Справа № 804/8544/14
Суддя: Захарчук Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 р. Справа № 804/8544/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді судді судді при
секретарі судового засіданніЗахарчук
Н. В. Дєєв М.В. Неклеса О.М. Кузнецов С.М.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Державної пенітенціарної служби
України про визнання дій
протиправними, -

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2014 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_5 (далі - позивач, ОСОБА_5) до
Державної пенітенціарної служби
України, в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог просить суд:

визнати незаконним та скасувати пункт 1
наказу ДПтС України від 06.06.2014 №280/ОД-14
«Про суттєві недоліки в організації
фінансово-господарської та виробничої
діяльності установ виконання покарань
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області та
притягнення винних посадових осіб до
дисциплінарної відповідальності» яким
ОСОБА_5 звільнено з посади начальника
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області;

визнати незаконним та скасувати наказ
ДПтС України від 26.06.2014 № 83/ОС-14 в
частині звільнення генерал-майора
внутрішньої служби ОСОБА_5 з посади
начальника управління ДПтС України у
Дніпропетровській області;

поновити ОСОБА_5 на посаді начальника
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що наказом
Державної пенітенціарної служби
України від 06.06.2014 №280/ОД-14 «Про суттєві
недоліки в організації
фінансово-господарської та виробничої
діяльності установ виконання покарань
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області та
притягнення винних посадових осіб до
дисциплінарної відповідальності»
позивача звільнено з посади начальника
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області. Крім того
26.06.2014 року відповідачем по справі
прийнятий новий наказ №83/ОС - 14 «Про
особовий склад», яким було звільнено
генерал - майора внутрішньої служби
ОСОБА_5 з посади начальника управління
ДПтС України у Дніпропетровській
області, залишивши його у
розпорядженні ДПтС України.

Позивач вважає вказаний пункт наказу
від 06.06.2014 №280/ОД-14 «Про суттєві
недоліки в організації
фінансово-господарської та виробничої
діяльності установ виконання покарань
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області та
притягнення винних посадових осіб до
дисциплінарної відповідальності» яким
ОСОБА_5 звільнено з посади начальника
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області та наказ
ДПтС України від 26.06.2014 № 83/ОС-14 в
частині звільнення генерал-майора
внутрішньої служби ОСОБА_5 з посади
начальника управління ДПтС України у
Дніпропетровській області такими, що
прийняті з порушенням вимог чинного
законодавства України , а тому вони
підлягають скасуванню.

Представник позивача в судовому
засідання повідомив про відсутність
додаткових доказів та пояснень по
справі та просив суд задовольнити
позов повністю.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. До суду було
надано клопотання відповідача про
розгляд справи за його відсутності.
Також, в матеріалах справи містяться
письмові заперечення відповідача
проти позову, в яких зазначено, що Наказ
Державної пенітенціарної служби
України від 06.06.2014 № 280/ОД-14, зокрема,
пункт 1 винесено за результатами
розгляду питань на розширеному
засіданні колегії Державної
пенітенціарної служби України від
16.05.2014.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч. 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін у порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується адміністративний
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується наявними матеріалами
справи, відповідно до наказу Державної
пенітенціарної служби України від
27.10.2011 № 102 о/с ОСОБА_5 з 04.11.2011 займав
посаду начальника управління
Державної пенітенціарної служби
України у Дніпропетровської області.
На даний час має спеціальне звання -
генерал-майор внутрішньої служби.

06.06.2014 ДПтС України відповідачем було
видано наказ № 280/ОД-14 «Про суттєві
недоліки в організації
фінансово-господарської та виробничої
діяльності установ виконання покарань
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області та
притягнення винних посадових осіб до
дисциплінарної відповідальності.

16.06.2014 до управління ДПтС України у
Дніпропетровській області надійшов
вказаний наказ із висновком службового
розслідування.

Вказаний текст Висновку затверджений
теж Головою ДПтС України 06.06.2014 року.
Відповідно до Закону України «Про
Державну кримінально-виконавчу службу
України» Управління є територіальним
органом центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері виконання
кримінальних покарань.

Відповідно до норм статті 14 вказаного
закону позивач відповідно до свого
звання як особа начальницького складу
органів внутрішніх справ, належить до
персоналу Державної
кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до норм Прикінцевих
положень Кримінально-виконавчого
кодексу України та ч.5 ст.23 Закону
України «Про Державну
кримінально-виконавчу службу України»
на осіб рядового і начальницького
складу кримінально-виконавчої служби
поширюється порядок і умови
проходження служби, передбачені для
працівників органів внутрішніх справ.

Сутність службової дисципліни,
обов'язки осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України визначається
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України, затвердженим
Законом України від 22.02.2006 №3460-IV.

