Справа № 813/3531/14
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 813/3531/14
Зал судових засідань
№7
Львівський окружний адміністративний
Головуючого - судді
секретар судового засідання
За участю представників сторін:
від позивача - ОСОБА_2
від відповідача - Кіт О.В.
від третьої особи - не з'явився
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до Львівської митниці
Міндоходів за участю третьої особи, що
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору МРЕВ ДАІ Львівської
області про визнання дій незаконними,
зобов'язати вчинити дії, -
ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Львівської митниці Міндоходів за
участю третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
МРЕВ ДАІ Львівської області, просить
визнати дії відповідача незаконними та
зобов'язати видати йому посвідчення
без оподаткування на його власний
автомобіль марки "KIA SDONA", реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2002 року для постановки на
облік в МРЕВ ДАІ Львівської області.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач до 04.12.2013 року являвся
громадянином Канади, набув
громадянство України та отримав
паспорт громадянина України НОМЕР_2.
Приїхав на територію України у 2007 році
на постійне місце проживання на
вказаному у позові автомобілі, який
знаходиться на реєстраційному обліку у
республіці Канада. Вказує, що даний
транспортний засіб придбаний ним
понад 11 років тому. В лютому місяці 2014
року він звернувся до відповідача з
заявою про отримання на вказаний
автомобіль посвідчення для постановки
на реєстраційний облік без
оподаткування. Однак, листами від 07.03.2014
року та від 21.03.2014 року відповідачем
відмовлено йому у видачі посвідчення.
Вважає таку відмову протиправною та
необґрунтованою, такою що не
відповідає вимогам законодавства.
Тому, просить позов задоволити.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, наведених у
позовній заяві, просить позов
Позиція відповідача викладена у
письмових запереченнях на позов та
обґрунтовується тим, що відмова у
видачі такого посвідчення є
обґрунтованою та підставною, оскільки
позивачем пропущено шестимісячний
строк з дня видачі документа, що
підтверджує право на постійне
проживання в Україні та оскільки ним не
подано документів, що підтверджують
факт перебування вказаного
транспортного засобу за позивачем на
постійному обліку у відповідних
реєстраційних органах країни
постійного місця попереднього
проживання не менше 1 року. За таких
обставин, з огляду на положення ст.374 МК
України, вважає, що відсутні підстави
для звільнення позивача від
оподаткування митними платежами при
ввезені вказаного транспортного
засобу на територію України.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечила з
підстав, наведених у запереченні на
позов, просить відмовити у задоволені
позову у повному обсязі.
Третя особа в судове засідання не
з'явилась, причин неявки не повідомила,
пояснень по суті заявленого позову не
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши докази,
які мають значення для справи, суд
04.12.2013 року ОСОБА_4 (народився у Канаді,
м. Торонто) отримав паспорт громадянина
України НОМЕР_2 (копія якого є в
матеріалах справи).
В лютому позивач звернувся до
Львівської митниці Міндоходів з
заявою про отримання на його власний
автомобіль марки "KIA SDONA", реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2002 року посвідчення для
постановки на реєстраційний облік без
У відповідь на заяву позивача
Львівська митниця Міндоходів надала
відповіді листами від 07.03.2014 року
№13-70-70/46-2211 та від 21.03.2014 року
№13-70-70/46-2585. У листах вказано про те, що
Львівська митниця Міндоходів не вбачає
підстав для здійснення митного
оформлення транспортного засобу із
звільненням від оподаткування як при
переселенні на постійне місце
проживання в Україну з огляду на:
положення п.10. ст.374 МК України; оскільки
згідно листа Головного управління
державної міграційної служби України у
позивач отримав дозвіл на імміграцію
та документовані посвідкою на постійне
проживання 18.12.2012 року серії НОМЕР_3
ГУМВС України у Львівській області;
згідно поданої до заяви позивачем
"Insurance Corporation of British Colambia" належний йому
транспортний засіб перебував на
реєстрації в період з 20.10.2010 року по
19.01.2011 року. Зазначено, що в даному
випадку не дотримано вимог: з дня
видачі документа, що підтверджує право
громадянина на постійне проживання в
Україні пройшло більше ніж 6 місяців;
перебування транспортного засобу на
обліку в країні постійного місця
попереднього проживання його власника
менше одного року, який протягом цього
ж часу являється власником цього
транспортного засобу. Також
відповідачем при наданні відповідей
було роз'яснено правила тимчасового та
транзитного ввезення на митну
територію України транспортних
засобів, порядок пропуску та
оподаткування таких транспортних
засобів із посиланнями на норми МК
України та Стамбульської конвенції.
