Справа № 818/614/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 р. Справа № 818/614/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бенедик А.П. , Водолажської Н.С.

за участю секретаря судового засідання
Зарицької Т.В.

Представник позивача - Прядко В.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
28.04.2014р. по справі № 818/614/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажне
управління 77"

до Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельно-монтажне
управління 77", звернувся до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовом до Сумської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області, в якому просив суд
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Сумської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області № від 02 жовтня 2013 року
про збільшення товариству з обмеженою
відповідальністю "Будівельно- монтажне
управління 77" суми грошового
зобов"язання з податку на прибуток в
розмірі 761376 ( сімсот шістдесят одну
тисячу триста сімдесят шість) грн. 90
коп., № від 02 жовтня 2013 року про
зменшення розміру від"ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 65838 ( шістдесят п"ять тисяч
вісімсот тридцять вісім) грн. 00 коп., №
00002201 від 28 лютого 2014 року про
збільшення суми грошового зобов"язання
з податку на додану вартість в розмірі
199062 (сто дев"яносто дев"ять тисяч
шістдесят дві) грн. 00 коп.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 28.04.2014 року
зазначений адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, з обставин і обґрунтувань,
викладених в апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної
інстанції представник позивача,
наполягаючи на законності та
обгрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що в період часу з 23.08.2013 по
11.09.2013 Сумською МДПІ проведена
документальна планова виїзна
перевірка ТОВ «Будівельно-монтажне
управління 77» з питань дотримання
вимог податкового , валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2011
по 31.12.2012, про що 18 вересня 2013 року
складений акт перевірки № 58/22/35770053/5 (
том 1 а.с. 18-40).

За наслідками перевірки 02.10.2013 року
прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
збільшення позивачеві суми грошового
зобов»язання з податку на прибуток в
розмірі 761376,90 коп., № про
збільшення грошового зобов»язання з
податку на додану вартість в розмірі
200641,50 грн., № про зменшення
розміру від»ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
65838,00 грн.

Після часткового задоволення скарги
позивача , 28.02.2014 року податковим
органом видане нове рішення № 00002201 про
збільшення суми грошового
зобов»язання з податку на додану
вартість на загальну суму в розмірі
199062,00 грн. (том1 а.с. 14, 15,16,17).

Підставою для прийняття зазначених
рішень, на думку податкового орану,
стало порушення позивачем вимог п.138.1,
п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.198.2, 198.3,
198.6 ст.198, п.п.49.18.1 п.48.18 ст.49, п.203.1 ст.203
Податкового кодексу України, що
полягало у завищенні витрат, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування в деклараціях з податку
на прибуток за 4 квартал 2011 року на
суму 972582 грн., та за 2012 рік на суму 1244788
грн. в ході перевірки виявлено, що
згідно даних бухгалтерського обліку, а
саме: оборотно-сальдових відомостей
по підприємству за 4 квартал 2011 року та
2012 рік, аналізів рахунків 902
«Собівартість реалізованих товарів», 91
«Загальновиробничі витрати», 92
«Адміністративні витрати», 93 «Витрати
на збут», 94 «Інші витрати операційної
діяльності» та первинних
бухгалтерських документів , витрати
підприємства за 4 квартал 2011 року
складають 4315753 грн., за 2012 рік складають
22258108 грн.

Також відповідач вважає, що позивачем
завищені витрати та податковий кредит
по господарських операціях з ТОВ «АСС
Буд Груп», ТОВ «Камтес», ТОВ
«Електро-промисловий комплекс», ТОВ
«Голден Україна», які здійснювали
діяльність, спрямовану на проведення
операцій, пов'язаних з наданням
податкової вигоди третім особам, в тому
числі і позивачу.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
податкові повідомлення-рішення є
протиправними та підлягають
скасуванню.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема
порядок їх адміністрування, права та
обов'язки платників податків,
компетенція контролюючих органів,
повноваження посадових осіб під час
здійснення податкового контролю, а
також відповідальність за порушення
податкового законодавства,
регулюються Податковим кодексом
України (далі - ПК України, Кодекс).

