Справа № 2а-10598/11/2070
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 р.Справа № 2а-10598/11/2070Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. ,
Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання
Зарицької Т.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача та третьої
особи - Поярко І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014р.
по справі № 2а-10598/11/2070

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

до Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області третя особа Головне
Управління Міндоходів у Харківській
області

про визнання недійсним податкового
повідомлення рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3, звернулась до суду із
адміністративним позовом до
Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Харківської
області, третя особа: Регіональне
управління департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв, тютюнових виробів
Державної податкової організації у
Харківській області, в якому просила
визнати недійсним податкове
повідомлення-рішення від 15.07.2011 року №
.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що приймаючи спірне податкове
повідомлення-рішення, контролюючий
орган дійшов до неправомірного
висновку про порушення позивачем вимог
діючого законодавства. Так, підставою
для винесення спірного податкового
повідомлення-рішення, слугував
висновок контролюючого органу про
порушення позивачем встановленого
законом порядку обліку товарних
запасів за місцем їх реалізації та
зберігання. В свою чергу, оскільки
підприємством облік товарів
здійснюється у відповідності до вимог
діючого законодавства та є в наявності
всі первинні документи, які
підтверджуються факт його придбання та
зберігання, то висновки податкового
органу про порушення позивачем вимог
діючого законодавства є
необґрунтованими, та як наслідок,
нарахування штрафних санкцій на
підставі спірного податкового
повідомлення-рішення є незаконним.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 12.10.2011 року,
залишеною без змін ухвалою колегії
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.01.2012 року,
адміністративний позов було частково.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення Чугуївської ОДПІ
№ від 15.07.2011 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 2856,00 грн. В частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 14,50 грн. податкове
повідомлення-рішення Чугуївської ОДПІ
залишено без змін, а позовні вимоги -
без задоволення.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 16.04.2014 року касаційну
скаргу Чугуївської ОДПІ задоволено
частково, постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
12.10.2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.01.2012 року скасовано в частині
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
15.07.2011 № в частині накладення на
ФОП ОСОБА_3 2856 грн. штрафних санкцій та
направлено справу в цій частині на
новий розгляд до суду першої інстанції.
В решті постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
12.10.2011року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 16.01.2012 року залишено без змін.

При цьому, скасовуючи рішення судів
попередніх інстанції та направляючи
справу на новий розгляд, колегія суддів
касаційної інстанції послалася на те,
що суди обох інстанцій не перевірили
наявність у позивача відповідних
документів на товари, які, за висновком
податкового органу, не були обліковані
позивачем в установленому порядку.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 05.06.2014 року,
постановленою без виходу до нарадчої
кімнати, проведено заміну відповідача -
Чугуївської об'єднаної державної
податкової інспекції Харківської
області, на правонаступника -
Чугуївську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, та замінено третю особу -
Регіональне управління департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв, тютюнових
виробів Державної податкової
організації у Харківській області, на
правонаступника - Головне управління
Міндоходів у Харківській області.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 року
адміністративний позов було
задоволено.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення Чугуївської ОДПІ
№ від 15.07.2011 року в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 2856,00 грн.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 року
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
зокрема на порушення п.12 ст. 3 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" (далі - Закон України №265/95-ВР),
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що оскільки позивачем під час
проведення перевірки не було надано
первинних документів, які б
підтверджували оприбуткування товару,
то висновки перевіряючи про порушення
позивачем вимог діючого законодавства
є законними, а нарахування штрафних
санкцій на підставі спірного
податкового повідомлення-рішення
правомірним.

Позивач надав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, посилаючись
на обґрунтованість та об'єктивність
рішення суду, просить залишити його без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

У судовому засіданні представник
позивача заперечував проти
апеляційної скарги та просив відмовити
в її задоволенні. Представник
відповідача та третьої особи підтримав
вимоги апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
рішення суду та доводи апеляційної
скарги, дослідивши письмові докази,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 07.07.2011 року
співробітниками РУДСАТ ДПА у
Харківській області проведено
перевірку магазину розташованого за
адресою Харківська обл., Печенегський
р-н., пмт. Печенегі, вул. Харківська, 100-А,
який належить позивачу.

