Справа № 2-а-2264/2011/2209
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2264/2011/2209
Головуючий у 1-й інстанції: Чорна
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року

м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Красилівського районного
суду Хмельницької області від 19 серпня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Красилівської районної державної
адміністрації Хмельницької області
про зобов'язання здійснити перерахунок
та стягнення недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку , -

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року ОСОБА_2 звернулась до
Красилівського районного суду
Хмельницької області з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Красилівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
нарахування та стягнути суму коштів
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі 12559,35 грн., зобов'язання в
подальшому сплачувати допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до закінчення строку
виплат, тобто до 20 листопада 2012 року.

Постановою Красилівського районного
суду Хмельницької області від 19 серпня
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Красилівського районного суду
Хмельницької області та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач є громадянкою
України та має дитину - доньку ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Управлінням праці та соціального
захисту населення Красилівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області позивачу
призначена щомісячна грошова допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі 130 грн.

Позивач зверталась до управління праці
та соціального захисту населення
Красилівської районної державної
адміністрації Хмельницької області з
заявою про здійснення перерахунку та
доплати допомоги по догляду за дитиною.

Листом №1609/01-14 від 20.05.2011 року
управління праці та соціального
захисту населення Красилівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області повідомило
позивача про те, що допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку призначена та
виплачується їй відповідно до ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми".

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
управлінням праці та соціального
захисту населення Красилівської
районної державної адміністрації
Хмельницької області допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку призначена та
виплачується відповідно до чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

На виконання вимог ухвали Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 27 травня 2014 року позивач повідомила
суд, що вона до народження дитини не
працювала, а тому допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку була оформлена як
особі, не застрахованій в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створенням мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» -
правовідносини щодо виплати допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами. Зокрема, статтею 43
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» та Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням». Зокрема, змінами до статті
13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» виключено статті 40-44.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними низку положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»,
в тому числі й пункт 25 розділу II цього
Закону щодо виключення статей 40-44
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
№ 10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Водночас частиною третьою статті 45
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» від 27 квітня 2010 року
№ 2154-VI визначено, що допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751 саме на виконання Закону України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
(пункт 1 Порядку).

Крім того, зі змісту пункту 17 цього
Порядку вбачається, що право на виплату
допомоги мають особи, зазначені в
статті 13 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», яка на час
виникнення спірних відносин
поширювала свою дію щодо виплати
допомоги лише на незастрахованих осіб.

Оскільки спір щодо виплати допомоги
особі, яка не застрахована у системі
соціального загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
виник після прийняття Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-рп/2008, то за таких
обставин колегія суддів дійшла
висновку, що на відносини щодо виплати
допомоги такій особі не можуть
поширюватися норми спеціального
закону, яким є Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Крім того, заявлені позивачем позовні
вимоги про проведення перерахунку та
виплати щомісячної допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в майбутньому
задоволенню не підлягають. Колегія
суддів Вінницького апеляційного
адміністративного суду зазначає, що
такі позовні вимоги суперечать змісту
законодавства, оскільки судове рішення
повинно бути наслідком чинного
правового регулювання, воно не може
обмежувати волю законодавчого органу в
майбутньому змінювати правове
регулювання суспільних відносин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Красилівського районного суду
Хмельницької області від 19 серпня 2011
року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.