Справа № 826/10546/14
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2014-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 серпня 2014 року 10:15 № 826/10546/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого - судді Арсірія Р.О., суддів
Гарника К.Р., Кузьменка В.А., при
секретарі - Шевченко М.В., вирішив
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Кабінету Міністрів України,

треті особи на стороні відповідача :

Державне агентство екологічних
інвестицій України, Міністерство
екології та природних ресурсів
України,

про визнання протиправним та скасувати
розпорядження,

ВСТАНОВИВ :

Позивач 21.07.2014 звернувся до суду із
зазначеним позовом, в якому просив :

- визнання протиправним та скасувати
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 17.07.2014 № 649-р «Про
звільнення ОСОБА_1 з посади першого
заступника Голови Державного
агентства екологічних інвестицій».

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що розпорядження про
звільнення його з посади за порушення
Присяги державного службовця є таким,
що порушує його права, оскільки
винесено протиправно та із порушенням
порядку звільнення зі служби.

У судовому засіданні представник
позивача наполягала на задоволенні
позовних вимог, свої доводи мотивувала
аналогічно викладеному у позовних
вимогах.

Представник відповідача у судовому
засіданні позов не визнав, вважав його
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню. У подальшому
надав суду письмові заперечення.
Вказав, що службове розслідування
стосовно звільнення позивача не
проводилося, Комісія для цього не
утворювалась.

Представник третьої особи 1-
Держекоінвестагенства у судовому
засіданні надала письмові пояснення,
та вказала, що вважає позов
необґрунтованим.

У судовому засіданні 18.08.2014 до участі у
розгляді справи у якості третьої особи
на стороні відповідача, залучено
Міністерство екології та природних
ресурсів України.

Представник третьої особи 2 -
Мінприроди України у судовому
засіданні надав письмові пояснення,
зазначив, що на його думку позов не
підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх
представників дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку про
наступне.

Позивач - ОСОБА_1 перебував у службових
відносинах з Державним агентством
екологічних інвестицій України з січня
2012 р., остання посада з 18.04.2014 - перший
заступник Голови
Держекоінвестагенства.

Відповідач - Кабінет Міністрів України
(Уряд України) є вищим органом у системі
органів виконавчої влади та здійснює
виконавчу владу безпосередньо та через
міністерства, інші центральні органи
виконавчої влади, Раду міністрів
Автономної Республіки Крим та місцеві
державні адміністрації, спрямовує,
координує та контролює діяльність цих
органів.

Державне агентство екологічних
інвестицій України
(Держекоінвестагентство України)
(третя особа 1 у справі) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра екології та природних
ресурсів України, та входить до системи
органів виконавчої влади і в межах
компетенції забезпечує реалізацію
державної політики у сфері регулювання
негативного антропогенного впливу на
зміну клімату та адаптації до його змін
і виконання вимог Рамкової конвенції
Організації Об'єднаних Націй про зміну
клімату та Кіотського протоколу до неї.

Діяльність Держекоінвестагентства
України регламентована Положенням про
Державне агентство екологічних
інвестицій України затвердженим
Указом Президента від 13.04.2011 за № 455/2011.

Організацію, повноваження та порядок
діяльності центральних органів
виконавчої влади України визначає
Закон України «Про центральні органи
виконавчої влади» от 17.03.2011 № 3166-VІ.

Відповідно до ч.2 ст. 16 вказаного Закону
діяльність центральних органів
виконавчої влади спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через відповідних міністрів
згідно із законодавством.

Керівник центрального органу
виконавчої влади може мати не більше
двох заступників, які призначаються на
посади та звільняються з посад
Кабінетом Міністрів України за
поданням Прем'єр-міністра України.
Пропозиції Прем'єр-міністрові України
стосовно кандидатур для призначення на
посаду та звільнення з посади
керівника центрального органу
виконавчої влади та його заступників
вносить міністр, який спрямовує та
координує діяльність центрального
органу виконавчої влади (ст.19 Закону
України «Про центральні органи
виконавчої влади»).

