Справа № 2а-1970/2493/11
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2014 року
Справа №
147845/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Яворського І.О., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання
Саламаха О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Тернопільської об’єднаної державної
податкової інспекції на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 жовтня 2011
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Тернопільської об’єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2011 року позивач – фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з
позовом до Тернопільської об’єднаної
державної податкової інспекції, в
якому просить скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
06.04.2011 року №, яким збільшено суму
грошового зобов’язання з податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 1 429,36
грн., в тому числі: 1 143,49 грн. – основний
платіж та 285,87 грн. штрафні (фінансові)
санкції.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 жовтня 2011
року позов задоволено повністю.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення Тернопільської
об’єднаної державної податкової
інспекції від 6 квітня 2011 року №.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що виплату позивачем
доходів працівникам у вигляді
заробітної плати в «конвертах», без
утримання та перерахування в бюджет
податку з доходів фізичних осіб
відповідачем, встановлено на підставі
колективного звернення працівників
мережі магазинів «Торговий світ»,
пояснень працівників та доданих до
пояснень платіжно-розрахункових
квитанцій по заробітній платі.

Суд першої інстанції вказує на те, що
платіжно-розрахункові квитанції по
заробітній платі це «копії виписок
нарахувань зарплати», які не містять
необхідних реквізитів первинного
документу, а саме: дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документу; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Таким чином, зазначені паперові носії
інформації не можна вважати належними
і допустимими доказами виплати
позивачем доходів працівникам у
вигляді заробітної плати в «конвертах»
без утримання та перерахування в
бюджет податку з доходів фізичних осіб.

Щодо колективного звернення та
пояснень працівників мережі магазинів
«Торговий світ», суд першої інстанції
зазначає, що норми діючого
законодавства з питань оподаткування
не передбачають права податкового
органу на донарахування податків лише
зі слів фізичних осіб, як усних, так і у
письмовому вигляді, без підтвердження
викладених фактів первинними
документами платника податків. Не
здобуто жодних додаткових
документальних доказів в
обґрунтування зазначених пояснень і
посадовими особами Тернопільської
ОДПІ в процесі документальної
перевірки.

Разом з тим, позивач виплачував
заробітну працівникам відповідно до
укладених трудових договорів – в
розмірі мінімальної зарплати, що
відображено в бухгалтерському обліку і
підтверджується первинними
документами.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, Тернопільська об’єднана
державна податкова інспекція
оскаржила її, подавши апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 жовтня 2011
року та прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що судом
першої інстанції безпідставно не
враховано, що під час проведення
перевірки СПД ФО ОСОБА_1 та в результаті
співставлення пояснень громадян, які
перебували у трудових відносинах з
позивачем із відомостями нарахування
заробітної плати найманим працівникам,
встановлено виплату заробітної плати
«в конвертах» без утримання та
перерахування в бюджет податку з
доходів фізичних осіб, неоподатковано
дохід (частина заробітної плати)
виплачений працівникам: ОСОБА_2 за
період з жовтня 2009 року по серпень 2010
року; ОСОБА_3 за період з січня 2010 року
по липень 2010 р.; ОСОБА_4 за період з
грудня 2009 року по липень 2010 року; ОСОБА_5
в січні 2010 року; ОСОБА_6 в червні 2010 року;
ОСОБА_7 в липні 2010 року, що призвело до
заниження податку з доходів фізичних
осіб, внаслідок чого донараховано 1143,49
грн. податку.

Крім того, апелянт стверджує, що судом
першої інстанції неодноразово
безпідставно відмовлено в заявлені
клопотання ОДПІ щодо виклику в судове
засідання для допиту в якості свідків
осіб, які мали правовідносини з
позивачем, письмові пояснення яких
надані ОДПІ під час проведення
перевірки слугували підставою
донарахувань.

Також зазначає, шо судом першої
інстанції не враховано постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 21.06.2011 року, згідно якої ОСОБА_1
визнано винною у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 163-4 КУпАП, тобто в
неотриманні або неперерахуванні до
бюджету сум податку на доходи фізичних
осіб та накладено на неї
адміністративне стягнення у вигляді
сплати штрафу.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов’язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що на підставі
наказу №761 від 03.03.2011 року, направлення
від 03.03.2011 року №000152, виданого
Тернопільською ОДПІ, ст.78 Податкового
кодексу України та відповідно до плану
графіка проведення планових виїзних
перевірок суб’єктів господарювання
проведена документальна позапланова
перевірка фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, яка здійснювала діяльність у
сфері підбору та забезпечення
персоналом (КВЕД 74.50.0), з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншою законодавства за
період з 17.09.2009 року по 31.12.2010 року, за
результатами якої складений акт
перевірки №1131/17-426/НОМЕР_1 від 23.03.2011
року.

Проведеною перевіркою встановлено, що
в порушення вимог п.п. «а» 19.2 п.19.2 ст.19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» №889, в результаті
співставлення пояснень громадян, які
перебували у трудових відносинах з ФОП
ОСОБА_1 із відомостями нарахування
заробітної плати найманим працівникам,
встановлено виплату заробітної плати
«в конвертах» без утримання та
перерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб. Зокрема,
неоподатковано дохід (частина
заробітної плати), виплачений
працівникам – ОСОБА_2 за період з
жовтня 2009 року по серпень 2010 року;
ОСОБА_3 за період з січня 2010 року по
липень 2010 р.; ОСОБА_4 за період з грудня
2009 року по липень 2010 року; ОСОБА_5 в
січні 2010 року; ОСОБА_6 в червні 2010 року;
ОСОБА_7 в липні 2010 року, що призвело до
заниження податку з доходів фізичних
осіб.

