Справа № 826/5094/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Амельохін В.В.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача Державного
підприємства матеріально-технічного
забезпечення залізничного транспорту
України «Укрзалізничпостач» на
постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 12 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державного
підприємства матеріально-технічного
забезпечення залізничного транспорту
України «Укрзалізничпостач» до
Державної фінансової інспекції
України про визнання протиправними та
скасування рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач Державне підприємство
матеріально-технічного забезпечення
залізничного транспорту України
«Укрзалізничпостач» звернулися в суд з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції України про
визнання протиправними та скасування
рішення про проведення планової
ревізії фінансово-господарської
діяльності ДП «Укрзалізничпостач» за
період з 01.04.2010 року по 31.12.2012 року,
викладене в п. 2.20. Плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції на ІІ квартал 2013 року
та у листі-повідомлені «Про проведення
контрольного заходу» від 18.03.2013 року №
05-14/443; визнання протиправними та
скасування рішення про направлення
посадових осіб Держфінінспекції для
проведення планової ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Укрзалізничпостач» у строк з 01.04.2013
року по 18.05.2013 року за період з 01.04.2010
року по 31.12.2012 року, викладені у
направленнях від 29.03.2013 року №№ 600, 601 та
від 02.04.2013 року №№ 633, 634, 635; визнання
протиправними дій, направлених на
фактичне проведення повторної ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Укрзалізничпостач» за період з 01.04.2010
року по 31.12.2012 року та витребування
документів за період 2010-2012 років;
зобов'язання утриматись від вчинення
дій щодо проведення ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Укрзалізничпостач» та витребування
документів за період 2010-2012 років.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 травня 2014 року в задоволенні позовних
вимог позивача відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
Держфінінспекцією України в період з
18.12.2012 року до 14.03.2013 року проводилася
планова ревізія
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.04.2010 року по
30.09.2012 року, за результатами якої
складено акти від 02.01.2013 року № 05-21/1 та
від 06.02.2013 року № 05-21/40.

Крім того, 26.02.2013 року, 27.02.2013 року та
06.03.2013 року Держфінінспекцією складено
акти № 05-21/106; № 05-21/107; № 05-21/108
відповідно, про перешкоджання у
проведенні ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«Укрзалізничпостач» за період з 01.04.2010
року по 30.09.2012 року. Так, відповідно до
вказаних актів позивачем не надано
запитуваних Держфінінспекцією
документів на наступні запити: від
24.01.2013 року № 15; від 29.01.2013 року №№ 20-23;
від 30.01.2013 року № 24; від 21.02.2013 № 05-14/315,
що, в свою чергу, перешкоджало
посадовим особам відповідача у
проведенні ревізії та унеможливило
всебічне дослідження окремих її
питань.

В своїх заперечення на акти про
перешкоджання проведенню ревізії від
01.03.2013 року № ЦХП-20/1320; від 06.03.2013 року №
ЦХП-20/1454-1 та від 12.03.2013 року № ЦХП-20/1533
позивач посилається на супровідні
листи посадових осіб щодо надання
запитуваних Держфінінспекцією
документів, та на неможливість надання
у зв'язку із їх вилученням в результаті
проведення слідчих дій по
кримінальному провадженню. Також, було
вказано, що за період з 01.04.2010 року по
01.10.2012 року в ДП «Укрзалізничпостач», на
підставі постанови Кабінету Міністрів
України від 20.05.2009 року № 506, проводився
контрольний захід - державний
фінансовий аудит. Результати
проведення даного контрольного заходу
відображені у відповідних
аудиторських звітах та довідках за 2010,
2011, 2012 роки.

Своїм листом від 07.03.2013 року №05-14/393
відповідач повідомив ДП
«Укрзалізничпостач», що ревізія за
період з 01.04.2010 року до 30.09.2012 року не
вважається проведеною, а також
проінформовано про те, що
Держфінінспекція має право вдруге
організувати та провести ревізію в
плановому порядку протягом того ж
календарного року.

Наступним листом Держфінінспекції від
18.03.2013 року № 05-14/443 ДП
«Укрзалізничпостач» повідомлено про
проведення планової ревізії
фінансово-господарської діяльності
підприємства за період з 01.04.2010 року по
31.12.2012 року. Підставою проведення
планової ревізії зазначено п. 2.20 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції на ІІ квартал 2013 року.

Вирішуючи правомірність рішень та дій
Держфінінспекції, судова колегія
виходить з наступного.

За ст. 1 Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
здійснення державного фінансового
контролю забезпечує центральний орган
виконавчої влади, уповноважений
Президентом України на реалізацію
державної політики у сфері державного
фінансового контролю.