Так, підпунктом 14.1.27 пункту 14.1 статті 14
зазначеного Кодексу встановлено, що
витратами є сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно п. 138.1 ст. 138 Податкового кодексу
України витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються, зокрема, із витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті. Витрати
операційної діяльності, у
відповідності з пп. 138.1.1 п. 138 згаданої
статті, окрім іншого, включають
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Відповідно до п.п. 138.6, 138.8 ст. 138 ПК
України собівартість придбаних та
реалізованих товарів формується
відповідно до ціни їх придбання з
урахуванням ввізного мита і витрат на
доставку та доведення до стану,
придатного для продажу. Собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг, а
саме: прямих матеріальних витрат;
прямих витрат на оплату праці;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг;
загальновиробничі витрати, які
відносяться на собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну).

Витрати, які не враховуються платником
податку при визначенні
оподатковуваного прибутку,
встановлені статтею 139 Кодексу.

У відповідності з п. 138.2 ст. 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Податковим кредитом, згідно пп. 14.1.181 п.
14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Пунктами 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України визначено,
що право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг, або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за встановленою ставкою
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням чи виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку або
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями та іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Отже, виходячи із системного аналізу
вказаних норм, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток та податковий
кредит для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на додану
вартість, мають бути підтверджені
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. Виникнення у
платника податку права на податковий
кредит та витрати не ставиться у
залежність від дотримання вимог
податкового законодавства і сплатою
податку до бюджету іншими суб'єктами
господарювання. Зокрема, платник
податку не може нести відповідальність
за неподання контрагентом обов'язкових
звітів про свою господарську
діяльність, а також за інші порушення
законодавства.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг або в разі,
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку, відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток та
до складу податкового кредиту для
цілей оподаткування податком на додану
вартість навіть за наявності формально
складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Тобто, для підтвердження даних
податкового обліку платника податку
можуть братись до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Господарською операцією, згідно зі ст. 1
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
є дія або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.
Також, вказана вимога щодо реальних
змін майнового стану платника
податків, як обов'язкова ознака
господарської операції, кореспондує і
з нормами Податкового кодексу України.
При цьому, сама собою відсутність
окремих документів (сертифікатів,
дозволів і т.п.), а так само помилки у їх
оформленні, не є підставою для
висновків про відсутність
господарської операції, якщо з інших
даних вбачається, що фактичний рух
активів або зміни у власному капіталі
чи зобов'язаннях платника податків у
зв'язку з його господарською
діяльністю мали місце.

Судом встановлено, що між ТОВ
«Будівельно монтажне управління
77»(замовник )та ТОВ «АСС БУД ГРУП»
(підрядник) укладено договори підряду
та виконання підрядних робіт №300511 від
30 травня 2011 року, №150711 від 15 липня 2011
року, №121411 від 10 жовтня 2011 року про про
виконання підрядних робіт по опаленню,
водопостачанню.

Відповідно до яких Підрядник за цим
Договором зобов'язується якісно на
власний ризик під керівництвом
Замовника, використовуючи матеріали
Замовника та частково власні.,
виконувати за завданням Замовника у
відповідності до умов Договору та
робочої документації комплекс
гідроізоляційних робіт та інших
будівельних робіт на Об'єкті та здати
Замовнику, а Замовник зобов'язується
здійснити приймання та сплатити
вартість виконаних Підрядником Робіт у
відповідності до умов цього Договору
при умові ЯКІСНОГО виконання робіт.

Об'єкти, вартість Робіт, кількість
матеріалів, необхідних для виконання
Робіт, їх та інші характеристики,
порядок оплати, місце виконання
окремих робіт та інші додаткові умови
визначаються у Додаткових угодах та
Додатках (надалі "Додатки") складених на
підставі кошторисів затверджених
Сторонами.

На виконання вказаних договорів
складно додаткові угоди №3 від 23.09.2011
року до Договору підряду №300511 від
30.05.2011р.,№4 від 26.09.2011 року до Договору
підряду №300511 від 30.05.2011р, №5 від 30.09.2011
року до Договору підряду №300511 від
01.06.2011року,№6 від 08.10.2011 року до Договору
підряду №300511 від 30.05.2011року, №7 від
31.10.2011 року до Договору підряду №300511
від 30.05.2011року, №8 від 31.10.2011 року до
Договору підряду №300511 від 30.05.2011року,
№1 від 02.08.2011 року, №2 від 19.10.2011 року, №3
від 31.10.2011 року до Договору підряду
№150711 від 15.07.2011року.

