Справа № 0907/954/12 (6а/0907/150/12)
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2014 р.
м.Київ
К/800/45992/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Гончар Л.Я.,

Стрелець
Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 01 лютого 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року про відмову в задоволенні подання
про зміну способу виконання рішення у
справі за позовом ОСОБА_2 до
Департаменту соціальної політики
виконавчого комітету
Івано-Франківської міської ради про
визнання дій відповідача
протиправними та стягнення
недоплаченої одноразової допомоги на
оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 25 березня 2011 року
задоволено частково адміністративний
позов ОСОБА_2; визнано протиправними
дії Департаменту соціальної політики
виконкому Івано-Франківської міської
ради щодо відмови ОСОБА_2 в перерахунку
щорічної одноразової допомоги на
оздоровлення за 2010 рік відповідно до
ст.48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи»; зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
позивачу несплачену суму разової
щорічної допомоги на оздоровлення
відповідно до ч.4 ст.48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2010 рік,
виходячи з встановленого ст.53 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік» розміру мінімальної
заробітної плати на день такої виплати
в 2010 році, з урахуванням сум виплаченої
йому такої допомоги; в решті в позові
відмовленою

У січні 2012 року підрозділ примусового
виконання рішень ВДВС ГУЮ в
Івано-Франківській області звернувся
до Івано-Франківського міського суду
із поданням про зміну способу
виконання постанови
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 25
березня 2011 року в частині зобов'язання
Департаменту соціальної політики
виконкому Івано-Франківської міської
ради здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_2 несплачену суму
разової щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно до ч.4 ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2010 рік, виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати
на день такої виплати в 2010 році, з
урахуванням сум виплаченої йому такої
допомоги на стягнення з Департаменту
соціальної політики виконкому
Івано-Франківської міської ради на
користь ОСОБА_2 перерахованої
недоплаченої йому суму разової
щорічної допомоги на оздоровлення,
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2010 рік в
розмірі 4605 грн.

В обґрунтування заяви відділ ДВС
посилався на те, що перерахунок разової
щорічної грошової допомоги ОСОБА_2, як
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали наслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2010 рік не є виконавчим
документом, а тому примусове стягнення
коштів з рахунків боржника за
перерахунком в якому зазначено суми
невиплачених допомог не є можливим.

Ухвалою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 01 лютого 2012 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25 червня 2013 року, в задоволенні
подання відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні подання суди
першої та апеляційної інстанції
зазначили, що зміна способу виконання
судового рішення не повинна змінювати
суті резолютивної часті рішення, а в
поданні ставиться питання про зміну
способу виконання судового рішення на
стягнення конкретної суми допомоги,
яка не значиться в судовому рішенні.

Не погоджуючись з ухваленими у
справі рішеннями, ОСОБА_2 звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій, ухвалити нове рішення про
зміну способу виконання рішення суду
на стягнення заборгованості згідно
проведеного перерахунку коштів.

Заперечення на касаційну скаргу
не надходили.

Заслухавши доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.263 Кодексу
адміністративного судочинства України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Тобто, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його виконання є такі
підстави: для розстрочення та
відстрочення - обставини, що
ускладнюють виконання, а для зміни
способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

Вирішення питання про стягнення
коштів як заборгованості невиплаченої
пенсії, яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суди першої та
апеляційної інстанції правомірно
відмовили у задоволенні подання
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС ГУЮ в Івано-Франківській
про зміну способу виконання постанови
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 25
березня 2011 року.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 01 лютого 2012 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25 червня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді