Справа № 809/1594/14
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"13" серпня 2014 р.
Справа № 809/1594/14

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Кафарського В.В.

За участю секретаря Дубінської
І.В.,

представника позивача Протаса
В.В.,

представника відповідача Бандури
А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Івано-Франківського
національного технічного
університету нафти і газу

до відповідача: Виконавчої дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності

про скасування рішення № 24 від 12.03.2014
року

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківський національний
технічний університет нафти і газу (
далі-Університет) звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Виконавчої дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про скасування рішення
№ 24 від 12.03.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
результатами перевірки позивача,
зафіксованими в акті за № 49 від 03.03.2014
року, посадовими особами Виконавчої
дирекції Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі-Фонду) при
перевірці коштів, використаних на
санаторно-курортне лікування, виявлено
випадки несвоєчасного перерахування
Університетом часткової оплати за
путівки, чим порушено ч.1 ст.22 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку із тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням» ( далі-Закон №
2240) та п.4.13 Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності за №12 .

Внаслідок виявлених порушень
відповідачем прийнято рішення за № 24
від 12.03.2014 року , згідно з яким до
позивача застосовані штрафні санкції
в розмірі- 6384,55 грн, що становить 10
відсотків від суми несвоєчасно
повернутих коштів, та нараховано 636.54
грн. -пені.

Із вказаним рішенням позивач не
погоджується та зазначає, що ним, як
бюджетною неприбутковою організацією,
згідно з «Порядком відкриття та
закриття рахунків у національній
валюті в органах Державної
казначейської служби України», у
встановлений законодавством строк
було перераховано кошти за путівки
платіжними дорученнями через ГУДКСУ в
Івано-Франківській області на
транзитний рахунок робочого органу
Фонду соцстраху, однак останні були
несвоєчасно перераховані ГУДКСУ в
Івано-Франківській області.

Позивач вважає, що несвоєчасне
перерахування часткової оплати за
путівки не є несвоєчасним поверненням
страхових коштів, а також немає
підстав для накладення штрафу і
нарахування пені, оскільки ч.1 ст.21 та
ст.22 Закону №2240 визначено, що порядок
фінансування і часткова плата за
путівки на санаторно-курортне
лікування перераховується
страхувальниками до органу Фонду в
порядку, встановленому правлінням
Фонду, а в рішенні № 24 зазначено, що
такий Порядок затверджений постановою
Кабінету Міністрів України. Крім того
відповідачем своєчасно не доведено до
відома страхувальників постанову
правління Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності за №14 від 24.04.2013 року,
саме якою внесено зміни у вищевказаний
Порядок, а про прийняття вказаної
постанови повідомлено листом від 18.02.2014
року.

За таких обставин на думку позивача
оскаржуване рішення Фонду за № 24 від
12.03.2014 року є необґрунтованим, а відтак
останнє слід скасувати.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позовній заяві.
Позов просив задовольнити.

Представник відповідача проти
заявлених позовних вимог заперечив з
підстав, викладених в письмовому
запереченні. Вказав, що рішення Фонду
за № 24 від 12.03.2014 року прийнято у
відповідності до вимог чинного
законодавства, внаслідок порушення
позивачем термінів перерахування
страхових коштів. Вказав, що позивачем
не надано доказів затримки ГУДКСУ в
Івано-Франківській області зарахувань
страхових коштів на транзитний
рахунок робочого органу Фонду. Крім
того зазначив, що в тексті рішення
помилково зазначено, що Порядок
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей санаторно-курортного
лікування, що сплачується за рахунок
коштів Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності,
затверджений Кабінетом Міністрів
України, а не постановою правління
Фонду, однак дана описка не може бути
підставою для скасування даного
рішення. Крім того зауважив, що
постанову правління Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності за №14 від 24.04.2013
року доведено до відома
страхувальників шляхом її публікації
на офіційному сайті Фонду. Позовні
вимоги вважає необґрунтованими, а
відтак в їх задоволенні просив
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши докази,
які мають значення для справи в їх
сукупності, суд встановив наступні
обставини.

03 березня 2014 року посадовими особами
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності проведено планову
перевірку Івано-Франківського
національного технічного
університету нафти і газу по коштах
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності за
період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за наслідками
якої складений акт № 49 від 03.03.2014 року
(а. с.10-13).

Згідно даного акту, в ході перевірки
виявлено випадки несвоєчасно
перерахованої часткової оплати за
путівки в терміни понад трьох
банківських днів після її внесення
застрахованою особою до каси на суму
63845,50 грн., чим порушено ч.1 ст.22 Закону
України №2240 та п.4.13 Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності №12.

Внаслідок виявлених порушень
відповідачем нараховано пеню в розмірі
636,45 грн. ( а.с.15-16).

Не погодившись із висновками акту
позивачем було подано до Виконавчої
дирекції Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності заперечення на
акт (а.с 18-19).

За результатами розгляду вищевказаних
заперечень відповідач дійшов висновку
про відсутність підстав для скасування
акту, про що повідомив позивача листом
№ 08-09-329 від 12.03.2014 (а.с.20-22).

12.03.2014 року на підставі вищезазначеного
акту перевірки заступником директора
Виконавчої дирекції
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової встрати
працездатності прийнято рішення за №
24, згідно якого до Івано-Франківського
національного технічного
університету нафти і газу застосовано
наступні фінансові санкції: 152,06 грн.-
штрафу за порушення порядку
використання страхових коштів, 6384,55
грн.- штрафу в розмірі 10 відсотків суми
несвоєчасно повернених страхових
коштів та 636,45 грн.-пені.( а.с.23-24).