17.07.2014 Кабінетом Міністрів України, на
підставі подання, внесеного Прем`єр -
міністром України Яценюком А.П., згідно
пропозиції Міністра екології та
природних ресурсів України Мохника А.В.
від 15.07.2014 № 5/1-5/8578-14, прийняте
розпорядження № 649-р від «Про
звільнення ОСОБА_1 з посади першого
заступника Голови Державного
агентства екологічних інвестицій»
позивача звільнено з посади першого
заступника Голови
Держекоінвестагенства за порушення
Присяги державного службовця (п.6 ч.1 ст.
30 Закону України «Про державну
службу»).

Позивач із вказаним розпорядженням
відповідача не погоджується та вважає,
що відповідачем порушуються його
права, свободи та інтереси, у зв'язку з
чим звернувся до суду із даним позовом.

Судом вирішується питання щодо
правомірності прийняття розпорядження
про звільнення позивача з посади за
порушення Присяги державного
службовця.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч.2 зазначеної статті Кодексу в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів, надаючи оцінку спірним
правовідносинам вважає, що
відповідачем не доведено
правомірності свого розпорядження з
огляду на наступне.

Згідно із ч.3 ст. 19 Закону України «Про
центральні органи виконавчої влади»
керівник центрального органу
виконавчої влади та його заступники є
державними службовцями.

Суспільні відносини, які охоплюють
діяльність держави щодо створення
правових, організаційних, економічних
та соціальних умов реалізації
громадянами України права на державну
службу врегульовані нормами Закону
України «Про державну службу» (зі
зміненням та доповненням).

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 30 зазначеного
Закону, спірним розпорядженням
позивача звільнено з посади за
порушення Присяги державного
службовця.

Нормами вказаного пункту статті Закону
встановлено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у ст.17 цього
закону.

Текст присяги наведено у ч.2 ст.17 Закону
України «Про державну службу», а саме:
«Повністю усвідомлюючи свою високу
відповідальність, урочисто присягаю,
що буду вірно служити народові України,
суворо дотримувати Конституції та
законів України, сприяти втіленню їх у
життя, зміцнювати їх авторитет,
охороняти права, свободи і законні
інтереси громадян, з гідністю нести
високе звання державного службовця,
сумлінно виконувати свої обов'язки».

Аналізуючи текст Присяги, можна дійти
висновку, що в основі поведінки
державного службовця закладені етичні,
правові та службово-дисциплінарні
норми поведінки, недотримання яких
утворює факт порушення Присяги. Тому,
складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання. У зв'язку з цим як порушення
Присяги слід розуміти скоєння
державним службовцем проступку
(вчинку) проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання державним службовцем своїх
обов'язків.

Тобто, законодавцем визначено не
окремий вид відповідальності
державних службовців за порушення
Присяги, а спеціальну підставу для
припинення державної служби.
Припинення державної служби
відбувається саме у формі звільнення.

Втім, звільнення за порушення присяги
може мати місце лише тоді, коли
державний службовець скоїв проступок
проти інтересів служби, настільки, що
він (проступок) суперечить покладеним
на нього обов'язкам, підриває довіру до
нього як до носія влади, що призводить
до приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків. Тобто звільнення за
порушення присяги має застосовуватися
за конкретні надзвичайно тяжкі
проступки, як за фактом їх вчинення, так
і за наслідками, до яких вони
призводять.

Щодо підстав прийняття спірного
розпорядження про звільнення позивача
за порушення Присяги державного
службовця, судом встановлено наступне.

10.07.2014 за вх. 1446/5 до Державного
агентства екологічних інвестицій
України надійшов, адресований
заступникові Голови
Держекоінвестагенства ОСОБА_1, лист №
5/1-5/8310-14 від 10.07.2014 за підписом Міністра
екології та природних ресурсів України
Мохника А.

