Справа № 522/16173/13-а
Суддя: Погрібний С. О.
Дата ухвалення: 2013-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/1282/13
П О С Т А Н О В А

Іменем УКРАЇНИ

"27" червня 2013 року

Приморський районний суд міста Одеси в
складі:

Головуючого - судді Погрібного
С.О.,

за секретаря -
Малини-Муравенко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
адміністративну справу за позовом
Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області до громадянки Соціалістичної
Республіки В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
про примусове видворення з України, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до громадянки Соціалістичної
Республіки В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
про примусове видворення з України.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 05 червня 2013 року до
УКР ГУМВС України в Одеській області
надійшла інформація про те, що за
адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська
дорога, 124, на території ВАТ «Одеський
завод гумових технічних виробів»,
знаходиться цех з пошиття одягу, де
силоміць утримуються громадяни
Соціалістичної Республіки В'єтнам з
метою їх трудової експлуатації. За
перевіркою вказаної інформації 22
червня 2013 року співробітниками
Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ
ОМУ ГУМВС України в Одеській області
виявлено підпільний цех, де
знаходилось 36 громадян Соціалістичної
Республіки В'єтнам. Вказані особи
мешкають в складському приміщенні. У
сусідніх складських приміщеннях
розташовані їдальня, санвузли та цех з
пошиття одягу. Серед затриманих осіб
виявлено особу без документів, яка
назвалася громадянкою Соціалістичної
Республіки В'єтнам ОСОБА_2, та яка
перебуває на території України без
відповідних правових підстав.

Представник позивача надав суду заяву,
якою позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив суд їх
задовольнити, та розглянути справу за
його відсутності.

Відповідач надав суду заяву, якою
просив суд розглянути справу за його
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступних причин. Судом
встановлені такі фактичні обставини на
підставі представлених письмових
доказів.

Співробітниками Хаджибеївського ВМ
Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в
Одеській області 22 червня 2013 року
виявлено нелегальний (підпільний) цех з
виготовлення текстильної продукції,
яка маркувалася торгівельними марками
«Adidas», «Chanel», «D&G», «Everlast», «Calvin Klein», «Dirk
Bikkimbergs». Підпільний цех знаходився за
адресою: м. Одеса, вул. Миколаївська
дорога, 124.

На території цеху виявлено громадянку
Соціалістичної Республіки В'єтнам
ОСОБА_2.

Громадянка Соціалістичної Республіки
В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає за
адресою: АДРЕСА_1. Вказана громадянка
проживає на території України без
належних документів, не має законних
джерел для існування, прямих родичів,
майна у власності, коштів.

За вказаними обставинами складено
протокол про адміністративне
правопорушення ПР МОД 004085, згідно із
якою відповідач притягнений до
відповідальності за ст.203 КУпАП.

Згідно до ч.3 ст. 3 Закону України «Про
правовий статуї іноземців та осіб без
громадянства» іноземці та особи без
громадянства зобов'язанні неухильно
додержуватися Конституції та законів
України, інших нормативно правових
актів, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей інтереси
суспільства та держави.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства» іноземці та особи
без громадянств в'їжджають в Україну за
наявності визначеного цим Законом чи
міжнародним договором України
паспортного документа та одержаної у
встановленому порядку візи, якщо інше
не передбачено законодавством чи
міжнародними договорам України.

Частиною 1 статті 16 Закону передбачено,
що реєстрація іноземців та осіб без
громадянства, які в'їжджають в Україну
здійснюється в пунктах пропуску через
державний кордон України органами
охорони державного кордону.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» передбачено, що іноземці
та особи без громадянства, які в'їхали в
Україну на інших законних підставах, не
передбачених частинами 2-14 цієї статті
вважаються такими, які тимчасово
перебувають на території України на
законних підставах на період наданого
візою дозволу на в'їзд або на період,
встановлений законодавством чи
міжнародним договором України.

