Справа № 804/12679/14
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 серпня 2014 р. Справа № 804/12679/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді
Конєвої С.О.

при секретарі судового засідання
Світці Н.Б.

за участю представників сторін:

від заявника:
Бєлєва А.О.

від відповідача:
Діденко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу за поданням
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Варус-Логістік» про
підтвердження обґрунтованості арешту
майна відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2014р. о 15:08 годині Державна податкова
інспекція у Жовтневому районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області звернулося
з поданням до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Варус-Логістік» та
просить підтвердити обґрунтованість
адміністративного арешту майна
відповідача.

Своє подання податкова інспекція
обґрунтовує тим, що 14.08.2014р. посадові
особи відповідача відмовилися від
допуску інспектора ДПІ до проведення
виїзної позапланової перевірки на
підставі наказу від 12.08.2014р. №1215, факт
відмови відповідача від допуску
працівників податкової інспекції до
перевірки був зафіксований актом від
14.08.2014р. за №5661/22-03/34590599. В подальшому за
результатами розгляду звернення про
накладення адміністративного арешту,
оформленого за процедурою,
встановленою Порядком застосування
адміністративного арешту майна
платника від 07.11.2011р. №1398 за
результатами розгляду якого
начальником ДПІ було прийнято рішення
про застосування адміністративного
арешту відносно відповідача та у
відповідності до вимог п.94.10 ст.94 ПК
України обґрунтованість накладеного
арешту протягом 96 годин має бути
перевірена судом. Окрім того, податкова
інспекція посилається і на те, що
однією із підстав для арешту майна
платника податків є відмова платника
податку від проведення документальної
перевірки за наявності законних
підстав для її проведення або відмова
від допуску до проведення перевірки
посадових осіб органу державної
податкової служби.

У судовому засіданні представник
заявника подання підтримала та просила
його задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти подання заперечував,
заявив клопотання про закриття
провадження у справі, в якому просить
закрити провадження у цій справі
посилаючись на те, що відповідачем у
судовому порядку оскаржується наказ
податкової інспекції від 12.08.2014р. №1215,
який був підставою для проведення
перевірки 14.08.2014р., а також
відповідачем 21.08.2014р. до
адміністративного суду подано і позов
щодо визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
арешту майна від 18.08.2014р., що є
предметом даного подання.

Заслухавши представників сторін, які
брали участь у судовому засіданні,
дослідивши матеріали справи з'ясувавши
обставини справи, перевіривши доводи
та давши їм належну правову оцінку,
проаналізувавши норми чинного
законодавства України, оцінивши їх у
сукупності, суд приходить до висновку
про наявність підстав для задоволення
клопотання відповідача про закриття
провадження у даній справі та
необхідність закриття провадження у
даній справі за вказаним поданням
податкової інспекції на підставі п.1 ч.1
ст. 157 Кодексу адміністративного
судочинства України, виходячи з
наступного.

Із наявних в матеріалах справи
документів, судом встановлено, що
12.08.2014р. податковою інспекцією
відповідно до п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.п.75.1.2
п.75.1 ст.75 ПК України було прийнято наказ
за №1215 «Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Варус-Логістік»» за
період: березень 2014р., яку заплановано
розпочати 12.08.2014р. тривалістю 5 робочих
днів, що підтверджується копією
відповідного наказу, наявного у справі
(а.с.7).

З метою вручення вищевказаного наказу
та проведення перевірки, 14.08.2014р.
посадовими особами податкової
інспекції було здійснено виїзд за
адресою: м.Дніпропетровськ, вул.
Виробнича, б.1, вручено під розпис наказ
та складено акт про те, що головним
бухгалтером відповідача відмовлено у
допуску посадових осіб ДПІ до
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Варус-Логістік», при цьому, факти
підстав для не допуску зафіксовані у
акті посадовою особою відповідача про
що свідчить зміст копії наявного в
матеріалах справи акту №5661/22-03/34590599 від
14.08.2014р. (а.с.6).

В подальшому, посадовою особою
державної податкової служби було
подано звернення від 18.08.2014р. щодо
застосування умовного
адміністративного арешту майна
відповідача з підстав, передбачених
п.п.94.2.3 п.94.2 ст.94 ПК України та
начальником ДПІ було прийнято рішення
від 18.08.2014р. про застосування умовного
адміністративного арешту майна
платника податків ТОВ
«Варус-Логістік», що перебуває
(розміщене) за адресою:49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Урицького, буд. 6-А
(а.с.9).