Із листа вбачається, що відповідно до
доручення Прем`єр - міністра України
від 09.07.2014 щодо негайного забезпечення
фінансування реалізації проектів
цільових екологічних (зелених)
інвестицій та пропозицій щодо
здійснення заходів, пов'язаних з
реалізацію таких проектів і виконання
зобов'язань сторін Кіотського
протоколу до Рамкової конвенції ООН
про заміну клімату, а саме проектів
«Технічне переоснащення (заміна
рухомого складу) існуючих патрульних
автомобілів у МВС України автомобілями
з гібридною силовою установкою» та
«Комплексна модернізація вагонів типу
«Е» та його модифікацій з провадженням
асинхронного тягового приводу на КП
«Київський метрополітен». Позивача
було зобов'язано невідкладно 10.07.2014 до
14:00 надати пояснення щодо відмови
Державного агентства екологічних
інвестицій України затвердити Паспорт
бюджетної програми за КПВК 6351020, згідно
з пропозиціями Міністерства фінансів
України від 07.07.2014 № 31-06130-03-10/17144.

15.07.2014 за вих. № 1529/2/5 за підписом
першого заступника Голови
Держекоінвестагенства ОСОБА_1 Міністру
екології та природних ресурсів України
Мохнику А.В. було направлено
інформаційного листа від 14.07.2014 щодо
виконання вказаного вище доручення.

Зазначеним листом ОСОБА_1 повідомляв
Міністра екології, що
Держекоінвестагенство, як головний
розпорядник коштів державного бюджету
за бюджетною програмою по КПКВК 6351020,
відповідно до вимог Бюджетного кодексу
України, наказу Міністерства фінансів
України від 29.12.2002 № 1098 «Про паспорти
бюджетних програм», Порядку розгляду,
схвалення та реалізації проектів
цільових екологічних (зелених)
інвестицій та пропозицій щодо
здійснення заходів, пов'язаних із
реалізацією таких проектів і
виконанням зобов'язань сторін
Кіотського протоколу до Рамкової
конвенції ООН про заміну клімату,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 22.02.2008 № 221, Порядку
використання коштів, передбачених у
державному бюджеті для здійснення
заходів, спрямованих на зменшення
обсягів викидів (збільшення абсорбцій)
парникових газів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.03.2011 № 348, з метою забезпечення
фінансування реалізації проектів
цільових екологічних (зелених)
інвестицій та пропозицій щодо
здійснення заходів, пов'язаних з
реалізацією таких проектів і виконання
зобов'язань сторін Кіотського
протоколу до Рамкової конвенції ООН
про зміну клімату, в установленому
порядку неодноразово направляло до
Міністерства фінансів для
затвердження проект паспорту
бюджетної програми за КПКВК 6351020
«Державна підтримка заходів,
спрямованих на зменшення обсягів
викидів (збільшення абсорбції),
парникових газів, в тому числі на
утеплення приміщення закладів
соціального забезпечення, розвиток
міжнародного співробітництва з питань
зміни клімату на виконання уточненого
Плану заходів для реалізації проектів
цільових екологічних (зелених)
інвестицій у період дії зобов'язань
сторонами Кіотського протоколу до
Рамкової конвенції ООН про зміну
клімату, які спрямовані на скорочення
викидів або збільшення поглинання
парникових газів, адаптацію до
наслідків зміни клімату і погоджені зі
стороною договору частин установленої
кількості викидів парникових газів на
2014-2015 роки, погодженого Прем`єр -
міністром України Яценюком А.П. від
07.05.2014 за № 3589/3/1-14, а також затверджених
Мінфіном змін до розпису державного
бюджету № 643 та № 690 від 04.07.2014, що
містять, зокрема, великомасштабні
проекти як «Технічне переоснащення
(зміна рухомого складу існуючих
патрульних автомобілів у МВС України
автомобілями з гібридною силовою
установкою)» та «Комплексна
модернізація вагонів типа «Е» та його
модифікації з впровадженням
асинхронного тягового приводу на КП
«Київський метрополітен», а саме
листами: від 12.05.2014 № 1011/14/6 (повернуто
листом Мінфіну від 26.05.2014 № 31-06130-03-10/12772),
від 27.05.2014 № 1149/14/6 (повернуто листом
Мінфіну від 30.05.2014 № 31-06130-03-10/13476), від
30.05.2014 № 1198/14/6 (повернуто листом Мінфіну
від 13.06.2014 № 31-06130-03-10/14800), від 19.06.2014 №
1318/14/6 (повернуто листом Мінфіну від
26.06.2014 № 31-06130-03-10/16233), від 27.06.2014 № 1400/14/6
(зареєстровано в Мінфіні від 03.07.2014 №
11/19172).

З аналізу зазначеного вище вбачається,
що відповідачем було прийняте спірне
розпорядження про звільнення з посади
позивача за порушення Присяги, у
зв'язку із порушенням останнім
термінів виконання доручення.

Відповідач характеризує дії позивача
як прояв некомпетентності та
непрофесіоналізм, вказує на
несвоєчасне та неналежне виконання
останнім своїх службових обов'язків.
Дії позивача відповідач кваліфікує
саме як порушенням ним Присяги
державного службовця.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеною позицією відповідача з
огляду на наступне.

Коло обов'язків позивача
регламентоване Розподілом повноважень
між Головою Держекоінвестагенства,
першим заступником Голови
Держекоінвестагенства та заступником
Голови Держекоінвестагенства,
затвердженим наказом
Держекоінвестагенства від 30.04.2014 № 40.

Згідно із вказаним Розподілом, ОСОБА_1
як перший заступник Голови
Держекоінвестагенства, відповідає за
забезпечення та взаємодію з Верховною
Радою України, Адміністрацією
Президента України, Секретаріатом
Кабінету Міністрів України, а також,
зокрема, за організацію та виконання
вимог Рамкової конвенції ООН про зміну
клімату та провадження механізмів,
передбачених Кіотським протоколом до
неї в частині реалізації проектів
спільного впровадження.

Як встановлено судом, в період
виникнення спірних правовідносин,
зокрема, з 08.07.2014 по 15.07.2014, позивач на
підставі наказу від 07.07.2014 № 114-в «Про
відпустку Марголича Р.І.» виконував
обов'язки Голови
Держекоінвестагенства України, у
зв'язку із чим у вказаний період не
тільки здійснював повноваження Голови
агентства, але був особисто
відповідальним за виконання службових
завдань, покладених на вказане
відомство.

Загальні положення щодо
функціонування структурних
підрозділів з діловодства у
центральних органах виконавчої влади
визначені Типовою інструкцією з
діловодства у центральних органах
виконавчої влади, Раді міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
органах виконавчої влади, затвердженою
постановою КМУ від 30.11.2011 N 1242.

Норми діючого законодавства не
зобов'язують позивача, як Першого
заступника Голови - виконуючого
обов'язки Голови
Держекоінвестагенства України у разі
надходження будь-якого доручення,
особисто опрацьовувати його та
самостійно готувати відповідну
відповідь.

Отже, відповідно до норм п. 4 вказаної
Типової Інструкції ОСОБА_1 було
накладено резолюцію щодо опрацювання
листа Міністерства екології від №
5/1-5/8310-14 від 10.07.2014 р., виконання якого
покладено на заступника Голови
Держекоінвестагенства України
Писаренко О.О. із зазначенням терміну
виконання - 10.07.2014.

Згідно п. 182 Типової Інструкції
відповідальність за виконання
документа несуть особи, зазначені у
розпорядчому документі, резолюції
керівника установи, та працівники, яким
безпосередньо доручено виконання.
Головний виконавець організовує
роботу співвиконавців, зокрема
визначає строки подання ними
пропозицій, порядок погодження і
підготовки проекту документа.

Організацію контролю за виконанням
завдань, визначених у актах органів
державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим та
дорученнях вищих посадових осіб
здійснює перший заступник або
заступник керівника установи
відповідно до розподілу
функціональних обов'язків (п. 188 Типової
Інструкції).

Строк виконання документа може
встановлюватися у
нормативно-правовому акті,
розпорядчому документі або резолюції
керівника установи (п. 190 Типової
інструкції).

Таким чином, позивачем були здійснені
всі передбачені Типовою інструкцією
дії щодо виконання доручення
Мінприроди України, зокрема,
досліджено попередньо доручення,
призначено співвиконавця та визначено
терміни виконання.