Ввезення товарів, транспортних
засобів на митну територію України,
вивезення товарів, транспортних
засобів за межі митної території
України - сукупність дій, пов'язаних із
переміщенням товарів, транспортних
засобів через митний кордон України у
будь-який спосіб у відповідному
напрямку відповідно до п. 4) ст. 4 Митного
Транспортні засоби особистого
користування - наземні транспортні
засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704
(загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно
з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної
позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі
засоби та повітряні судна, що
зареєстровані на території
відповідної країни, перебувають у
власності або тимчасовому
користуванні відповідного громадянина
та ввозяться або вивозяться цим
громадянином у кількості не більше
однієї одиниці на кожну товарну
позицію виключно для особистого
користування, а не для промислового або
комерційного транспортування товарів
чи пасажирів за плату або безоплатно
відповідно до п. 60) ст. 4 Митного кодексу
Умови та порядок справляння
митних платежів, митні пільги,
визначаються Митним кодексом України
та іншими законами України відповідно
до ст.7 Митного кодексу України.
Митні платежі - це : а) мито; б)
акцизний податок із ввезених на митну
територію України підакцизних товарів
(продукції); в) податок на додану
вартість із ввезених на митну
територію України товарів (продукції),
що встановлено п. 27) ст. 4 Митного
Порядок здійснення процедури
декларування встановлений ст. 257
Митного кодексу України. Так,
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення. При застосуванні
письмової форми декларування можуть
використовуватися як електронні
документи, так і документи на
Відповідно до ст. 270 Митного
кодексу України правила оподаткування
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, митом, крім особливих
видів мита, встановлюються цим
Кодексом та міжнародними договорами,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. Правила
оподаткування товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, іншими (крім мита) митними
платежами встановлюються Податковим
кодексом України з урахуванням
особливостей, що визначаються цим
Статтею 374 Митного кодексу
України встановлені умови ввезення
(пересилання) громадянами товарів на
митну територію України. Так,
відповідно до п. 3) ч. 10 ст. 374 Митного
кодексу України при ввезенні
(пересиланні) на митну територію
України громадянами звільняються від
оподаткування митними платежами:
товари, призначені для забезпечення
звичайних повсякденних потреб
громадянина та початкового
облаштування, що ввозяться
(пересилаються) громадянами у зв'язку з
переселенням на постійне місце
проживання в Україну протягом шести
місяців з дня видачі документа, що
підтверджує право громадянина на
постійне проживання в Україні, за умови
документального підтвердження того, що
до дня видачі цього документа
громадянин проживав на території
країни, з якої він прибув, не менше
а) товари, призначені для забезпечення
звичайних повсякденних потреб
громадянина та початкового
облаштування (крім товарів, що
класифікуються за товарною позицією 8802
або одним із кодів 8903 91 99 00, 8903 92 99 00, 8903 99
99 00 згідно з УКТ ЗЕД);
б) транспортні засоби особистого
користування, що класифікуються в
одній із товарних позицій 8702, 8703, 8704
(загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно
з УКТ ЗЕД (у кількості однієї одиниці на
кожного громадянина, який досяг
18-річного віку), за умови
документального підтвердження того, що
до дня видачі документа, що підтверджує
право на постійне проживання в Україні,
громадянин був власником (або
співвласником) такого транспортного
засобу не менше одного року, а
транспортний засіб перебував за ним на
постійному обліку (реєстрації) у
відповідних реєстраційних органах
країни постійного місця попереднього
проживання громадянина не менше одного
року, якщо даний транспортний засіб
підлягає реєстрації в цій країні;
в) товари, що класифікуються в товарній
позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД (у кількості
однієї одиниці на кожного
повнолітнього громадянина) за умови
одночасного ввезення з транспортними
засобами особистого користування, що
класифікуються в одній із товарних
позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5
тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД.