Вказане рішення позивачем було
оскаржено до Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності( а.с.25-26) та
Виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності( а.с 32-34) , рішеннями
яких відповідно від 02.04.2014 за №08-09-446(
а.с.27-31) та від 07.05.2014 за № 6-33-1022 ( а.с.35-37)
було відмовлено в скасуванні
оскаржуваного рішення за № 24 від 12.03.2014
року.

За наслідками судового розгляду справи
суд дійшов висновку про правомірність
прийняття Виконавчою дирекцією
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності рішення за № 24 від
12.03.2014 року з огляду на нижченаведене.

У відповідності до приписів ч.2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно вимог ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства (далі-
КАС) України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням»
відповідно до Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
визначає правові, організаційні
та фінансові основи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян на
випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з
вагітністю та пологами, у разі смерті,
а також надання послуг із
санаторно-курортного лікування та
оздоровлення застрахованим особам та
членам їх сімей.

Пунктом 11 ст.2 Закону №2240 визначено, що
страхові кошти - це акумульовані
страхові внески, суми від фінансових
санкцій та інші надходження
відповідно до законодавства для
здійснення матеріального забезпечення
та надання соціальних послуг за цим
Законом.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.18 Закону
№2240 одним із джерел формування коштів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням, є
часткова сплата за путівки на
санаторно-курортне лікування.

Згідно з вимогами ч.1 ст.22 Закону №2240
часткова сплата за путівки на
санаторно-курортне лікування
перераховується перераховується
страхувальниками до органу Фонду, який
надав путівку, в порядку встановленому
правлінням Фонду.

Пунктом 4.13 Порядку отримання
застрахованими особами і членами їх
сімей санаторно-курортного лікування,
що сплачується за рахунок коштів Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (далі-Порядок) №
12, затвердженого Постановою правління
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності від 25
лютого 2009 року передбачено, що часткова
оплата вартості путівки до санаторію
вноситься до каси страхувальника за
основним місцем роботи застрахованої
особи, а при відсутності каси - через
установу банку на транзитний рахунок
органу Фонду за місцем обліку
страхувальника. При цьому сума оплати
часткової вартості путівки, внесена
застрахованою особою до каси, має бути
перерахована на транзитний рахунок
робочого органу Фонду протягом трьох
банківських днів після її внесення.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону №2240 за
несвоєчасне повернення або
повернення не в повному обсязі
страхових коштів відповідно до
частини першої статті 21 та статті 22
цього Закону на страхувальників та
інших отримувачів коштів Фонду
накладається штраф у розмірі 10
відсотків несвоєчасно повернутих або
повернутих не в повному обсязі коштів.
Одночасно на суми несвоєчасно
повернутих або повернутих не в повному
обсязі страхових коштів і штрафних
санкцій нараховується пеня в розмірі
0,1 відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Таким чином, за несвоєчасне
перерахування часткової оплати за
путівки в термін понад три банківські
дні після її внесення застрахованою
особою до каси на суму 63845,0 грн. до
позивача правомірно на підставі
вищезазначених приписів чинного
законодавства було застосовано
штрафні санкції в розмірі 10 відсотків
несвоєчасно повернутих коштів на
суму 6384,55 грн. та нараховано пеню в
розмірі 636,45 грн.

Позивачем не надано суду доказів
своєчасного перерахування та
поступлення сплачених ним коштів на
транзитний рахунок робочого органу
Фонду.

Твердження позивача про недотримання
Виконавчою дирекцією
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вимог п.2 постанови
правління Фонду від 24.04.2013 року за № 14
«Про внесення змін до Порядку
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей санаторно-курортного
лікування, що сплачується за рахунок
коштів Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності,
затвердженого постановою правління
Фонду від 25.02.2009 № 12», згідно з яким
виконавча дирекція відділення Фонду
повинна була довести цю постанову до
відома страхувальників, суд залишає
поза увагою з огляду наступне.

Згідно ч.9 Закону № 2240 рішення
правління Фонду, прийняте в межах його
компетенції є обов'язковим для
виконання всіма страхувальниками та
застрахованими особами.

Відповідно до п.4 постанови правління
Фонду від 24.04.2013 року №14, остання
набирає чинності з дня її офіційного
опублікування. Вказана постанова
офіційно опублікована 11.06.2013 року у
бюлетені «Офіційний вісник України»
№41 та оприлюднена на офіційній
веб-сторінці Фонду.

Отже, вказану постанову було належним
чином доведено до відома
страхувальників. Щодо листа
Івано-Франківської міської
виконавчої дирекції відділення Фонду,
направленого на адресу позивача 18.02.2014
року, за № 267/01-1-10 ( а.с.17), то даний лист
був спрямований не недопущення
порушень страхувальниками вимог
вказаної Постанови, а не мав не меті
доведення останньої до відома.

Крім того, описка допущена посадовими
особами Фонду при складанні тексту
рішення за № 12 від 12.03.2014 року, а саме те,
що в даному рішенні вказано, що Порядок
отримання застрахованими особами і
членами їх сімей санаторно-курортного
лікування, що сплачується за рахунок
коштів Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності,
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України від 25.02.2009 року за
№12, а натомість повинно бути
постановою правління Фонду, не може
бути підставою для скасування
оскаржуваного рішення.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що рішення Виконавчої
дирекції Івано-Франківського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
встрати працездатності за № 24 від
12.03.2014 року прийнято відповідачем
обґрунтовано, на підставі приписів
чинного законодавства, а відтак в
задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.124 Конституції України,
керуючись ст.ст.158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Кафарський В.В.

Постанова складена в повному
обсязі 18.08.2014 року.