Відповідно до Розподілу Повноважень,
затвердженого наказом
Держекоінвестагенства від 30.04.2014 № 40,
Голова Держекоінвестагенства в межах
повноважень, крім іншого, представляє
Держекоінвестагенство у Верховній
Раді України, Адміністрації Президента
України, Кабінеті Міністрів України,
центральних, місцевих органах
виконавчої влади, органах місцевого
самоврядування.

Із матеріалів справи також вбачається,
та не спростовано учасниками судового
процесу, що ОСОБА_1 з 15-00 год. до
закінчення робочого дня 11.07.2014
представляв Держекоінвестагенство на
засіданні Урядового комітету
соціально-економічного розвитку та з
питань міжнародного співробітництва,
яке було призначено із участю Голови
Держекоінвестагенства України.

Як вбачається із матеріалів справи,
14.07.2014 (оскільки 12.07-13.07.2014 вихідні дні),
позивачем підписано відповідь на лист
Мінприроди України від 10.07.2014.

Державна служба, у відповідності до ст.
3 Закону України «Про державну службу»,
ґрунтується на таких основних
принципах, зокрема, персональної
відповідальності за виконання
службових обов'язків.

Згідно із ст. 5 Закону державний
службовець повинен, зокрема, сумлінно
виконувати свої службові обов'язки.

Отже, як встановлено у судовому
засіданні, позивачем на ім'я Міністра
екології та природних ресурсів України
Мохника А.В. 15.07.2014 № 1533/2/5 було надано
доповідну записку, в якій він роз'ясняв
особисті дії щодо виконання доручення
від 10.07.2014. Також позивача зазначив, що
він в телефонному режимі інформував
Міністра про вжиття невідкладних
заходів, з урахуванням складності
питання та стислих термінів, щодо
забезпечення виконання листа.

Так, звільнення за порушення присяги
може мати місце лише тоді, коли
державний службовець скоїв проступок
проти інтересів служби, який
суперечить покладеним на нього
обов'язкам, підриває довіру до нього як
до носія влади, що призводить до
приниження державного органу та
унеможливлює подальше виконання ним
своїх обов'язків.

Таким чином, суд вважає без підставною
та необґрунтованою позицією
відповідача щодо кваліфікації дії
ОСОБА_1 при виконанні зазначеного
доручення проявом некомпетентності та
непрофесіоналізму, а також скоєння
проступку, що унеможливлює подальше
проходження служби.

Крім того, у судовому засіданні
відповідачем зазначено, що позивачем
особисто повторно невиконане
доручення Мінприроди України, щодо
вирішення питання про затвердження
Паспорту бюджетної програми за КПВК
6351020, однак суд не приймає до уваги
зазначене ствердження з огляду на
наступне.

Як вбачається із матеріалів справи,
Міністерством екології та природних
ресурсів України 08.07.2014 за вх. 143/5 на
адресу Держекоінвестагенства України
надійшло окреме доручення від 07.07.2014,
яким доручено підготувати позицію
Держекоінвестагенства щодо
Міністерства фінансів стосовно
погодження паспорту бюджетної
програми за КПКВК 6351020, надати
інформацію щодо надання Міністерству
фінансів України на затвердження
відповідних фінансових документів на
виконання уточненого Плану заходів на
2014-2015 роки від 07.05.2014, надати інформацію
щодо стану проведення перевірки
Держфінінспекцією проектів за схемою
зелених інвестицій і впливу на їх
реалізацію.

08.07.2014 за № 1486/3/5 Міністру екології та
природних ресурсів України Мохнику А.В.
за підписом заступника Голови
Держекоінвестагенства України
Писаренка О. було надано відповідь щодо
виконання вказаного окремого
доручення де, зокрема, що на думку
Держекоінвестагенства України єдиним
можливим варіантом виходу з кризи, що
спричинена відсутністю погодження
паспорту бюджетної програми за КПКВК
6351020 Мінфіном, затвердження паспорту
бюджетної програми у редакції,
надісланої листом
Держекоінвестагенства України до
Мінфіну від 27.06.2014 № 1400/14/6.