В ч. І ст. 1 Дисциплінарного статуту ОВС
України зазначено, що службова
дисципліна - це дотримання особами
рядового і начальницького складу
Конституції і законів України, актів
Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту ОВС
України встановлено, що на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися дисциплінарні стягнення, в
тому числі і звільнення з посади (п.6).

Тобто дисциплінарне стягнення
накладається за порушення норм діючого
законодавства або нормативно-правових
актів. Однак, в тексті наказу не
зазначено посилання на законодавство
та на нормативно-правові акти, які
позивач порушив при виконанні
службових обов'язків.

Суд зазначає, що вказівки ДПтС України
та Рішення колегій ДПтС України не є
нормативно-правовими актами. Вони
носять тільки рекомендаційний
характер, та в більшості випадків
суперечать нормам діючого
законодавства України.

Від так, на час винесення наказу про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з посади Головою
ДПтС України не було фактично
встановлено норм права, які позивач
порушив за визначеними фактами у
висновку службового розслідування.

Відповідно до указу Президента України
«Про оптимізацію системи центральних
органів влади» від 09.12.2010 № 1085/2010 ДПтС
України як центральний орган
виконавчої влади в введений у
структуру Міністерства юстиції
України.

Відповідно до пп.13 п.10 Положення про
ДПтС України, затвердженого указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
N 394/2011, Голова ДПтС України звільняє
керівників територіальних органів
тільки за погодженням з Міністром
юстиції України.

Тобто відповідно до ч.7 ст.13
Дисциплінарного статуту ОВС України та
пп.13 п.10 Положення про ДПтС України
звільнення позивача з посади можливе
тільки з посиланням на погодження
Міністра юстиції України.

В порушення норм ч.5 ст.14
Дисциплінарного статуту ОВС України
від

позивача не витребувані письмові
пояснення перед накладанням
дисциплінарного

стягнення.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 10 ст. 14
Дисциплінарного статуту ОВС України
при визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Так, в наказі не зазначено жодного із
зазначених аспектів в обґрунтування
такого виду покарання як звільнення
позивача з посади.

До того ж суд звертає увагу на те, що
відповідно до норм ч.6 ст. 18
Дисциплінарного статуту ОВС України,
станом на 06 червня позивач не мав
жодного дисциплінарного стягнення. 5.
На виконання наказу від 06.06.2014 №
280/ОД-14, як передбачено ч.5 ст. 18
Дисциплінарного статуту ОВС України,
26.06.2014 ДПтС України видав ще один наказ
по особовому складу № 83/ОС-14 про
звільнення позивача посади та
залишення його у розпорядженні ДПтС
України.

Звільнення з посади та залишення у
розпорядженні є переміщенням по
службі. А відповідно до норм останнього
абзацу пункту 42 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом ОВС рішення про
переміщення по службі осіб вищого
начальницького складу приймається
відповідним начальником з урахуванням
думки їх прямих начальників і
колективу працівників.

Крім того, наказ по особовому складу
про звільнення позивача з посади від
26.06.2014 виданий на підставі наказу від
06.06.2014 про притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності
шляхом звільнення з посади, який є
незаконним на підставі викладених вище
обставин.

Окрім того, судом було досліджено
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 12
червня 2014 року по справі №804/7235/14 в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_5 до Державної пенітенціарної
служби України про визнання незаконним
пункту 4 наказу від 20.05.2014 р. №240/ОД-14,
якою позовні вимоги задоволено
повністю, визнано протиправним та
скасовано пункт 4 наказу Державної
пенітенціарної служби України від
20ю05ю2014 №240/ОД -14 «Про проведення
службового розслідування».

За змістом частин 4, 5 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
поданих позивачем доказів достатньо
для встановлення обставин справи та
для ухвалення судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст. 7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст. 9 КАС України, полягає
в наступному: суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Однак,
відповідно до ст. 5 Закону України «Про
судовий збір» від сплати судового
збору звільнені позивачі за подання
позовів про стягнення заробітної
плати, поновлення на роботі та за
іншими вимогами, що випливають із
трудових правовідносин.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, а тому підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 11, 71, 128, 158-163, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до
Державної пенітенціарної служби
України про визнання дій протиправними
- задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати пункт 1
наказу ДПтС України від 06.06.2014 №280/ОД-14
«Про суттєві недоліки в організації
фінансово-господарської та виробничої
діяльності установ виконання покарань
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області та
притягнення винних посадових осіб до
дисциплінарної відповідальності» яким
ОСОБА_5 звільнено з посади начальника
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області.

Визнати незаконним та скасувати наказ
ДПтС України від 26.06.2014 № 83/ОС-14 в
частині звільнення генерал-майора
внутрішньої служби ОСОБА_5 з посади
начальника управління ДПтС України у
Дніпропетровській області.

Поновити ОСОБА_5 на посаді начальника
управління ДПтС України у
Дніпропетровській області.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Суддя
Суддя Н.В. Захарчук М.В.
Дєєв О.М. Неклеса