4 462 грн. 05 коп.;
стягнуто з УПФУ в Глобинському районі
Полтавської області на користь ОСОБА_1
сплачені нею на рахунок УПФУ в
Глобинському районі Полтавської
області кошти в сумі 4 462 грн. 05 коп. (а.с.
60-65).

Кременчуцьким районним судом
Полтавської області 28 квітня 2014 року
видано виконавчий лист у справі №
536/3219/13-а) (а.с. 59).

Позивач 07 травня 2014 року звернулась до
Управління ДКС України у Глобинському
районі з заявою про виконання рішення
суду, до якої додала оригінал
виконавчого листа по справі № 536/3219/13-а)
(а. с. 50).

Листом від 07 травня 2014 року за вих. №
415/04-06 відповідач повернув позивачу
заяву від 07 травня 2014 з доданими до неї
документами: оригінал виконавчого
листа по справі № 536/3219/13-а (на 1-му арк.).

Як на підставу для повернення
виконавчого листа відповідач послався
на те, що на ім'я УПФУ в Решетилівському
районі в УДКСУ у Глобинському районі
відкрито лише рахунок 3719 "Рахунок для
зарахування коштів, які підлягають
розподілу за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування". Оскільки
вказаний рахунок використовується
виключно для зарахування коштів
єдиного внеску, а Положенням про рух
коштів не передбачено отримання,
фінансування та проведення видатків,
зокрема, щодо виплати пенсій
непрацюючим пенсіонерам, додаткової
пенсії за шкоду заподіяну здоров'ю, то,
відповідно до пункту 9 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, виконавчий лист
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 28 квітня 2014
року не підлягає виконанню органами
казначейської служби.

Позивач не погодилась з вказаними
діями Управління Державної
казначейської служби України в
Глобинському районі Полтавської
області, у зв’язку з чим звернулась до
суду.

Перевіряючи відповідність дій
суб’єкта владних повноважень на
відповідність вимогам ч.3 ст.2 КАС
України, колегія суддів виходить з
наступного.

Гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження" (далі -
рішення суду), та особливості їх
виконання встановлено Законом України
“Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень” від 05 червня 2012 року №
4901, який набрав чинності 01 січня 2013
року.

За правилами статті 2 Закону України
“Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень” держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган.

Відповідно до пунктів 1, 2 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
указом Президента України від 06 квітня
2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра соціальної
політики України

Пенсійний фонд України входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування

Пенсійний фонд України у своїй
діяльності керується Конституцією
України та законами України, актами
Президента України та Кабінету
Міністрів України, наказами
Міністерства соціальної політики
України, іншими актами законодавства
України, а також дорученнями
Президента України та Міністра.

Згідно положень пунктів 1.1 та 1.2
Положення про управління Пенсійного
фонду України в районах, містах,
районах у містах, а також у містах та
районах, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
30 квітня 2002 р. N 8-2, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 21 травня
2002 р. за N 442/6730, управління Пенсійного
фонду України у районах, містах,
районах у містах, а також у містах та
районах є органами Фонду,
підпорядкованими відповідно головним
управлінням Фонду в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, що разом з цими
управліннями утворюють систему
територіальних органів Фонду.

Управління у своїй діяльності
керуються Конституцією та законами
України, актами та дорученнями
Президента України, актами Кабінету
Міністрів України, дорученнями
Прем'єр-міністра України, наказами
Міністерства соціальної політики
України, дорученнями Міністра
соціальної політики України, його
першого заступника та заступника,
наказами Фонду та постановами
правління Фонду, дорученнями Голови
правління Фонду, актами Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
державних адміністрацій, органів
місцевого самоврядування та наказами
регіональних управлінь.

З системного аналізу наведених
правових норм чинного законодавства
слідує, що Управління Пенсійного фонду
України у районах, в тому числі і
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області, є державними органами, отже на
них поширюються вимоги Закону України
“Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень”.

Особливості виконання рішень суду про
стягнення коштів з державного органу
зазначені в статті 3 Закону України
“Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень”.

Так, відповідно до згаданої статті
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, документи та
відомості, необхідні для перерахування
коштів, згідно з переліком,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

Механізм виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення
визначено Порядком виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845
(в редакції постанови Кабінету
Міністрів України від 30 січня 2013 року N
45).