Об'єктами робіт за вказаними
договорами визначені «Житлово-офісний
комплекс з вбудованими та
прибудованими приміщеннями
торгово-офіспого призначення,
торгівельним центром і підземним
паркінгом по вул. Танковій,1 в м. Києві",
«Житловий комплекс з нежитловими
приміщеннями та підземним паркінгом по
вул. Червонопільській, 2-Г",
«Гноєсховище відкритого типу в с.
Плешкані Золотонішського району
Черкаської області», на ділянках № 152,
151, 31-1, 29, 150 згідно генерального плана СТ
«Михайлівський сад».

На виконання умов договорів ТОВ «АСС
Буд Груп» документально оформлено
виконання робіт (акти виконаних робіт,
податкові накладні) на загальну суму
488875,62 грн., у тому числі податок на
додану вартість 81479,34 гривні. До складу
витрат за даними податкового обліку за
4 квартал 2011 року ТОВ «БМУ 77» віднесено
суму 407395 гривень. Згідно отриманих
податкових накладних, оформлених ТОВ
«АСС Буд Груп», ТОВ «БМУ 77» сформовано
податковий кредит за жовтень 2011 року в
сумі 81479,34 гривні.

Судом також встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Камтес» укладено
договори підряду №001/03/12 від 1 березня
2012 року, №001/06/12 від 01.06.2012 р. про
виконання підрядних робіт по
будівництву, де ТОВ «Камтес» є
підрядник, а ТОВ «Будівельно монтажне
управління 77- замовником.

Відповідно до Додатків до договору
підряду №001/06/12 від 01.06.2012р. об'єктами на
виконання підрядних робіт знаходяться
за адресою м. Київ, між вул..
Новомостицькою та вул.. Замковецькою,
Житлові будинки №2,3,4 Тип «Б», №8 Тип
«С», м. Київ, вул.. Суворова, буд.15.

На виконання умов договору ТОВ
«Камтес» документально оформлено
виконання робіт (акти
приймання-передачі робіт, податкові
накладні) на загальну суму 287796 грн, у
тому числі податок на додану вартість
47966 гривень. До складу витрат за даними
податкового обліку за 1 квартал 2012 року
віднесено суму 117380 грн, за 2 квартал 2012
року - 119025 грн., за 3 квартал 2012 року - 3290
гривень. Згідно отриманих податкових
накладних, оформлених ТОВ «Камтес», ТОВ
«БМУ 77» сформовано податковий кредит
за березень 2012 року в сумі 23476 грн., за
червень 2012 року в сумі 23805,01 грн., за
вересень 2012 року в сумі 658,22 гривні.

Судом також встановлено, що між
позивачем та ТОВ «Голден Україна»
укладено договори підряду №01/10-12 від
01.10.12 року, №031012 від 03.10.12 року про
виконання підрядних робіт по
будівництву, де ТОВ «Голден Україна» є
підрядник, а ТОВ «Будівельно монтажне
управління 77»- замовником.

Відповідно до Додатку до договору
підряду №031012 від 03.10.12 об'єкт на
виконання підрядних робіт знаходиться
за адресою м. Київ, вул. Дніпроводська,
буд.1. Вартість та кількість матеріалів
згідно проектно-кошторисної
документації.

ТОВ «Голден-Україна» документально
оформлено виконання робіт (акти
приймання- передачі виконаних
підрядних робіт по монтажу та
демонтажу обладнання топкової та
податкові накладні) на загальну суму
248250 грн, у тому числі податок на додану
вартість 41375,02 гривень. До складу витрат
за даними податкового обліку за 4
квартал 2012 року віднесено суму 206875
гривень. Згідно отриманих податкових
накладних, оформлених ТОВ
«Голден-Україна», ТОВ «БМУ 77»
сформовано податковий кредит за
листопад 2012 року в сумі 13375 грн, за
грудень 2012 року в сумі 28000 гривень.