Під час перевірки було встановлено
порушення позивачем, серед іншого, п.12
ст. 3 Закону України №265/95-ВР, а саме,
ведення з порушенням встановленого
законодавством порядку обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації та на складах, а саме:
відсутні накладні тощо на реалізуємий
товар на суму 1427,75 грн.

На підставі вищезазначеного акту,
Чугуївською ОДПІ у Харківській області
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 15.07.2011 року №
, яким визначена сума штрафних
санкцій у загальному розмірі 2870,50 грн.,
у т.ч. за порушення п.12 ст. 3 Закону
України №265/95-ВР - 2856,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивач звернувся до суду із даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки позивачем облік товарів
здійснюється у відповідності до вимог
діючого законодавства та є в наявності
всі первинні документи, які
підтверджуються факт його придбання та
зберігання, то висновки податкового
органу про порушення позивачем вимог
діючого законодавства є
необґрунтованими, та як наслідок,
нарахування штрафних санкцій на
підставі спірного податкового
повідомлення-рішення є незаконним.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 12 ст. 3 Закону України
№265/95-ВР визначено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані: вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

З аналізу оскаржуємого рішення
вбачається, що штрафна (фінансова)
санкція застосована до позивача на
підставі ст. 20 Закону України №265/95-ВР,
відповідно до якої до суб'єктів
господарювання, що здійснюють
реалізацію товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. Тобто
даною статтею відповідальність
встановлена тільки за продаж
необлікованих товарів, а не їх
наявність на місці реалізації.

Статтею 6 Закону України №265/95-ВР
передбачено, що облік товарних запасів
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону
України від 16.07.99 р. N 996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон
України N 996-XIV) бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

В ст. 9 Закону України N 996-XIV встановлено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

З аналізу вищенаведених норм закону
вбачається, що облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації здійснюється на підставі
первинних бухгалтерських документів,
які підтверджують факти здійснення
господарських операцій.

На виконання вимог ухвали Вищого
адміністративного суду України щодо
наявності у позивача документів на
товари, які за висновком податкового
органу не були обліковані позивачем у
встановленому законом порядку, судом
першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
апеляційного розгляду, що одна одиниця
товару за п. 1 опису до акту №
443/322/НОМЕР_2 від 07.07.2011 "Віскі "Вайт Хорс",
містк. 1,0 л...." була передана на
реалізацію за накладною на внутрішнє
переміщення товару від 17.06.2011 р.,
складеної на підставі
товарно-транспортної накладної №
ХА-120498 від 17.06.2011 р. (позиція № 22) та
податкової накладної № 1120498 у
кількості 1 пляшка; одна одиниця товару
за п. 2 Опису до акту № 443/322/НОМЕР_2 від
07.07.2011 "Лікер "Canari coffee", міст. 0,35 л...." була
передана на реалізацію за накладною на
внутрішнє переміщення товару від 12.05.2011
р. складеної на підставі
товарно-транспортної накладної №
ТДс12.05.2011/с-40/а від 12.05.2011 р. (позиція № 7)
та податкової накладної № 264/002 у
кількості 1 пляшка; одна одиниця товару
за п. 3 Опису до акту № 443/322/НОМЕР_2 від
07.07.2011 "Вермут білий "Martini Bianco", міст. 1.0
л...." була передана на реалізацію за
накладною на внутрішнє переміщення
товару від 01.07.2011 р. складеної на
підставі товарно-транспортної
накладної № ХА-131439 від 01.07.2011 р. (позиція
№ 5) та податкової накладної № 1131439 у
кількості 1 пляшка; одна одиниця товару
за п. 4 Опису до акту № 443/322/НОМЕР_2 від
07.07.2011 "Горілка "Рада класична", міст. 0,7
л...." була передана на реалізацію за
накладною на внутрішнє переміщення
товару від 03.03.2011 р. складеної на
підставі товарно-транспортної
накладної № ХА-038311 від 03.03.2011 р. (позиція
№ 2) та податкової накладної № 1038311 у
кількості 1 пляшка; одна одиниця товару
за п. 5 Опису до акту №443/322/НОМЕР_2 від
07.07.2011 "Горілка "Русский стандарт", міст.
0,75 л...." була передана на реалізацію за
накладною на внутрішнє переміщення
товару від 03.06.2011 р. складеної на
підставі товарно-транспортної
накладної № ХА-109199 від 03.06.2011 р. (позиція
№ 3) та податкової накладної № 1109199 у
кількості 1 пляшка; чотири одиниці
товару за п. 6 Опису до акту №
443/322/НОМЕР_2 від 07.07.2011 "Горілка "Медофф
класик", міст. 0,5 л...." були передані на
реалізацію за накладною на внутрішнє
переміщення товару від 06.05.2011 р.,
складеної на підставі
товарно-транспортної накладної №
РН-26-019305 від 06.05.2011 р. (позиція № 2) та
податкової накладної № 768/526 у
кількості 3 пляшок; та накладною на
внутрішнє переміщення товару від 06.05.2011
р., складеної на підставі
товарно-транспортної накладної №
РН-26-019306 від 06.05.2011 р. (позиція № 4) у
кількості 5 пляшок; чотири одиниці
товару за п. 7 Опису до акту №
443/322/НОМЕР_2 від 07.07.2011 "Горілка "Медофф
класик", міст. 0,7 л...." були передані на
реалізацію за накладною на внутрішнє
переміщення товару від 17.06.2011 р.,
складеної на підставі
товарно-транспортної накладної №
РН-26-026210 від 17.06.2011 р. (позиція №11) та
податкової накладної № 2772/526 у
кількості 3 пляшок; та накладною на
внутрішнє переміщення товару від 17.06.2011
р., складеної на підставі
товарно-транспортної накладної №
РН-26-026211 від 17.06.2011 р. (позиція № 10) і
податкової накладної № 2773/526 у
кількості 3 пляшок; дві одиниці товару
за п. 8 Опису до акту №443/322/НОМЕР_2 від
07.07.2011 "Грузинський коньяк "Старий
Кахеті", п'ять зірочок, міст. 0,5 л...." були
передані на реалізацію за накладною на
внутрішнє переміщення товару від 10.06.2011
р. складеної на підставі видаткової
накладної № PDTX-63683 від 10.06.2011 р. (позиція
№ 2) та податкової накладної №1010/001 у
кількості 2 пляшок; одиниця товару за п.
9 Опису до акту № 443/322/НОМЕР_2 від 07.07.2011
"Грузинський коньяк "Старий Кахеті",
чотири зірочки. Вартістю 73,00 грн..." була
передана на реалізацію за накладною на
внутрішнє переміщення товару від 10.06.2011
р. складеної на підставі видаткової
накладної № PDTX-63683 від 10.06.2011 р. (позиція
№ 1) та податкової накладної № 1010/001 у
кількості 2 пляшок; дві одиниці товару
за п. 10 Опису до акту № 443/322/НОМЕР_2 від
07.07.2011 "Грузинський коньяк "Старий
Кахеті", три зірочки. Вартістю 68,00 грн..."
були передані на реалізацію за
накладною на внутрішнє переміщення
товару від 13.05.2011 р. № 243 складеної на
підставі видаткової накладної № PDTX-049798
від 13.05.2011 р. (позиція № 1) та податкової
накладної № 1073/001 у кількості 2 пляшок;
дев'ятнадцять одиниць товару за п. 11
Опису до акту № 443/322/НОМЕР_2 від 07.07.2011
"Сигарети з фільтром "Прима Люкс",
роздрібна ціна - 7, 25 грн." були передані
на реалізацію за накладною на
внутрішнє переміщення товару від 04.07.2011
р. складеної на підставі видаткової
накладної № 7145 від 04.07.2011 р. (позиція №
12) та податкової накладної № 81 у
кількості 20 пачок.