Таким чином, підставами для
звільнення від оподаткування митними
платежами є сукупність умов,
встановлених ч. 10 ст. 374 Митного кодексу
України. Так, при ввезенні (пересиланні)
на митну територію України громадянами
звільняються від оподаткування
- товари, призначені для
забезпечення звичайних повсякденних
потреб громадянина та початкового
- що ввозяться (пересилаються)
громадянами у зв'язку з переселенням на
постійне місце проживання в Україну
- протягом шести місяців з дня
видачі документа, що підтверджує право
громадянина на постійне проживання в
- за умови документального
підтвердження того, що до дня видачі
цього документа громадянин проживав на
території країни, з якої він прибув, не
В межах розгляду заяв позивача,
відповідач звернувся з запитом у ГУ
Державної міграційної служби України у
Львівській області. У відповідь на
запит ГУ ДМС України у Львівській
області листом від 07.03.2014 року №5164
повідомила відповідача про те, що за
обліками Головного управління ДМС
України у Львівській області
громадянин Канади ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
отримав дозвіл на імміграцію(на
підставі п.3, ч.3, ст.4 Закону України «Про
імміграцію» та документований
посвідкою на постійне проживання 18.12.2012
року серії НОМЕР_3 ГУ ДМС України у
Львівській області. (копія листа наявна
в матеріалах справи).
Згідно поданої до заяви позивачем
"Insurance Corporation of British Colambia" належний йому
транспортний засіб перебував на
реєстрації в період з 20.10.2010 року по
Таким чином враховуючи
вищенаведене, позивачем було пропущено
шести місячний термін з дня видачі
документа, що підтверджує право
громадянина на постійне проживання в
Україні, а саме з 18.12.2012 року, а відтак
відсутні підстави для застосування ст.
374 Митного кодексу України.
З урахуванням поняття постійного
місця проживання та ст. 374 Митного
кодексу України, яка передбачає, що за
умови документального підтвердження
того, що до дня видачі цього документа
громадянин проживав на території
країни, з якої він прибув, не менше
трьох років та реєстрації за особою
транспортного засобу не менше одного
року у відповідних реєстраційних
органах саме у країни постійного місця
попереднього проживання громадянина, а
не будь-якої країни, по території якої
рухалась особа у напрямку до території
Суд зазначає, що з поданих позивачем
до матеріалів справи доказів неможливо
встановити, що вказаний транспортний
засіб перебував на обліку в країні
постійного місця попереднього
проживання його власника не менше
одного року, який протягом цього ж часу
являється власником цього
транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Таким чином, суд приходить до
висновку, що відповідачем було
правомірно відмовлено ОСОБА_4 в у
пільговому оформленні автомобіля зі
звільненням від оподаткування.
Суд, перевіривши обставини передбачені
ч.3 ст.2 КАС України, вважає, що позовні
вимоги є необґрунтованими, а тому в
задоволенні адміністративного позову
необхідно відмовити повністю.
З урахуванням положень ст.94
Кодексу адміністративного судочинства
України, судові витрати на користь
позивача не присуджуються.
Керуючись ст. ст.71, 86, 94 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -
п о с т а н о в и в :
1. У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.
Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, передбачені статтею
186 Кодексу адміністративного
судочинства України:

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений і
підписаний 22.08.2014 року.

Суддя
Карп'як Оксана Орестівна