Згідно ст. 875 ЦК України, за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх. Договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта. До договору
будівельного підряду застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Колегія суддів зазначає, що крім
обов'язків сторін за договором
будівельного підряду, наведених в ст. 875
ЦК України, замовник зобов'язаний
передати виконавцю затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладено на
підрядника. Проектно-кошторисна
документація - це сукупність
документів, які визначають економічне
і виробничо-технічне обґрунтування
майбутнього будівництва, тобто обсяг і
зміст робіт й інші вимоги, що
ставляться до робіт та до кошторису. До
такої документації входять креслення,
пояснювальні записки, кошторис й інші
матеріали і дана документація є не
тільки техніко-економічною, а й
юридичною підставою будівництва. У
договорі будівельного підряду мають
бути визначені склад і зміст цієї
документації, а також, яка із сторін і у
який строк зобов'язана надати
відповідну документацію (ч. 2 ст. 877 ЦК).

В порушення вимог наведених вище норм
ЦК України при укладенні
вищезазначених договорів , сторонами
не була передана проектно-кошторисна
документація, а самим договором не
визначений склад і зміст цієї
документації, а також договір не
містить даних про те, яка із сторін і у
який строк зобов'язана надати
відповідну документацію.

У відсутності кошторису також не
можливо встановити обсяги робіт, їх
вартість, заплановані механізми та
кількість працівників. Відсутність в
договорах даних про
проектно-кошторисну документацію не
відповідає приписам вищенаведених
норм, що є порушенням положень ч. 1 ст. 203
ЦК України, а тому до цих договорів
можуть бути застосовані наслідки,
передбачені ст. 215 та ст. 216 ЦК України.

Також слід відмітити, що передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформлюється актом,
підписаним обома сторонами. Для
спрощення порядку прийняття робіт
встановлені типові форми документів,
необхідні для їх передання-прийняття, а
саме 1) «Акт приймання виконаних
підрядних робіт» (ф. № КБ-2в); 2) «Довідка
про вартість виконаних підрядних
робіт» (ф. № КБ-3). В актах міститься
інформація про вартість виконаних
будівельно-монтажних робіт, зданих
замовнику, а також про витрати,
пов'язані з виконанням цього обсягу
робіт. Саме ці суми формують доходи по
будівельному контракту в конкретному
звітному періоді. Зазначена в актах
сума витрат, що відносяться до
виконаних робіт, являє собою
собівартість виконаних робіт. У
довідці визначається вартість таких
робіт. На підставі зазначених
документів замовник робить розрахунки
за виконаний підрядником обсяг робіт.

Необхідно відзначити, що «Акт
приймання виконаних підрядних робіт»
(ф. № КБ-2в) і «Довідка про вартість
виконаних підрядних робіт» (ф. № КБ-3)
призначені винятково для обліку
виконаних підрядних робіт і їхньої
вартості. Зазначені типові форми
поширюються на будівельні
підприємства і будівельні структурні
підрозділи підприємств усіх видів
економічної діяльності, незалежно від
форми власності, які виконують
будівельні і монтажні роботи; роботи з
капітального і поточного ремонту
будинків і споруджень; інші підрядні
роботи незалежно від форм власності
даного підприємства і джерел
фінансування цих робіт.

Позивачем до матеріалів справи надані
акти приймання виконаних будівельних
робіт, в яких є посилання на нові
локальні кошториси, які не надавалися,
а тому відсутні докази того, що вказані
в них роботи доручалися субпідряднику
і були ним виконані.

Колегія суддів також вважає за
доцільне відмітити, що в договорах
сторони не узгоджували питання щодо
матеріалів, які будуть використані при
проведенні робіт, тоді як в актах
виконаних робіт є статті витрат на
матеріали, вироби і конструкції,
походження і вартість яких не відома.

Також позивачем не доведено факту
використання зазначених робіт у
власній господарській діяльності.

З огляду на викладене, за відсутності
інших доказів, які б підтверджували
фактичне надання конкретних послуг,
доцільність витрат, максимілізацію
доходів або мінімізацію витрат
позивача у зв'язку з отриманням
підрядних робіт, документи, на підставі
яких сформовані валові витрати за
спірними господарськими операціями,
самі по собі не можуть підтверджувати
право платника на їх формування.