На підставі акта перевірки пп.54.3 ст.54 та
абз. 1,2 п. 127.1 ст.127 Податкового кодексу
України, Тернопільською ОДПІ винесено
оспорюване податкове
повідомлення-рішення № від 06.04.2011
року, яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму
грошового зобов’язання з податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 1 429,36
грн., в тому числі: 1 143,49 грн. – основний
платіж та 285,87 грн. штрафні (фінансові)
санкції.

Відповідно до пп. «а» п 19.2 ст.19 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» особи, які відповідно до
цього Закону мають статус податкових
агентів, зобов'язані своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, який виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати та за її рахунок.

Згідно п. 1.15 Закону № 889, податковий
агент – юридична особа (її філія,
відділення, інший відокремлений
підрозділ) або фізична особа чи
представництво нерезидента –
юридичної особи, які незалежно від їх
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками зобов'язані нараховувати,
утримувати та сплачувати цей податок
до бюджету від імені та за рахунок
платника податку, вести податковий
облік та подавати податкову звітність
податковим органам відповідно до
закону, а також нести відповідальність
за порушення норм цього Закону.
Відповідно до п. 7.1 ст. 7 Закону ставка
податку становить 15 відсотків від
об'єкта оподаткування, крім випадків,
визначених у пунктах 7.2-7.4 цієї статті.

Відповідно до пп. 8.1.2 пункту 8.1 статті 8
Закону № 889 податок підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету під час
виплати оподатковуваного доходу
єдиним платіжним документом. Банки не
мають права приймати платіжні
документи на виплату доходу, які не
передбачають сплати (перерахування)
цього податку до бюджету. Якщо
оподатковуваний дохід нараховується,
але не виплачується платнику податку
особою, що його нараховує, то податок,
який підлягає утриманню з такого
нарахованого доходу, підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для місячного
податкового періоду.

Як видно з акта перевірки, відповідачем
на підставі колективного звернення та
пояснень, написаних власноручно
працівниками мережі магазинів ТОВ
«Торговий світ», а також доданих до
пояснень платіжно-розрахункових
квитанцій по заробітній платі
встановлено виплату позивачем доходів
працівникам (а саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7Ю.) у
вигляді заробітної плати в
«конвертах» без утримання та
перерахування в бюджет податку з
доходів фізичних осіб за період з 17.09.2009
року по 31.12.2010 року.

Встановлено, що пред’явлені
платіжно-розрахункові квитанції по
заробітній платі – це «копії виписок
нарахувань зарплати», які не містять
необхідних реквізитів первинного
документу, а саме – дату і місце
складання; назву підприємства, від
імені якого складено документ; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
здійсненні господарської операції.

На думку апеляційного суду, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про те, що зазначені паперові носії
інформації не можна вважати належними
і допустимими доказами виплати
позивачем доходів працівникам у
вигляді заробітної плати в «конвертах»
без утримання та перерахування в
бюджет податку з доходів фізичних осіб.
Крім того, норми діючого законодавства
з питань оподаткування не передбачають
права податкового органу на
донарахування податків лише зі слів
фізичних осіб, як усних, так і у
письмовому вигляді, без підтвердження
викладених фактів первинними
документами платника податків. Не
здобуто жодних додаткових
документальних доказів в
обґрунтування зазначених пояснень і
посадовими особами Тернопільської
ОДПІ в процесі документальної
перевірки.

Позивач виплачував заробітну плату
вказаним працівникам відповідно до
укладених трудових договорів – в
розмірі мінімальної зарплати, що було
відображено в бухгалтерському обліку і
підтверджується первинними
документами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
передбачене частиною першої статті 72
КАС України звільнення від доказування
не має абсолютного характеру і не може
сприйматися судом як неможливість
спростування під час судового розгляду
обставин, які зазначені в іншому
судовому рішенні. Адміністративні суди
не повинні сприймати як обов'язкові
висновки щодо фактичних обставин
справи, наведені у чинних судових
рішеннях за інших адміністративних,
цивільних чи господарських справ.

Тобто, висновки інших судів щодо
правомірності чи протиправності дій
особи, поведінка якої є предметом
розгляду в адміністративній справі, не
є обов'язковими для адміністративного
суду, який таку справу розглядає.
Висновки та оцінки іншого суду щодо
правомірності поведінки особи, її
винуватості у вчиненні правопорушення
тощо не позбавляють адміністративний
суд, який розглядає по суті справу,
предмет якої пов'язаний із
відповідними діяннями цієї особи,
права надати їм власну оцінку.

ОСОБА_1, згідно постанови
Тернопільського міськрайонного суду
від 21 червня 2011 року, визнано винною та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.163-4 КУпАП
(неутримання та неперерахування до
бюджету сум податку на доходи фізичних
осіб), однак судом безпосередньо не
досліджувались обставини, чи
виплачувались позивачем доходи
працівникам у вигляді заробітної плати
в «конвертах» та чи підтверджуються
вказані обставини належними та
допустимими доказами.

З огляду на викладене, апеляційний суд
дійшов висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам,
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду – без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської
об’єднаної державної податкової
інспекції залишити без задоволення, а
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 жовтня 2011
року у справі №2а-1970/2493/11 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Тернопільської об’єднаної державної
податкової інспекції про скасування
податкового повідомлення-рішення –
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
І.О.
Яворський

ОСОБА_8

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 27.08.2014 року.