Справа № 803/1529/14
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2014 року Справа № 803/1529/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф.А.,

при секретарі судового засідання
Шафранюк І.Ф.,

за участі представника позивача
Лапковського О.Ю.,

представників відповідача Кметя О.П.,
Кваші І.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом дочірнього підприємства
«Волинський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» в інтересах філії
«Луцька дорожньо-експлуатаційна
дільниця» до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів про
скасування рішення про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Волинський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» в інтересах філії «Луцька
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
звернулось з позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів про скасування рішення від
21 липня 2014 року № про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені в розмірі 62 838 грн. 95
коп.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
24 липня 2014 року за вхідним № 97 до
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» надійшло рішення № від
21 липня 2014 року про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску на суму 62
838 грн. 95 коп. Позивач вважає дане
рішення незаконним та необґрунтованим
з наступних підстав. Згідно
підпунктами 1.1, 3.1 Положення про філію
«Луцька дорожньо-експлуатаційна
дільниця» філія є відособленим
структурним підрозділом дочірнього
підприємства «Волинський облавтодор»
і не є юридичною особою, а відтак не
несе відповідальність за
несвоєчасність сплати єдиного внеску.

Із оскаржуваного рішення вбачається,
що фінансові санкції застосовані за
несвоєчасну сплату єдиного внеску.
Позивач вважає, що нарахований єдиний
соціальний внесок сплачений у
відповідності до Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», а саме
одночасно із виплатою заробітної
плати.

Відповідач через канцелярію суду подав
письмове заперечення № 3510/10/03-18-10-07 від
19 серпня 2014 року, в якому просить суд
відмовити в задоволенні позову
повністю мотивуючи це наступним. У
відповідності до Положення про філію
«Луцька дорожньо-експлуатаційна
дільниця» несе відповідальність за
своєчасність виплати заробітної плати
працівникам філії та за своєчасність
розрахунків з бюджетами і
позабюджетними фондами з моменту
отримання коштів на їх виплату від
державного підприємства «Волинський
облавтодор».

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Відповідно до пункту 8 статті 9
вказаного Закону платники єдиного
внеску, крім платників, зазначених у
пунктах 4 і 5 частини першої статті 4
цього Закону, зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
календарний місяць, не пізніше 20 числа
наступного місяця, крім гірничих
підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Частиною 12 статті 9 Закону єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.

Внаслідок несплати або несвоєчасної
єдиного внеску до платника
застосовуються штрафні санкції.

Як вбачається із матеріалів наданих
дочірнім підприємством «Волинський
облавтодор», а саме довідки про
перерахування коштів на виплату
заробітної плати та сплати єдиного
соціального внеску по філії «Луцька
дорожньо-експлуатаційна дільниця» від
29 липня 2014 року, позивачем з лютого по
липень 2014 року несвоєчасно сплачувався
єдиний внесок, що відповідно тягне за
собою відповідальність. Факт
несвоєчасної сплати єдиного
соціального внеску по філії не
заперечується і самим позивачем.

Враховуючи вищевикладене відповідач
вважає, що рішення № від 21 липня
2014 року про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені не
підлягають до скасування.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав
викладених в позові та просив позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні представники
відповідача проти позову заперечили з
підстав викладених у запереченнях та
просили суд в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
подані суду письмові докази, оцінивши
їх за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає до
задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до довідки № 184-03/3-03 від 16
грудня 2012 року дочірнє підприємство
«Волинський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» в інтересах філії
«Луцька дорожньо-експлуатаційна
дільниця» включено до Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України.

Виключно Законом України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначені
принципи збору та ведення обліку
єдиного внеску, платники єдиного
внеску, порядок нарахування,
обчислення та сплати єдиного внеску,
розмір єдиного внеску та пропорції
його розподілу за видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, орган, що
здійснює збір та веде облік єдиного
внеску, його повноваження та
відповідальність, склад, порядок
ведення та використання даних
Державного реєстру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, порядок
здійснення державного нагляду за
збором та веденням обліку єдиного
внеску.

У відповідності до статті 1 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування. Недоїмка - це
сума єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
територіальними органами Пенсійного
фонду України у випадках, передбачених
цим Законом. У відповідності до частини
5 статті 7 цього закону єдиний внесок
нараховується на суми, зазначені в
частинах першій та другій цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
платниками єдиного внеску є
роботодавці - підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Положеннями статті 25 Закону
передбачено, що у випадку несвоєчасної
сплати або сплати в неповному обсязі
єдиний соціальний внесок до платників
внеску застосовуються фінансові
санкції.

Відповідно до Положення філія «Луцька
дорожньо-експлуатаційна дільниця»
дочірнього підприємства «Волинський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державна акціонерна
компанія «Автомобільні дороги
України» створена як відособлений
структурний підрозділ дочірнього
підприємства «волинський облавтодор»
відкритого акціонерного товариства
«Державна акціонерна компанія
«Автомобільні дороги України», а
відтак філія як платник єдиного
соціального внеску може нести
відповідальність за його несплату.