Колегія суддів зазначає, що відповідач,
в обґрунтування правомірності
висновків про порушення позивачем
вимог діючого законодавства, зазначив,
що позивачем до перевірки не було
надано накладні та інші документи, які
підтверджують факт оприбуткування.
Проте колегія суддів зауважує, що
накладні на товар не свідчать про факт
оприбуткування товарів або факт
ведення обліку реалізації товарів, а є
підтвердженням наявності у суб'єкта
права на зазначений товар. Таким чином,
відсутність накладних не може бути
віднесена до порушень установленого
порядку обліку товарних запасів на
складах та/або за місцем їх реалізації

Як вказує позивач, згідно договору №5
про надання бухгалтерських послуг від
01.07.2010 року первинні документи позивача
по придбанню товарів знаходяться у АФ
"Центр - аудит", який розташований за
адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул.
К. Лібкнехта, б. 46, кв.2, в місці
реалізації товару знаходяться тільки
накладні на внутрішнє переміщення
товару (передача товару на реалізацію).
В ході проведення перевірки
перевіряючим були надані накладні на
внутрішнє переміщення товару
наведеного в опису, що підтверджується
даними акту перевірки. Згідно заяви від
11.07.2011 року ФОП ОСОБА_3 надано до
податкового органу для огляду
прибуткові накладні на вказаний в акті
товар.

Крім того, позивачем, з метою
обґрунтування своєї правової позиції
по справі, було надано та долучено до
матеріалів справи копії відповідних
податкових накладних, видаткових
накладних та товарно-транспортних
накладних на товар, який знаходились в
магазині позивача розташованого за
адресою: Харківська обл.., Печенегський
р-н., пмт. Печенегі, вул. Харківська, 100-А.
Чинним законодавством не передбачено
обов'язкової наявності документів
бухгалтерського обліку безпосередньо
за місцем реалізації товару, а на
складах позивача відповідачем
перевірки не проводилось.

Форма Книги обліку доходів і витрат,
яку зобов'язані вести фізичні особи -
суб'єкти підприємницької діяльності,
затверджена наказом ДПА України від
21.04.1993р. № 12 "Про затвердження
Інструкції "Про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю" (наказ
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 09.06.1993 р. за № 64). Порядок
ведення книги обліку доходів та витрат
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1269 і
передбачає внесення до книги таких
відомостей: порядковий номер запису;
дата здійснення операції, пов'язаної з
проведеними витратами і/або отриманим
доходом; сума витрат за фактом їх
здійснення, в тому числі заробітна
плата найманого працівника; сума
вартості товарів, отриманих для їх
продажу (надання послуг); сума виручки
від продажу товарів (надання послуг) - з
підсумком за день.

Згідно наданої до суду книги обліку
доходів та витрат за період
березень-липень 2011 року за
відповідними видатковими накладними,
наявними в матеріалах справи,
оприбутковано відповідний товар, що
підтверджується графою 4, в якій
зазначено відповідний порядковий
номер та дата накладної, яка
підтверджує факт придбання товару
наведеного в опису до акту перевірки.

Окрім іншого, колегія суддів зазначає,
що норми Закону України N 996-XIV та інших
нормативно-правових актів, які
регулюють спірні правовідносини, не
містять приписів про те, що ненадання
накладних в момент перевірки є
свідченням відсутності обліку
товарних запасів чи свідченням
порушення порядку такого обліку, а
також про те, що накладні мають
невідкладно надаватись особам, які
проводять перевірку, а ненадання
накладних в момент перевірки є
підставою для притягнення до
відповідальності згідно зі ст.20
вказаного Закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції, щодо відсутності в
діях позивача порушення вимог діючого
законодавства в частині здійснення
обліку товарів за місцем реалізації та
зберігання.

З огляду на зазначене, беручі до уваги
висновки колегії суддів Вищого
адміністративного суду України, які
відповідно до п. 5 ст. 227 КАС України є
обов'язковими при розгляді справи,
колегія суддів дійшла висновку про
необґрунтованість встановлених за
наслідком проведеної перевірки
порушень позивачем вимог п.12 ст. 3
Закону України №265/95-ВР та як наслідок,
незаконності нарахування штрафних
санкцій на підставі оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при проведенні
перевірки та при розгляді справи судом
першої інстанції, виконав вимоги ч.1 ст.
71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості
прийнятого податкового
повідомлення-рішення, що є предметом
оскарження позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 року
по справі №2а-10598/11/2070 відповідає
вимогам ст. 159 КАС України, а тому
відсутні підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014р. по
справі №2а-10598/11/2070 за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області третя особа
Головне Управління Міндоходів у
Харківській області про визнання
недійсним податкового повідомлення
рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Калиновський В.А.

Повний текст ухвали виготовлений
18.08.2014 р.