Справа № 824/2275/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/2275/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю:

секретаря судового засідання Кіщук
О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 та
представника відповідача Андрущака
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Чернівецькій області про
визнання протиправними та скасування
рішень,

В С Т А Н О В И В :

В поданому до суду адміністративному
позові фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 просить суд визнати
протиправною та скасувати постанову
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області №15/14 від 26 травня
2014 року; визнати протиправним та
скасувати припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
12 травня 2014 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
вказує, що при проведенні відповідачем
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил було
порушено вимоги пункту 7 Порядку
здійснення державно-архітектурного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року №553.

На думку позивача, відповідачем
помилково зроблено висновок про
порушення нею вимог частини 8 статті 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та вона не
може визнаватися винною у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз.4
пункту 6 частини 2 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», оскільки є орендарем, а не
власником приміщення, відносно якого
здійснювалась перевірка. Обов'язок
здачі приміщень в експлуатацію
покладається на власника.

Також вказує, що відповідачем
безпідставно, без залучення експертної
організації було визначено IV категорію
складності об'єкта будівництва.

Зазначає, що припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
12 травня 2014 року не зможе виконати, адже
не є власником приміщень.

Крім цього, посилається на положення
статті 250 Господарського кодексу
України, якою передбачені строки
застосування
адміністративно-господарських
санкцій, та вказує, що закінчення
реконструкції було проведено у 2011 році
відповідно експлуатація почалася в
даний період.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував, при цьому надав
заперечення у письмовій формі.
Посилається на те, що при проведенні
перевірки працівники Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Чернівецькій області
керувалися та діяли в рамках Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», Порядку здійснення
державно-архітектурного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№553.

Зазначає, що причиною здійснення
позапланової перевірки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 був лист
слідчого УМВС України в Чернівецькій
області від 27 лютого 2014 року №4/702, а не
як вказував позивач у позові службова
записка начальника позапланових
перевірок ОСОБА_4 від 05 травня 2014 року.

Вказує, що підприємець персонально
несе відповідальність за допущене в
ході своєї діяльності правопорушення,
а здати в експлуатацію приміщення може
і орендар такого приміщення шляхом
подачі декларації про готовність
об'єкту до експлуатації. Замовником
може бути не тільки власник приміщення,
а й фізична або юридична особа, яка на
правових підставах користується
об'єктом, який належить здати в
експлуатацію.

Щодо посилань позивача на статтю 250
Господарського кодексу України
відповідач зазначає, що дане
правопорушення є триваючим та
характеризується тим, що особа, яка
вчинила певні дії, перебуває у стані
безперервного порушення закону.

В судовому засіданні представник
позивача просив суд позов задовольнити
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві. Додатково пояснив, що
позивачем орендовані приміщення
використовуються в тому стані, в якому
були йому передані. Умовами договору
оренди не передбачене право орендаря
щодо проведення реконструкції чи
перебудови приміщень. Позивач не
вчиняв жодних дій із підготовки чи
проведення реконструкції орендованих
приміщень, не володів інформацією щодо
можливого не введення в експлуатацію
орендованих ним приміщень, а тому не є
суб'єктом можливого правопорушення й,
відповідно, не повинен нести
встановлену законом відповідальність.

Відповідач у судовому засіданні проти
задоволення позову заперечував з
підстав, викладених у письмових
запереченнях. Просив суд в позові
відмовити повністю.

Заслухавши пояснення осіб, які прибули
в судове засідання, дослідивши наявні
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
всі обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для вирішення спору по суті,
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимоги підлягають задоволенню
повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є фізичною
особою-підприємцем, ідентифікаційний
номер якої НОМЕР_1; місце проживання:
АДРЕСА_1.

20 січня 2014 року між товариством з
додатковою відповідальністю
«Трембіта» (орендодавець) та позивачем
(орендар) укладено договори оренди
приміщення №№4, 6, 7.

Згідно пунктів 1.1 указаних договорів
орендодавець передає орендарю для
платного користування протягом
строку, встановленого договорами,
нежилі приміщення, зазначені у пунктах
2.1 договорів, а орендар зобов'язується
користуватися цими нежилими
приміщеннями відповідно до умов цих
договорів і оплачувати таке
користування відповідно до умов та в
порядку , встановлених пунктом 4
договорів, а після закінчення строку
користування повернути їх в тому ж
стані, в якому він їх отримав з
урахуванням нормального зносу.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 договору
оренди №4 об'єктом оренди є нежиле
приміщення площею 71,0 кв.м. в будівлі
літ. «А» за адресою :АДРЕСА_2; мета
оренди - розміщення пивоварні.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 договору
оренди №6 об'єктом оренди є нежиле
приміщення площею 47,0 кв.м. в будівлі
літ. «А» за адресою :АДРЕСА_2; мета
оренди - розміщення кафе-бару.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 договору
оренди №7 об'єктом оренди є нежиле
приміщення площею 25,0 кв.м. в будівлі
літ. «А» за адресою :АДРЕСА_2; мета
оренди - розміщення піцерії.