Таким чином, у судовому засіданні не
знайшли підтвердження доводи
відповідача про систематичне
невиконання доручень позивачем.

Втім, припинення державної служби за
порушення присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності має бути не меншим,
ніж під час звільнення з державної
служби за вчинення дисциплінарного
правопорушення, з дотриманням порядку
притягнення до дисциплінарної
відповідальності.

Передумовою звільнення державного
службовця за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстави припинення державної служби
за порушення Присяги мають бути
порушення, встановлені внаслідок
ретельного службового розслідування,
порядок проведення якого регулюється
Інструкцією.

Аналогічна правова позиція вже була
висловлена Верховним Судом України у
постановах від 21.05.2013, 04.06.2013 та 09.07.2013 (NN
21-403а12, 21-167а13, 21-217а13 відповідно).

Колегія суддів також звертає увагу на
те, що за змістом п.18 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» підставами захисту порушеного
права звільненої особи може бути не
тільки звільнення без законних
підстав, а й порушення порядку його
проведення.

Порядок розгляду питань, пов'язаних з
підготовкою і внесенням подань щодо
осіб, призначення на посаду та
звільнення з посади яких здійснюється
Президентом України або Кабінетом
Міністрів України чи погоджується з
Кабінетом Міністрів України,
затверджений постановою КМУ від 11.04.2012
№ 298.

У відповідності до п.10 Порядку посадова
особа, яка вносить подання про
призначення на посаду осіб, зазначених
у пункті 1 цього Порядку, може
звертатися з пропозицією щодо
звільнення з посади таких осіб. У
пропозиції щодо звільнення з посади
обґрунтовуються причини неможливості
перебування особи на займаній посаді.
До подання додаються завізований
керівником відповідного органу проект
рішення про звільнення з посади із
зазначенням причини, біографічна
довідка з фотокарткою, що
засвідчується підписом керівника
кадрової служби і скріплюється
печаткою, заява особи про звільнення,
пояснення особи, що звільняється за
порушення трудової дисципліни, у разі
потреби - матеріали службового
розслідування, медична довідка, інші
документи, що безпосередньо стосуються
справи.

Також, Порядок проведення службового
розслідування стосовно осіб,
уповноважених на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
затверджений постановою КМУ від 13.06.2000
№ 950.

У відповідності до норм п.1 Порядку,
стосовно осіб, уповноважених на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, може бути
проведено службове розслідування: у
разі невиконання або неналежного
виконання ними службових обов'язків,
перевищення своїх повноважень, що
призвело до людських жертв або
заподіяло значну матеріальну чи
моральну шкоду громадянинові, державі,
підприємству, установі, організації чи
об'єднанню громадян; у разі
недодержання ними законодавства про
державну службу, службу в органах
місцевого самоврядування,
антикорупційного законодавства,
порушення етики поведінки; на вимогу
особи, уповноваженої на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, з метою зняття
безпідставних, на її думку, звинувачень
або підозри; з метою виявлення причин
та умов, що призвели до вчинення
корупційного правопорушення або
порушення вимог Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", за поданням спеціально
уповноваженого суб'єкта у сфері
протидії корупції за рішенням
керівника органу, в якому працює особа,
яка вчинила таке правопорушення.

Згідно п.2 Порядку, рішення щодо
проведення службового розслідування
приймається вищими посадовими особами
України, Першим віце-прем'єр-міністром
України, керівником державного органу
(посадовою особою), що призначив на
посаду особу, уповноважену на
виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, стосовно
якої планується проводитися службове
розслідування, керівником органу, в
якому працює зазначена особа.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи відповідача про те, що
проведення службового розслідування, у
певних випадках, є лише правом, а не
обов'язком контролюючого органу
посадової особи щодо якої внесено
подання про звільнення. Крім того,
відповідач у своїх доводах посилається
на норми ст. 11 Закону України «Про
державну службу», яка передбачає, що
державний службовець має право
вимагати проведення службового
розслідування з метою зняття
безпідставних, на думку службовця,
звинувачень або підозри.