Згідно ч.4 ст.4 Закону передбачено, що
іноземці та особи без громадянства, які
відповідно до закону прибули в Україну
для працевлаштування та отримали
посвідку на тимчасове проживання,
вважають такими, які на законних
підставах перебувають на території
України на період роботи в Україні.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», в'їзд в Україну,
перебування на території України та
транзитний проїзд через територію
України іноземців та осіб без
громадянства здійснюється за
наявності достатнього фінансового
забезпечення або наявності можливості
отримати таке забезпечення законним
способом на території України. Порядок
підтвердження достатнього фінансового
забезпечення та його розмір
встановлюються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий
статус іноземців та осіб без
громадянства» передбачено, що
перетинання державного кордону у разі
в'їзду в Україну або транзитний проїзд
через територію України громадянами
держав, перелік яких зазначено у
додатку 5, та особами без громадянства,
які постійно проживають у зазначених
державах, здійснюються після подання
ними підтвердження фінансового
забезпечення свого перебування в
Україні, транзитного проїзду через
територію України та виїзду за межі
України.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону
вищезазначеного Закону нелегальний
мігрант - іноземець або особа без
громадянства, які перетнули державний
кордон поза пунктами пропуску або в
пунктах пропуску, але з уникненням
прикордонного контролю і невідкладно
не звернулися із заявою про надання
статусу біженця чи отримання притулку
в Україні, а також іноземець або особа
без громадянства, які законно прибули в
Україну, але після закінчення
визначеного їм терміну перебування
втратили підстави для подальшого
перебування та ухиляються від виїзду з
України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» нелегальні
мігранти та інші іноземці та особи без
громадянства, які вчинили злочин,
адміністративні або інші
правопорушення, несуть
відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону
передбачено, що іноземці та особи без
громадянства, які не мають законних
підстав для перебування в Україні або
які не можуть виконати обов'язок виїзду
з України, не пізніше дня закінчення
відповідного строку їх перебування у
зв'язку з відсутністю коштів або
втратою паспортного документа можуть
добровільно повернутися в країну
походження або третю країну, у тому
числі за сприяння міжнародних
організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» встановлено, що
іноземець або особа без громадянства
можуть бути примусово повернуті в
країну походження або третю країну,
якщо їх дії порушують законодавство
про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства або суперечать
інтересам забезпечення національної
безпеки України чи охорони
громадського порядку, або якщо це
необхідно для охорони здоров'я, захисту
прав і законних інтересів громадян
України за рішенням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства, які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки.

Щодо підсудності вказаного позову
судом враховано наступне.

Згідно ч.1 ст.18 КАС України місцевим
загальним судам як адміністративним
судам підсудні адміністративні справи
щодо примусового повернення в країну
походження або третю країну та
примусового видворення іноземців та
осіб без громадянства за межі
території України.

При цьому, як було роз'яснено
інформаційним листом Вищого
Адміністративного суду України від
13.06.2013 року № 844/12/13-13 позивачем у
справах про примусове видворення
іноземців та осіб без громадянства за
межі території України може бути
Державна міграційна служба України
безпосередньо або її територіальні
органи чи підрозділи.

Позовна заява про примусове видворення
іноземців та осіб без громадянства за
межі території України територіальним
органом чи підрозділом Державної
міграційної служби України відповідно
до частини першої статті 183-5 Кодексу
адміністративного судочинства України
подається до адміністративного суду за
місцезнаходженням цього органу або за
місцезнаходженням пункту тимчасового
перебування іноземців та осіб без
громадянства, які незаконно
перебувають на території України.

Згідно ст.183-5 КАС України позовні заяви
іноземців та осіб без громадянства
щодо оскарження рішень про їх
примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України подаються до
адміністративного суду за
місцезнаходженням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органу охорони державного
кордону чи Служби безпеки України або
за місцезнаходженням пункту
тимчасового перебування іноземців та
осіб без громадянства, які незаконно
перебувають на території України.

Таким чином, враховуючи, що
територіально позивач знаходиться у
Приморському районі м.Одеси, суд вважає
дотриманими правила територіальної
підсудності.

Згідно ст.183-5 КАС України позовні заяви
іноземців та осіб без громадянства
щодо оскарження рішень про їх
примусове повернення в країну
походження або третю країну, а також
позовні заяви центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органів охорони державного
кордону або Служби безпеки України про
примусове видворення іноземців та осіб
без громадянства за межі території
України розглядаються судом у
п'ятиденний строк з дня надходження
позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.162 КАС України у
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства за межі України.

Таким чином, суд вважає встановленим
той факт, що іноземний громадянин
знаходиться на території України
незаконно, ухиляється від виїзду з
України, законних підстав перебування
його на території України судом не
встановлено, у зв'язку з суд вважає
заявлені позовні вимоги законними та
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.256 КАС України суд, який
прийняв постанову, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або з власної
ініціативи може ухвалою в порядку
письмового провадження або зазначаючи
про це в постанові звернути до
негайного виконання постанову про
примусове видворення іноземця чи особи
без громадянства.

Керуючись ст. ст. 23-25 Закону України
«Про правовий статус іноземців та осіб
без громадянства», ст. ст. 18, 162, 183-5, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, СУД -

П О С Т А Н О В И В :

Позов Головного управління Державної
міграційної служби України в Одеській
області до громадянки Соціалістичної
Республіки В'єтнам ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
про примусове видворення з України -
задовольнити.

Примусово видворити громадянку
Соціалістичної Республіки В'єтнам
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

Допустити негайне виконання постанови
суду.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
до Приморського районного суду міста
Одеси апеляційної скарги протягом
п'яти днів.

СУДДЯ:
С.О. Погрібний

27.06.2013