Такий висновок повністю відповідає
позиції Верховного Суду України, який в
постанові від 04.09.07 р. по справі № 07/97
зазначив, що наявність у покупця
належно оформлених документів, які
необхідні для віднесення певних сум до
податкового кредиту, зокрема виданих
продавцями податкових накладних, не є
безумовною підставою для обрахування
податкового кредиту по ПДВ, якщо буде
доведено, що відомості, які містяться в
таких документах, не відповідають
дійсності, як у випадку нездійснення
самих операцій.

Матеріали справи свідчать, що
відповідно до отриманих податкових
накладних, оформлених ТОВ «Електро-
промисловий комплекс», позивачем
сформовано податковий кредит за
грудень 2011 року на суму 11855,76 гривень.

Судом встановлено, що до Сумської ОДПІ
позивачем подано декларації з податку
на прибуток: за 2011 рік 07.02.2012 року №
, до складу якої включено витрати
в сумі 5288335 грн.

Згідно даних бухгалтерського обліку , а
саме оборотно-сальдової відомості по
підприємству за 4 кв. 2011 року, аналізів
рахунків 902 «Собівартість реалізованих
товарів», 91 «Загальновиробничі
витрати», 92 «Адміністративні витрати»,
93 « Витрати на збут», 94 «Інші витрати
операційної діяльності» витрати
підприємства складають 4315753 грн.

Різниця між даними бухгалтерського та
податкового обліку складає 972582 грн (
5288335 грн - 4315753 грн ).

ТОВ «Будівельно монтажне управління 77»
до Сумської ОДПІ подано декларації з
податку на прибуток: за 2012 рік 11.02.2012
року № до складу якої включено
наступні витрати в сумі 23502896 грн:

Згідно даних бухгалтерського обліку, а
саме оборотно-сальдової відомості по
підприємству аналізів рахунків 902
«Собівартість реалізованих товарів», 91
«Загальновиробничі витрати», 92
«Адміністративні витрати», 93 « Витрати
на збут» , 94 «Інші витрати операційної
діяльності» витрати підприємства
складають 22258108 грн.

Різниця між даними бухгалтерського та
податкового обліку складає 1244788 грн
(23502896 грн - 22258108 грн)

Класифікацією витрат та порядок їх
визначення згідно зі ст..138 ПКУ. Витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визначаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів (ст...138.2
ПКУ). Де визначено, собівартість
реалізованих товарів, робіт, наданих
послуг визначається за Дебетом 90
«Собівартість реалізації».

Таким, чином типовою кореспонденцією
рахунків щодо обліку витрат діяльності
підприємства визначено (Додаток 05.1 СВ)
формується за рахунок таких проводок:

Дт 90 Кт 23- собівартість наданих послуг;
Дт90 Кт28-собівартість проданих товарів;
Дт90 Кт26-списана реалізована готова
продукція.

Дт 79 Кт 90- на фінансовий результат
собівартість реалізованої продукції,
товарів і наданих послуг.

В ході перевірки підприємству було
надано запит від 02.09.2013 №3461/22-013, щодо
формування витрат, які враховуються
для визначення об'єкта оподаткування,
але матеріали справи відповідей на
вказаний запит не містять .

З огляду на те, що позивачем не доведено
фактичного здійснення господарських
операцій з ТОВ «АСС Буд Груп», ТОВ
«Камтес», ТОВ «Електро-промисловий
комплекс», ТОВ «Голден-Україна»,
колегія суддів вважає, що надані до
матеріалів справи первинні документи
(копії договорів, акти здачі - прийому
виконаних робіт, товарно-транспортні
накладні, податкові накладні) не є
підставою для включення позивачем
витрат за спірними угодами та
формування податкового кредиту,
оскільки вказані документи, всупереч
приписам ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", не відображають
реального змісту господарських
операцій.

Наявність формально складених, але не
достовірних первинних документів,
відповідність яких фактичним
обставинам спростована належними
доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення відповідають нормам чинного
законодавства України і підстави для
їх для скасування - відсутні.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що судом першої інстанції при
ухваленні постанови були порушені
норми чинного матеріального права, і як
наслідок апеляційна скарга підлягає
задоволенню, постанова суду першої
інстанції скасуванню з прийняттям
нової про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Сумської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Сумській області задовольнити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 28.04.2014р. по
справі № 818/614/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Будівельно-монтажне управління 77"
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бенедик А.П.
Водолажська Н.С. Повний текст
постанови виготовлений 18.08.2014 р.