Єдиний внесок відповідно до статті 7
вказаного Закону нараховується для
платників на суму нарахованої
заробітної плати за видами виплат, які
включають основну та додаткову
заробітну плату, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, у тому числі в
натуральній формі, що визначаються
відповідно до Закону України «Про
оплату праці».

Судом встановлено, що позивачем в
період з лютого по липень 2014 року
перераховувались кошти на виплату
заробітної плати та сплати єдиного
соціального внеску, що вбачається з
довідки № 9-3/1029 від 29 липня 2014 року, яка
досліджувалась у судовому засіданні.

Згідно підпункту 1 пункту 2 статті 6
вищезазначеного Закону України № 2464-VI,
платник єдиного внеску зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Єдиний внесок відповідно до статті 7
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
нараховується для платників на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно- правовими договорами. Крім
того, відповідно до пункту 2 статті 9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» -
обчислення єдиного внеску
здійснюється на підставі
бухгалтерських та інших документів,
відповідно до яких провадиться
нарахування (обчислення) або які
підтверджують нарахування (обчислення)
виплат (доходу), на які відповідно до
цього Закону нараховується єдиний
внесок.

Частиною 5 статті 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» закріплено, що
єдиний внесок нараховується на суми,
зазначені в частинах 1 і 2 цієї статті,
незалежно від джерел їх фінансування,
форми, порядку, місця виплати та
використання, а також від того, чи
виплачені такі суми фактично після їх
нарахування до сплати.

Пунктом 8 статті 9 передбачено, що
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Базовим
звітним періодом для відповідача є
календарний місяць.

При цьому платники, під час кожної
виплати заробітної плати (доходу,
грошового забезпечення), на суми якої
(якого) нараховується єдиний внесок,
одночасно з видачею зазначених сум
зобов'язані сплачувати нарахований на
ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Винятком є випадки,
якщо внесок, нарахований на ці виплати,
вже сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань.

З системного аналізу вищевикладених
норм вбачається, що нарахування
єдиного соціального внеску на суму
заробітної плати здійснюється
незалежно від того, чи фактично
виплачена така заробітна плата чи ні.
Однак, Законом чітко визначено, що
фактична сплата нарахованого єдиного
соціального внеску здійснюється
одночасно з виплатою заробітної плати
на яку нараховано цей єдиний
соціальний внесок. Вказане правило
носить імперативний характер, а тому є
обов'язковим для платників єдиного
соціального внеску.

Як було встановлено судом, позивачем за
період з лютого по липень 2014 року
нарахована заробітна плата
виплачувалась із запізненням, що
вбачається з довідки № 9-3/1029 від 29 липня
2014 року. При цьому, єдиний соціальний
внесок було нараховано одночасно з
нарахуванням заробітної плати за
відповідний місяць та фактично
сплачено одночасно із виплатою
заробітної плати. Вказані обставини не
заперечуються відповідачем.

Таким чином, сплачуючи нарахований
єдиний соціальний внесок одночасно з
фактичною виплатою заробітної плати
позивач діяв у повній відповідності до
вимог чинного законодавства України,
зокрема, приписів Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Суд не бере до уваги посилання
відповідача на пункт 12 статті 9 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким
передбачено, що єдиний внесок підлягає
сплаті незалежно від фінансового стану
платника. А за наявності у платника
єдиного внеску одночасно із
зобов'язаннями із сплати єдиного
внеску зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Вказаною нормою встановлено
пріоритетність зобов'язань із сплати
єдиного внеску перед іншими
зобов'язанням платника, однак не
змінюється порядок сплати єдиного
соціального внеску, а тому вказана
норма повністю узгоджується з
імперативними приписами Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», щодо сплати
нарахованого єдиного соціального
внеску одночасно з фактичною виплатою
заробітної плати за відповідний
період.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проаналізувавши вищенаведене, суд
дійшов висновку, що рішення № від
21 липня 2014 року про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені в
розмірі 62 838 грн. 95 коп. винесене
всупереч вимогам чинного
законодавства України, а тому є
незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як вбачається з платіжного доручення №
301 від 29 липня 2014 року, позивачем було
сплачено судовий збір у розмірі 187 грн.
50 коп., що підлягає стягненню з
Державного бюджету України на користь
позивача.

Керуючись частиною 3 статті 160, статтями
162, 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати незаконним та скасувати
рішення про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області №
від 21 липня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь дочірнього підприємства
«Волинський облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» сплачений судовий збір
в сумі 187 (сто вісімдесят сім) гривень 50
копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови, яка буде
складена в повному обсязі 25 серпня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ф.А. Волдінер