По-перше, предметом даного спору є
розпорядження про звільнення
посадової особи начальницького складу
центрального органу виконавчої влади з
посади за, нібито, порушення нею
Присяги державного службовця. Таким
чином, поставлене питання про
застосування найсуворішої санкції
відповідальності державного
службовця.

Крім того, як вбачається із матеріалів
справи, позивача є державним
службовцем 4 рангу и на момент
звільнення має стаж державної служби
більше 15 років. Отже, суд не приймає до
уваги позиції відповідача, що даний
випадок не є підставою для проведення
ретельного службового розслідування
для з'ясування всіх обставин та
прийняття об'єктивного та
обґрунтованого рішення.

По-друге, судом встановлено, що про
існування спірного розпорядження
відповідача від 17.04.2014 ОСОБА_1 дізнався
із мережі Інтернет на веб - порталі
органів виконавчої влади. Таким чином,
він був позбавлений можливості
звернутися із вимогою, щодо проведення
службового розслідування.

Також, згідно п. 3 Порядку проведення
службового розслідування стосовно
осіб, уповноважених на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, що затверджено
постановою КМУ від 13.06.2000 № 950, рішенням
щодо проведення службового
розслідування визначається голова
комісії з проведення службового
розслідування, інші члени комісії, мета
і дата початку та закінчення
службового розслідування.

Згідно п. 4 Порядку, період проведення
службового розслідування не включає,
зокрема, час тимчасової втрати
працездатності особою, уповноваженою
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування.

У судовому засіданні встановлено та
підтверджено представником позивача,
актом від 22.07.2014 б/н складеним Комісією
із загальнообов'язкового державного
страхування у зв'язку із тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням
Держекоінвестагенства, за
результатами перевірки за усним
дорученням Голови
Держекоінвестагенства Марголича Р., що
ОСОБА_1 з 17.07.2014 відсутній на службі,
оскільки перебуває на лікарняному.

Згідно п.7 Порядку, особа, уповноважена
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, стосовно
якої проводиться службове
розслідування, має право: отримувати
інформацію про підстави проведення
такого розслідування; надавати усні
або письмові пояснення, робити заяви,
подавати документи, які мають значення
для проведення службового
розслідування; звертатися з
клопотанням про опитування інших осіб,
яким відомі обставини, що
досліджуються під час проведення
службового розслідування, а також про
залучення до матеріалів розслідування
додаткових документів, видань, інших
матеріальних носіїв інформації
стосовно предмета службового
розслідування; подавати у письмовій
формі зауваження щодо проведення
службового розслідування, дій або
бездіяльності осіб, які його проводять;
звертатися з обґрунтованим
клопотанням у письмовій формі до
керівника органу державної влади, який
приймає рішення щодо складу комісії з
проведення службового розслідування,
про виведення з її складу осіб, які
особисто заінтересовані в результатах
такого розслідування. Про прийняте за
результатами розгляду клопотання
рішення письмово повідомляється особа,
уповноважена на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування.

За результатами службового
розслідування члени комісії складають
акт, у якому зазначаються: факти і суть
звинувачень або підозри, які стали
підставою для проведення службового
розслідування, посада, прізвище, ім'я та
по батькові, рік народження, освіта,
термін служби у органі державної влади
і перебування на займаній посаді особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
стосовно якої проведено службове
розслідування, результати щорічної
оцінки виконання особою, уповноваженою
на виконання функцій держави або
місцевого самоврядування, покладених
на неї завдань та обов'язків, види
заохочення та дисциплінарного
стягнення, а також ступінь участі у
виконанні окремих доручень (завдань);
висновки службового розслідування,
обставини, що пом'якшують або обтяжують
відповідальність, причини та умови, що
призвели до порушення, вжиті або
запропоновані заходи для їх усунення
чи обставини, що знімають з особи,
уповноваженої на виконання функцій
держави або місцевого самоврядування,
безпідставні звинувачення або підозру;
обґрунтовані пропозиції щодо усунення
виявлених порушень та притягнення у
разі необхідності винних осіб до
відповідальності згідно із
законодавством (п. 8 Порядку).