Заявник звернувся з поданням та
просить суд підтвердити
обґрунтованість адміністративного
арешту майна відповідача у
відповідності до вимог п.94.10 ст.94 ПК
України.

У ході розгляду зазначеного подання із
пояснень представника відповідача,
наданих до суду письмових доказів, було
встановлено, що відповідач заперечує
проти задоволення зазначеного подання,
представник відповідача зазначив, що
відповідач оскаржує на даний момент
наказ про проведення позапланової
виїзної перевірки від 12.08.2014р. №1215, а
також і рішення про застосування
умовного адміністративного арешту
майна від 18.08.2014р. в установленому
законодавством порядку посилаючись
на те, що посадовими особами здійснено
не допуск до перевірки посадових осіб
ДПІ у зв'язку з не пред'явленням
службового посвідчення, що вважає
порушенням порядку проведення
перевірки.

Факт оскарження в судовому порядку
наказу №1215 від 12.08.2014р. та рішення про
застосування адміністративного арешту
майна відповідача від 18.08.2014р.
підтверджується наявними в матеріалах
справи копією ухвали
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 15.08.2014р. про
відкриття провадження в
адміністративній справі та копією
адміністративного позову про
скасування рішення від 18.08.2014р. з
відміткою адміністративного суду про
його подання 21.08.2014р.(а.с.34,45-51).

Відповідно до п.2 ч.4 ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ухвалою відмовляє у прийнятті
подання у разі, якщо з поданих до суду
матеріалів вбачається спір про право.

Спір про право має місце у разі, якщо
предметом спору є правовідносини,
існування яких є передумовою
виникнення підстав для застосування
спеціальних заходів, перелічених у
статті 183-3 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Зокрема, спір про право наявний у разі,
коли платник податків висловлює
незгоду з рішенням податкового органу,
що було підставою для виникнення
обставин для внесення відповідного
подання. При цьому, незгода платника
податків із рішеннями податкових
органів щодо застосування спеціальних
заходів, згаданих у статті 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, може підтверджуватися не лише
зверненням із відповідним
адміністративним позовом. Суд може
встановити наявність спору також зі
змісту заперечень платника податків,
стосовно якого внесено подання.
Зокрема, платник податків може
заперечувати проти законності
проведення перевірки, недопущення до
якої призвело до застосування
адміністративного арешту.

Наявність спору про право в окремих
випадках може бути виявлена також і
після відкриття провадження у справі
за відповідним поданням.

У такому разі судам необхідно
закривати провадження у справі на
підставі п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки відповідні вимоги не
можуть бути розглянуті в порядку
окремого виду адміністративного
судочинства, яким є провадження за
поданням податкового органу.

При цьому, слід зазначити, що закриття
провадження у справі за поданням
податкового органу не позбавляє права
звернутися до суду з відповідною
вимогою у загальному порядку позовного
провадження.

Відповідної правової позиції
дотримується Вищий адміністративний
Суд України у своїх інформаційних
листах від 02.02.2011р. № 149/11/13-11 та від
22.04.2011р. №571/11/13-11.

Як встановлено із наданих суду
документів та усних пояснень
представника відповідача, відповідач
заперечує проти подання податкової
інспекції про підтвердження
обґрунтованості адміністративного
арешту майна відповідача за рішенням
податкового органу від 18.08.2014р.,
оскаржує як наказ від 12.08.2014р. №1215, що
був підставою для проведення
перевірки, так і рішення про
застосування адміністративного арешту
майна у судовому порядку, що
підтверджено наданими суду доказами.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про наявність спору про право,
що виключає можливість розгляду даного
спору у порядку ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, однак дані позовні вимоги
можуть бути розглянуті виключно у
загальному порядку позовного
провадження.

Приймаючи до уваги викладене, та
враховуючи, що наявність спору про
право судом була встановлена після
відкриття провадження за поданням у
ході його судового розгляду, слід
закрити провадження у даній справі на
підставі п.1 ч.1 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 157, ч.3,7 ст. 160, ст. 165,
ст. 183-3 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження в адміністративній справі
№ 804/12679/14 за поданням Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Варус-Логістік» про
підтвердження обґрунтованості арешту
майна відповідача - закрити.

У відповідності до ч.2 ст. 157 Кодексу
адміністративного судочинства України
роз'яснити Державній податковій
інспекції у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, що відповідні вимоги
підлягають розгляду в
адміністративних судах України, але в
загальному порядку позовного
провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу
було постановлено без виклику особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали згідно ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Ухвала набирає законної сили у порядку
та у строки, встановлені ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали складений - 22.08.2014р.

Суддя С.О. Конєва