Справа № 359/8054/14-а
Суддя: Кабанячий Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2014 року суддя Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
Кабанячий Ю.В., розглянувши
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Бориспільської
міської ради, Київської області, про
визнання протиправним бездіяльністю
та зобов'язання призначення,
нарахування та виплату одноразової
компенсації і щорічної допомоги на
оздоровлення особі, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,-

в с т а н о в и в:

В березні 2014 року представник позивача
ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому він просить визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління соціального
захисту населення Бориспільської
міської ради Київської області
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити позивачу щорічну допомогу
на оздоровлення, у розмірі 5
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених положеннями
статті 48 Закону України від 28 лютого 1991
року №796-ХП, за період починаючи з 1996
року по 2013 рік включно, що дорівнює 85
(вісімдесят п'ять) розмірам мінімальних
заробітних плат, крім того визнати
протиправною бездіяльність та
зобов'язати Управління соціального
захисту населення Бориспільської
міської ради Київської області
здійснити перерахунок, нарахувати та
виплатити позивачу одноразову
компенсацію як інваліду II групи з числа
учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, який
став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 45
мінімальних заробітних плат, крім того
зобов'язати Управління соціального
захисту населення Бориспільської
міської ради Київської області в
подальшому нараховувати та
виплачувати позивачу щорічну допомогу
на оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, в порядку та на умовах,
визначених положеннями статті 48 Закону
України від 28 лютого 1991 року №796-ХП.

Позивач мотивує позов тим, що вона є
інвалідом ІІ групи, має статус
потерпілої від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії, відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має право
на отримання одноразової компенсації в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат
та щорічну допомогу на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
однак відповідачем одноразова
компенсація не виплачувалась, а
щорічна допомога на оздоровлення
виплачується у розмірах значно менших,
ніж це передбачено вимогами чинного
законодавства.

Відповідно до ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
поданий в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, що
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

Згідно з ч.1 ст.100 цього ж Кодексу
адміністративний позов, поданий після
закінчення цього строку, залишається
без розгляду, якщо суд за заявою особи,
яка його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Як вбачається зі змісту позовної заяви
ОСОБА_1 у своєму позові просить визнати
незаконними дії відповідача та
зобов'язати його зробити перерахунок
передбаченої йому законом щорічної
допомоги за 1996-2013 роки.

З матеріалів справи вбачається що 30
жовтня 2013 року позивач звернулася до
відповідача з заявою про надання
довідки щодо розміру одноразової
компенсації та щорічної допомоги на
оздоровлення згідно статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"

З листа Управління праці та
соціального захисту населення
Бориспільської міської ради Київської
області від 08 листопада 2013 року позивач
дізналася про порушення свого права, а
саме, що виплати, проведені
відповідачем, не відповідають вимог
законодавства, зокрема, за 2013 рік.

Разом з тим, позивач звернулася до суду
з даним позовом 25 березня 2014 року.

Будь-яких належних доказів на
підтвердження поважності причин
пропущення строку звернення до суду за
період з 1996-2012 роки, позивач суду не
надала, а викладені доводи не
заслуговують на увагу, оскільки також
не містять обставин, які могли б бути
визнані поважними причинами
пропущення строку звернення до суду.

Також безпідставними є посилання
позивача на пп. і) п. а) ч.1 ст.VІ
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від
21.05.1963 року щодо строку позовної
давності в тридцять років з дня
ядерного інциденту, оскільки,
відповідно до ч.1 ст.ІХ даної Конвенції,
якщо положення державних чи суспільних
систем страхування здоров я,
соціального страхування, соціального
забезпечення, відшкодування при
нещасних випадках на виробництві чи
відшкодування на випадок професійних
захворювань включають відшкодування
за ядерну шкоду, то права осіб, які
користуються такими системами, на
отримання відшкодування згідно цієї
Конвенції і права регресу в силу таких
систем проти оператора, який несе
відповідальність, визначається, при
умові дотримання положень даної
Конвенції, законодавством Домовляючої
сторони, в якій такі системи
встановлені, або правилами міжурядової
організації, яка встановила такі
системи.

Крім того, критиці підлягає посилання
позивача на ч.1 ст.76 ЗУ «Про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку» відносно права на
подання позову про відшкодування
ядерної шкоди, заподіяної життю і
здоров ю особи без обмеження строку
давності, так як в даному випадку спір
виник з приводу розміру одноразової
щорічної допомоги на оздоровлення та
не виплати одноразової компенсації, а
не щодо права на їх отримання.

Тобто застосовуються положення ст.ст.99,
100 КАС України. При цьому, такого самого
висновку прийшов Київській
апеляційний адміністративний суд в
своїй ухвалі від 29.07.2014 року, що
міститься в матеріалах справи (а.с.42).

Тому пред'явлений адміністративний
позов в частині вимог щодо визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок, нарахування та виплатити
одноразову компенсацію в розмірі 45
мінімальних заробітних плат та
одноразову щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат в порядку та на умовах
визначених чинним законодавством за
1996-2012 роки належить залишити без
розгляду.

На підставі пп. і) п. а) ч.1 ст.VІ
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від
21.05.1963 року; ч.1 ст.76 ЗУ «Про використання
ядерної енергії та радіаційну безпеку»
№ 39/95-ВР від 08.02.1995 року, керуючись ч.1, ч.2
ст.99, ч.1 ст.100, ч.2 ст.158, п.16 ч.4, ч.5 ст.160,
ст.165 КАС України, суддя, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Бориспільської
міської ради, Київської області, про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання вчинити певні дії в
частині вимог щодо визнання
протиправною бездіяльності та
зобов'язання Управління соціального
захисту населення Бориспільської
міської ради Київської області
здійснити перерахунок, нарахування та
виплатити одноразову компенсацію в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат
та одноразову щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат в порядку та на умовах
визначених чинним законодавством за
1996-2012 роки залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Бориспільський міськрайонний
суд шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 5-ти днів з дня її
проголошення, а при постановленні
ухвали в письмовому провадженні або
без виклику особи, яка її оскаржує,
протягом 5-ти днів з дня отримання копії
ухвали

Суддя
Ю.В.
Кабанячий