20 січня 2014 року між орендодавцем та
орендарем підписано Акти
прийому-передачі об'єктів оренди
відповідно до вказаних договорів.

Згідно Акту перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 12
травня 2014 року посадовими особами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області на підставі
службової записки начальника
позапланових перевірок ОСОБА_4 від 05
травня 2014 року проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3

Назва та місцезнаходження об'єкта
будівництва: орендовані нежитлові
приміщення у товариства з додатковою
відповідальністю «Трембіта» в будівлі
літ. «А» за адресою :АДРЕСА_2, а саме:
частини приміщень піцерії загальною
площею 25,00 кв.м; приміщення пивоварні
загальною площею 71,00 кв.м; частина
приміщень кафе-бару загальною площею 47
кв.м.

За результатами перевірки
встановлено, що частини приміщень
піцерії загальною площею 25,00 кв.м;
приміщення пивоварні загальною площею
71,00 кв.м; частина приміщень кафе-бару
загальною площею 47 кв.м. (договори
оренди приміщень від 20 січня 2014 року за
№4, №6, №7) після їх реконструкції
експлуатуються без введення їх в
експлуатацію, чим порушено вимоги
частини 8 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

Також зазначено, що об'єкт на вулиці
Головній,34 (кут. АДРЕСА_3,5), відноситься
до IV категорії складності відповідно
до ДСТУ - НБВ.1.2-16:2013 та додатку М ДБН
А.2.2-3-2012.

Крім цього, в указаному Акті міститься
запис особи, уповноваженою фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 та
присутньою під час проведення
перевірки, про непогодження з
результатами перевірки.

12 травня 2014 року посадовими особами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, який містить
висновки, аналогічні тим, що зазначені
в Акті перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 12
травня 2014 року, а також містить запис
особи, уповноваженою фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 та
присутньою під час проведення
перевірки, про непогодження зі
зробленими висновками.

12 травня 2014 року посадовими особами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області складено припис
про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

В ньому також вказано, що частина
орендованих у товариства з додатковою
відповідальністю «Трембіта»
нежитлових приміщень в будівлі літ. «А»
за адресою :АДРЕСА_2, а саме: частини
приміщень піцерії загальною площею 25,00
кв.м; приміщення пивоварні загальною
площею 71,00 кв.м; частина приміщень
кафе-бару загальною площею 47 кв.м.,
експлуатуються без введення їх в
експлуатацію, після проведення
реконструкції (об'єкт відноситься до IV
категорії складності відповідно до
ДСТУ - НБВ.1.2-16:2013 та додатку М ДБН
А.2.2-3-2012), що є порушенням вимог частини 8
статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності».

З метою усунення виявлених порушень
від позивача вимагалось приведення
об'єкту будівництва у відповідності до
вимог чинного містобудівного
законодавства шляхом введення його в
експлуатацію у порядку, визначеному
чинним законодавством в термін до 11
червня 2014 року.

Повідомлено, що за невиконання припису
фізична особа-підприємець несе
відповідальність, передбачену Законом
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», Кодексом України про
адміністративні правопорушення.

Примірник припису того ж дня було
одержано особою, уповноваженою
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3

Постановою Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області від 26 травня 2014
року №15/14 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності фізичну особу-підприємця
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз.4
пункту 6 частини 2 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 450660,00 грн.

Не погоджуючись з указаною постановою
та приписом суб'єкта владних
повноважень, вважаючи їх
протиправними, фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до
суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вбачається з обставин справи, за
результатами проведеної позапланової
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
відповідачем встановлено порушення
позивачем вимог частини 8 статті 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та визнано
позивача винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз.4
пункту 6 частини 2 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» й накладено на нього штраф.

Згідно частини 8 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17 лютого
2011 року №3038-VI експлуатація закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих
(якщо таке прийняття передбачено
законодавством) в експлуатацію,
забороняється.

Відповідно до абз.4 пункту 6 частини 2
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за правопорушення:
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації: об'єктів IV категорії
складності - у розмірі трьохсот
сімдесяти мінімальних заробітних плат.

Таким чином, згідно наведеної норми
суб'єктами правопорушення, яке полягає
у експлуатації або використанні
об'єктів будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також наведенні
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації (об'єктів IV категорії
складності), є суб'єкти містобудування -
замовники будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно.