Пунктом 4 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
визначено, що органи Казначейства: 1)
забезпечують у випадках, передбачених
цим Порядком, зберігання виконавчих
документів та ведення їх обліку. Після
виконання виконавчого документа суду в
повному обсязі такий документ
повертається до суду з відміткою про
його виконання; 2) вживають заходів до
виконання виконавчих документів
протягом установленого строку; 3)
розглядають письмові звернення
(вимоги) осіб, які беруть участь у
справі, щодо виконання виконавчих
документів, а також звернення (вимоги)
прокурорів.

Відповідно до пункту 6 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників у разі прийняття рішення про
стягнення коштів стягувач подає
органові Казначейства в установлений
зазначеним органом спосіб: заяву про
виконання такого рішення із
зазначенням реквізитів банківського
рахунка, на який слід перерахувати
кошти, або даних про перерахування
коштів у готівковій формі через банки
або підприємства поштового зв'язку,
якщо зазначений рахунок відсутній;
оригінал виконавчого документа; судові
рішення про стягнення коштів (у разі
наявності); оригінал або копію
розрахункового документа (платіжного
доручення, квитанції тощо), який
підтверджує перерахування коштів до
відповідного бюджету.

З матеріалів справи вбачається та не
заперечується відповідачем, що
позивачем 07 травня 2014 року подано
органу казначейської служби документи,
згідно з переліком пункту 6 Порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачених Конституцією
України та іншими Законами України.

Підпунктами 1, 2 пункту 5 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників передбачено право органів
Казначейства повідомляти органу, який
видач виконавчий документ, про
наявність обставин, що ускладнюють чи
унеможливлюють його виконання, спосіб
і порядку, які визначені таким
документом, звертатися у передбачених
законом випадках до органу, який видач
виконавчий документ, що роз'яснення
рішення про стягнення коштів,
порушувати клопотання про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання такого рішення.

У рішеннях Європейського суду з прав
людини, прецедентну практику якого
мають використовувати суди України,
зокрема, у справі "Хорнсбі проти Греції"
від 19 березня 1997 року, у справі "Бурдов
проти Росії" від 07 травня 2002 року,
"Ромашов проти України" від 27 липня 2004
року, "Шаренок проти України" від 22
лютого 2004 року та ряду інших,
зазначається, що право на судовий
захист було б ілюзорним, якби правова
система держави дозволяла, щоб
остаточне зобов'язувальне рішення
залишалось бездієвим на шкоду одній із
сторін, виконання рішення, винесеного
будь-яким судом має вважатися
невід'ємною частиною судового процесу.

Колегія судів вапажає за потрібне
відмітити, що рішення про стягнення
коштів з державних органів, державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконуються органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів
(частина 2 статті 3 Закону України "Про
виконавче провадження").

Приписом ст. 43 Бюджетного кодексу
України (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що при виконанні
державного бюджету і місцевих бюджетів
застосовується казначейське
обслуговування бюджетних коштів.
Центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, забезпечує
казначейське обслуговування бюджетних
коштів на основі ведення єдиного
казначейського рахунку, відкритого у
Національному банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Бюджетного
кодексу України (в редакції від 11
серпня 2013 року) центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів,
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету та місцевих
бюджетів на підставі рішення суду.

Пунктом 2 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
вживаються терміни в такому
значенні:безспірне списання - операції
з коштами державного та місцевих
бюджетів, що здійснюються з метою
виконання Казначейством та його
територіальними органами рішень про
стягнення коштів без згоди (подання)
органів, що контролюють справляння
надходжень бюджету, боржників, органів
місцевого самоврядування та/або
державних органів на підставі
виконавчих документів; боржники -
визначені в рішенні про стягнення
коштів розпорядники (бюджетні
установи) та одержувачі бюджетних
коштів, а також підприємства, установи
та організації, рахунки яких відкриті в
органах Казначейства; виконавчі
документи - оформлені в установленому
порядку виконавчі листи судів та
накази господарських судів, видані на
виконання рішень про стягнення коштів,
а також інші документи, визначені
Законом України "Про виконавче
провадження"; стягувачі - фізичні та
юридичні особи, на користь яких
прийняті рішення про стягнення коштів.