Згідно п. 6 Положення про Державну
фінансову інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 23 квітня 2011 року № 499/2011
«Про Положення про Державну фінансову
інспекцію України», Держфінінспекція
для виконання покладених на неї
завдань має право в установленому
порядку здійснювати державний
фінансовий контроль шляхом проведення:
інспектування у формі планових та
позапланових ревізій певного
комплексу чи окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підприємств, установ та організацій,
визначених у підпункті 1 пункту 4 цього
Положення; державного фінансового
аудиту; перевірки державних
закупівель.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами» від 20.04.2006
року № 550, інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Пунктами 5, 6, 7, 8 вказаної Постанови
передбачено, що планові виїзні ревізії
проводяться відповідно до планів
контрольно-ревізійної роботи,
затверджених в установленому порядку.
Контролюючі органи за письмовим
зверненням можуть отримувати від
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій інформацію, що
стосується діяльності та фінансового
стану об'єкта контролю. У ході
підготовки до ревізії посадовими
особами контролюючого органу
складається в двох примірниках
програма ревізії, в якій визначаються
найменування об'єкта контролю, тема,
період та питання, що підлягають
ревізії відповідно до компетенції
контролюючого органу. Програма
затверджується керівником
контролюючого органу чи його
заступником. Контролюючий орган, що
проводить планову виїзну ревізію,
повідомляє об'єкту контролю про дати її
початку та закінчення шляхом: а)
особисто під розписку керівнику або
головному бухгалтеру об'єкта контролю;
б) через канцелярію (підрозділ з питань
діловодства) з відміткою на примірнику
акта контролюючого органу про дату
реєстрації в журналі вхідної
кореспонденції об'єкта контролю та
підписом працівника канцелярії
(загального відділу), який здійснив
реєстрацію; в) рекомендованим поштовим
відправленням з повідомленням. При
цьому на примірнику акта, що
залишається в контролюючому органі,
зазначаються реквізити поштового
повідомлення, яке долучається до
матеріалів ревізії (п. 39 постанови КМУ).
Планова виїзна ревізія розпочинається
не раніше ніж через 10 календарних днів
після надіслання об'єкту контролю
повідомлення.

Виходячи з приписів ст. 11 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» право на проведення планової
виїзної ревізії підконтрольних
установ надається лише у тому разі,
коли їм не пізніше ніж за десять днів до
дня проведення зазначеної ревізії
надіслано письмове повідомлення із
зазначенням дати початку та закінчення
її проведення.

Так, скасовуючи рішення судів перших
інстанцій по даній справі, Вищий
адміністративний суд України в ухвалі
від 25.03.2014 року зазначив, що у
матеріалах справи відсутні
аудиторські звіти за результатами
операційного аудиту позивача за 2010 - 2012
роки, а лише містяться Програми
державного фінансового аудиту окремих
господарських операцій позивача за
вказані роки, що позбавляє суд
можливості дослідити і встановити
повноту проведення аудиту. Зазначені
обставини суди попередніх інстанцій
залишили поза увагою, що позбавляє
можливості суд касаційної інстанції,
зробити обґрунтований висновок щодо
проведення державного фінансового
аудиту.

З Аудиторського звіту слідує, що
Головним контрольно - ревізійним
управлінням України, правонаступником
якого є відповідач, проведено
державний фінансовий аудит
(операційний аудит) окремих
господарських операцій позивача.

Пунктом 1 Постанови № 361 від 25.03.2006 року
визначено, що державний фінансовий
аудит, полягає у перевірці та аналізі
діяльності, фактичного стану справ
щодо законного та ефективного
використання державних чи комунальних
коштів і майна, інших активів держави,
правильності ведення бухгалтерського
обліку і достовірності фінансової
звітності, функціонування системи
внутрішнього контролю суб'єктів
господарювання державного сектору
економіки, а також інших суб'єктів
господарювання, що отримують
(отримували в період, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
період, який перевіряється) державне чи
комунальне майно.

Судом першої інстанції правомірно
зауважено, що порядок проведення
операційного аудиту визначений
постановою Кабінету Міністрів України
від 20.05.2009 № 506, пунктом 5 якої
передбачено, що операційний аудит
включає в себе проведення моніторингу
окремих господарських операцій, які
здійснені суб'єктами господарювання
та/або заплановані до здійснення;
перевірку здійснення ризикових
операцій щодо законного та ефективного
використання державних чи комунальних
коштів та/або майна, інших активів
держави, правильності ведення
бухгалтерського обліку, складення і
подання фінансової звітності; аналіз
річної фінансової звітності суб'єкта
господарювання; оцінку врахування
пропозицій, внесених керівникові
суб'єкта господарювання протягом
звітного року за результатами
моніторингу господарських операцій
та/або перевірки.

Таким чином, аналіз зазначених вище
норм свідчить, що поняття «державного
фінансового аудиту» та «операційного
аудиту» різні за своєю правовою
природою, мають різні предмети
перевірки та різні завдання.

Державний фінансовий аудит
проводиться відповідно до плану
контрольно-ревізійної роботи, який
складається та затверджується в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, за конкретний
період діяльності та його тривалість
не може перевищувати 90 календарних
днів, а операційний аудит проводиться
відповідно до переліку суб'єктів
господарювання, щодо яких проводиться
державний фінансовий аудит окремих
господарських операцій, який міститься
у Постанові № 506, його тривалість не
обмежена законом.

За таких обставин правомірним є
висновок суду першої інстанції, що
операційний аудит не є плановим
контрольним заходом, отже, ревізія
позивача за період з 01.04.2010 року по
31.12.2012 року не є повторною ревізією.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем доведено обґрунтованість
і законність прийнятих рішень та
правомірність дій щодо проведення
ревізії.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного позивачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Державного
підприємства матеріально-технічного
забезпечення залізничного транспорту
України «Укрзалізничпостач» - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 12 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
07.08.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.