Під час визначення виду
дисциплінарного стягнення члени
комісії повинні враховувати ступінь
тяжкості вчиненого проступку і
заподіяну ним шкоду, обставини, за яких
вчинено проступок, і попередню роботу
працівника.

Про дату і місце ознайомлення з актом
службового розслідування зазначені
особи повідомляються за день до його
проведення (п.9 Порядку).

За результатами розгляду керівник
органу державної влади (посадова
особа), який прийняв рішення щодо
проведення службового розслідування,
приймає в десятиденний термін з дати
надходження акта службового
розслідування відповідне рішення, з
яким ознайомлюється особа, стосовно
якої проводилося службове
розслідування (п.10 Порядку).

Рішення за результатами службового
розслідування може бути оскаржено
особою, уповноваженою на виконання
функцій держави або місцевого
самоврядування, згідно із
законодавством (п.11 Порядку).

Відповідач не заперечував у судовому
засіданні, що службове розслідування
стосовно ОСОБА_1 не проводилося,
Комісія з проведення службового
розслідування не створювалася, а
спірне розпорядження про звільнення
позивача з посади від 17.07.2014 було
прийняте на підставі подання внесеного
Прем`єр - міністром України, згідно
пропозиції Міністра екології та
природних ресурсів України Мохника А.В.
від 15.07.2014 № 5/1-5/8578-14.

Таким чином відповідачем порушені
права позивача особисто надавати
пояснення по суті звинувачень,
заявляти клопотання чи зауваження,
позбавлено права оскаржити прийняте за
результатами розслідування рішення в
адміністративному чи судовому порядку.
Тобто, відповідачем не дотримана
процедура звільнення позивача.

Отже розпорядження від 17.07.2017 прийнято
необґрунтовано, без врахування особи
позивача, обставин, за яких вчинено
проступок, розміру заподіяної шкоди,
ступеня тяжкості проступку, а також
попередньої роботи ОСОБА_1.

Оцінюючи правомірність дій
відповідача, суд керується критеріями,
закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які
певною мірою відображають принципи
адміністративної процедури, які
повинні дотримуватися при реалізації
дискреційних повноважень владного
суб'єкта.

Також, відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла до висновку,що вчинення
позивачем дій, які порушують Присягу
державного службовця, не підтверджене
матеріалами справи. Суду не надано
жодного доказу у підтвердження
висновку відповідача про скоєння
ОСОБА_1 проступку, несумісного
подальшим перебуванням на державній
службі. Тобто, фактично відсутні
підстави для звільнення його з посади
за порушення Присяги державного
службовця. Крім того, розпорядження про
звільнення позивача прийняте із
порушенням порядку проведення
процедури звільнення державного
службовця. Тобто, відповідач діяв у
межах компетенції, але не у спосіб, що
передбачений діючим законодавством.

Втім, вирішуючи питання про спосіб
захисту порушених прав позивача, суд
звертає увагу на те, що спірне
розпорядження є актом Кабінету
Міністрів України як суб'єкта
управління. Розпорядження на час
розгляду справи не реалізовано
кадровим наказом про звільнення. Тобто,
питання про поновлення позивача на
посаді судом не вирішується.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за доцільним визнати
протиправним та скасувати
розпорядження від 17.07.2014 № 649-р «Про
звільнення ОСОБА_1 з посади першого
заступника Голови Державного
агентства екологічних інвестицій», а
позов задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат здійснити у
відповідності до ст. 94 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 69-71, 94, 163-165, 167, 254 Кодексу
адмністративного судочинства України,
суд

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 17 липня 2014 року № 649-р «Про
звільнення ОСОБА_1 з посади першого
заступника Голови Державного
агентства екологічних інвестицій».

Судові витрати в сумі 73,08 грн. присудити
на користь ОСОБА_1 за рахунок
Державного бюджету України.

Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань Кабінету
МіністраУкраїни.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст.254 КАС України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст.ст.185-187 КАС
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя
Р.О. Арсірій

Судді
К. Ю. Гарник

В. А. Кузьменко