Інші терміни вживаються у значенні,
наведеному в Бюджетному кодексі
Україні, Податковому кодексі України,
Законах України “Про платіжні системи
та переказ коштів в Україні” та “Про
виконавче провадження”.

За правилами п. 3 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України №845 від 03.08.2011 року зі
змінами і доповненнями, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
№845 від 15.04.2013 року визначено, що
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

В письмовій відповіді (а. с. 51-52)
відповідач посилався на те, що на ім’я
УПФУ у Глобинському районі в УДКС в
Решетилівському районі відкрито лише
рахунок 3719 “рахунок для зарахування
коштів, які підлягають розподілу за
видами загальнообов’язкового
державного соціального страхування”.
Оскільки вказаний рахунок
використовується виключно для
зарахування коштів єдиного внеску, а
Положенням про рух коштів не
передбачено отримання, фінансування та
проведення видатків, зокрема, щодо
виплати пенсій непрацюючим
пенсіонерам, додаткової пенсії за
шкоду заподіяну здоров'ю, то,
відповідно до пункту 9 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, виконавчий лист
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 29 квітня 2014
року не підлягає виконанню органами
казначейської служби.

З цього приводу колегія суддів вважає
за потрібне відзначити, що вказане
твердження відповідача спростовується
положеннями статті 3 Закону України
“Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень”, відповідно до якої
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Таким чином, навіть у випадку
відсутності відповідного рахунку
боржника в органах казначейської
служби, стягнення коштів відбувається
за рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Відповідно до пункту 9 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників орган Казначейства повертає
виконавчий документ стягувачеві у
разі, якщо виконавчий документ не
підлягає виконанню органом
Казначейства.

Процедура безспірного списання коштів
державного бюджету за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
судових рішень та виконавчих
документів визначена пунктами 47-52
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників.

Так, відповідно до наведених норм
безспірне списання коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання судових
рішень та виконавчих документів,
здійснюється Казначейством на
підставі поданих органом Казначейства
документів та відомостей, надісланих
стягувачами та боржником; інформації
про неможливість виконання
безспірного списання коштів з рахунків
боржника (пункт 47 Порядку).

Тобто, Управління Державної
казначейської служби України в
Глобинському районі Полтавської
області, відповідно до вимог Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, мало розглянути заяву
ОСОБА_1 щодо прийняття виконавчого
листа № 536/3219/13, виданого Кременчуцьким
районним судом Полтавської області 28
квітня 2014 року, та, з урахуванням вимог
пункту 47 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03 серпня 2011 року
№ 845, подати Казначейству документи та
відомості, надіслані стягувачем та
боржником; інформацію про неможливість
виконання безспірного списання коштів
з рахунків боржника.

Отже повертаючи заяву ОСОБА_1 щодо
прийняття до виконавчого листа №
536/3219/13, виданого Кременчуцьким
районним судом Полтавської області 28
квітня 2014 року Управління Державної
казначейської служби України в
Глобинському районі Полтавської
області діяло протиправно.

Відповідно до частини першої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Оскільки ОСОБА_1, на користь якої
прийнято рішення про стягнення коштів
за рахунок державного бюджету, подала в
установлений законом строк до
відповідного органу Казначейства
необхідні документи, які Управлінням
Державної казначейської служби
України в Глобинському районі
Полтавської області повернуті
позивачу без виконання, суд дійшов
висновку про протиправність дій
останнього стосовно повернення заяви
ОСОБА_1 від 07 травня 2014 року щодо
прийняття виконавчого листа № 536/3219/13,
виданого Кременчуцьким районним судом
Полтавської області 28 квітня 2013 року,
до виконання.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що вимоги
позивача щодо зобов'язання Управління
Державної казначейської служби
України у Глобинському районі
Полтавської області повторно
розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.04.2014 року
про виконання виконавчого листа
Кременчуцького районного суду
Полтавської області виданого 28.04.2014
року по справі № 536/3219/13 про стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області на користь ОСОБА_1 сплачені нею
на рахунок Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області кошти в сумі 4462
гривень 05 копійок є обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Державної казначейської служби
України у Глобинському районі
Полтавської області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 04.07.2014р. по
справі № 816/2001/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя

ОСОБА_2Судді

ОСОБА_3

ОСОБА_4