Судом встановлено, що рішенням
господарського суду Чернівецької
області від 23 грудня 2013 року, що набрало
законної сили 03 січня 2014 року, у справі
№926/1213/13 за позовом товариства з
додатковою відповідальністю
«Трембіта» до Чернівецької міської
ради, третя особа - ФОП ОСОБА_6, про
визнання права власності визнано за
товариством з додатковою
відповідальністю «Трембіта» право
власності на нежитлові приміщення в
будівлі літ. «А» по АДРЕСА_2 загальною
площею 1326,20 кв.м, в т.ч. щодо приміщень
піцерії, пивоварні, кафе-бару.

В ході судового розгляду справи
№926/1213/13 було встановлено, що ФОП ОСОБА_6
з метою реалізації права на свободу
підприємницької діяльності з дозволу
власника земельної ділянки здійснено
реконструкцію належних товариству з
додатковою відповідальністю
«Трембіта» нежитлових приміщень.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В судовому засіданні представники
сторін підтвердили та не заперечували
те, що вказані вище нежилі приміщення
належать товариству з додатковою
відповідальністю «Трембіта», а їх
реконструкцію було проведено ФОП
ОСОБА_6 у 2011 році, тобто до укладення
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
договорів оренди приміщень 20 січня 2014
року №№4, 6, 7.

Частиною 3 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, які
визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

Крім цього, умовами вказаних договорів
оренди не передбачене право орендаря,
тобто позивача, щодо проведення
реконструкції чи перебудови приміщень.
Водночас визначено обов'язок орендаря
після закінчення строку користування
повернути нежилі приміщення в тому ж
стані, в якому він їх отримав з
урахуванням нормального зносу.

Таким чином, суд вважає, що в даному
випадку позивач не є суб'єктом
містобудування, який є замовником
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або який виконує функції замовника і
підрядника одночасно, а є лише
орендарем нежилих приміщень, не
прийнятих в експлуатацію, за
експлуатацію і використання яких його
було притягнуто до відповідальності у
вигляді штрафу.

Тобто позивач не є суб'єктом
містобудування у розумінні частини 2
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», а
тому не може бути притягнутий до
відповідальності, встановленою цієї
нормою закону.

Відтак, суд приходить до висновку про
те, що оскільки позивач як орендар
нежилих приміщень не є суб'єктом
правопорушення, передбаченого абз.4
пункту 6 частини 2 статті 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», то постанова Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Чернівецькій області від 26
травня 2014 року №15/14 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності є
протиправною, а тому підлягає
скасуванню.

З наведених підстав протиправним є і
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області від 12 травня 2014
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
було зобов'язано позивача привести
об'єкт будівництва у відповідності до
вимог чинного містобудівного
законодавства шляхом введення його в
експлуатацію у порядку, визначеному
чинним законодавством в термін до 11
червня 2014 року.

Суд зауважує, що позивач як орендар
нежилих приміщень, що належать на праві
власності товариству з додатковою
відповідальністю «Трембіта», має право
лише користуватися ними й не наділений
правом введення цих приміщень в
експлуатацію.

З обставин справи вбачається, що в
декларації фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 про готовність об'єкта до
експлуатації на АДРЕСА_2 вказано про
ІІІ категорію складності.

В ході проведеної позапланової
перевірки Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області орендовані
позивачем нежилі приміщення в АДРЕСА_2
були визначенні як об'єкти, що
відносяться до IV категорії складності
відповідно до ДСТУ - НБВ.1.2-16:2013 та
додатку М ДБН А.2.2-3-2012.

Відтак, суд зазначає про те, що згідно
частини 2 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до IV
і V категорій складності, здійснюється
на підставі акта готовності об'єкта до
експлуатації шляхом видачі органами
державного архітектурно-будівельного
контролю сертифіката у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Акт готовності об'єкта до експлуатації
підписується замовником, генеральним
проектувальником, генеральним
підрядником або підрядником (у разі
якщо будівельні роботи виконуються без
залучення субпідрядників),
субпідрядниками, страховиком (якщо
об'єкт застрахований).

Порядком прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 року
№461, передбачено, що повноваження
подавати документи про готовність
об'єкта до експлуатації має тільки
замовник.

Так, згідно пунктів 23 та 25 вказаного
Порядку для отримання сертифіката
замовник (його уповноважена особа)
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до відповідної Інспекції
заяву про прийняття в експлуатацію
об'єкта та видачу сертифіката (далі -
заява) за формою згідно з додатком 2, до
якої додається акт готовності об'єкта
до експлуатації за формою згідно з
додатком 3. Інспекція приймає подані
замовником заяву і акт готовності
об'єкта до експлуатації та з метою
визначення відповідності об'єкта
проектній документації, вимогам
державних будівельних норм, стандартів
і правил проводить відповідну
перевірку.

Отже, зобов'язання позивача як орендаря
нежилих приміщень, який не є замовником
будівництва, привести об'єкт
будівництва IV категорії складності у
відповідності до вимог чинного
містобудівного законодавства шляхом
введення його в експлуатацію у порядку,
визначеному чинним законодавством, є
протиправним, а тому оскаржуваний
припис підлягає скасуванню.

До того ж, як пояснив представник
позивача, фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 як при, так і після укладення
договорів оренди від 20 січня 2014 року
№№4,6,7 не володіла інформацією щодо
можливого не введення в експлуатацію
орендованих нею приміщень, чого
відповідачем в силу вимог частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України спростовано не
було.

Крім цього, вирішуючи даний спір, суд
критично оцінює доводи відповідача про
те, що підставою для проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3
був лист слідчого УМВС України в
Чернівецькій області від 27 лютого 2014
року №4/702.

Указаним листом начальнику Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Чернівецькій області
Маковійчуку В.Д. було направлено для
виконання постанову про призначення
позапланової ревізії у ПП ОСОБА_6 у
кримінальному провадженні №0000130
від 11 лютого 2014 року.

Так, постановою старшого слідчого СУ
УМВС України в Чернівецькій області
від 27 лютого 2014 року зобов'язано
Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області провести
позапланову перевірку підприємця
ОСОБА_6 з питань дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
проектних рішень під час
реконструкції, експлуатації
нежитлових будівель літ. «А» загальною
площею 3060,50 кв.м по АДРЕСА_2 та
нежитлових приміщень підвалу і першого
поверху загальною площею 212,50 кв.м в
житловому будинку літ. «А» на АДРЕСА_3
та під ресторан та готель.

Тобто Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області було зобов'язано
провести позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6, а
не фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3.

Пунктом 7 Порядку здіснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№553, визначено, що позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи інспекції
і однією з підстав для проведення
позапланової перевірки є вимога
правоохоронних органів про проведення
перевірки.

Між тим, як вбачається з Акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
12 травня 2014 року посадовими особами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області позапланову
перевірку дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 було
проведено на підставі службової
записки начальника позапланових
перевірок ОСОБА_4 від 05 травня 2014 року.

Проведення позапланових перевірок на
підставі службових записок посадових
осіб Інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
Порядком здіснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№553, не передбачено.

До того ж, за змістом зазначеної
службової записки від 05 травня 2014 року
для накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на фізичну
особу-підприємця ОСОБА_3 начальник
відділу позапланових перевірок ОСОБА_4
просить начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Чернівецькій області
Маковійчук В.Д. видати наказ на
здійснення позапланової перевірки за
адресою: АДРЕСА_2.

Проте відповідачем такий наказ суду
представлено не було.

Наданий суду наказ Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Чернівецькій області від 22
квітня 2014 року №330-п «Про проведення
позапланової перевірки» стосується
перевірки дотримання вимог
містобудівного законодавства з
реконструкції, експлуатації
нежитлових приміщень фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6.

Доказами в адміністративному
судочинстві, за визначенням частини
першої статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Частиною 1, 2 та 6 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Відповідно до статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

В ході розгляду справи відповідач -
суб'єкт владних повноважень не довів
правомірність оскаржуваних рішень.

Таким чином, оскільки позивач не має
права розпоряджатися орендованим
нежилим приміщенням й фактично вчиняти
дії по введенню його в експлуатацію, не
є суб'єктом містобудування у розумінні
частини 2 статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» і не
може бути притягнутий до
відповідальності, встановленою цієї
нормою закону, суд приходить до
висновку про протиправність припису
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області від 12 травня 2014
року про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області від 26 травня 2014
року №15/14 про накладення саме на
фізичну особу-підприємця ОСОБА_3
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

З огляду на викладене, заявлені позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.

Щодо посилань позивача в обґрунтування
позову на безпідставність, без
залучення експертної організації
визначення відповідачем IV категорії
складності об'єкта будівництва та на
положення статті 250 Господарського
кодексу України, а також щодо
відповідних доводів відповідача, то
суд зазначає, що такі з огляду на
викладені вище мотиви, з яких суд
виходить при прийнятті постанови про
задоволення позову, фактично не мають
значення для правильного вирішення
даного спору, а тому не враховуються
судом.

Відповідно до частини першої статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Оскільки даний позов підлягає
задоволенню повністю, а згідно
квитанції від 26 червня 2014 року №46
позивачем за його подання сплачено
судовий збір у розмірі 487 грн 20 коп., то
вказана сума підлягає поверненню
позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов
задовольнити повністю.

Визнати протиправними і скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Чернівецькій області від 26 травня 2014
року №15/14 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності та припис Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Чернівецькій області від 12
травня 2014 року про усунення порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Повернути з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 сплачені нею
судові витрати (судовий збір) у розмірі
487 (чотириста вісімдесят сім) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 22
серпня 2014 року.