Справа № 822/3247/14
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3247/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2014 року 12:06м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіКовальчук
А.М. при секретаріБачку А.М. за
участі:представника
сторонирозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільський
Земельний Центр" до Відділу
Держземагентства у Волочиському
районі Хмельницької області про
визнання висновку протиправним та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до
Відділу Держземагентства у
Волочиському районі Хмельницької
області, в якому просив:

- визнати протиправним висновок
Відділу Держземагентства у
Волочиському районі Хмельницької
області про не погодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки №? 227 від 18.04.2014 року та
скасувати його;

- зобов'язати Відділ Держземагентства у
Волочиському районі Хмельницької
області розглянути заяву про
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0990 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) громадянину
ОСОБА_3 та надати висновок відповідно
до чинного законодавства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
зазначені у висновку причини не
погодження проекту відведення
земельної ділянки не можуть бути
підставами для відмови відповідача в
погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив суд задоволити позов в повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився надіслав
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника та
заперечення на даний позов, у якому
детально викладено позицію
відповідача. В задоволенні позовних
вимог просить відмовити.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору, судом встановлено
наступне.

За замовленням ОСОБА_3 землевпорядною
організацією TOB "Подільський Земельний
Центр", відповідно до рішення
Волочиської міської ради №45 від 27.08.2013
року було розроблено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність.

Розроблений проект відведення
земельної ділянки відповідно до вимог
ст. 186-1 Земельного кодексу України було
надано на погодження до Відділу
Держземагентства у Волочиському
районі Хмельницької області.

За наслідками розгляду проекту
відведення земельної ділянки Відділом
Держземагентства у Волочиському
районі Хмельницької області надано
Висновок про непогодження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки від 18.04.2014 р. №? 227, у якому
зазначено, що розглянувши проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, керуючись положеннями чинних
нормативних документів та
законодавчих актів, відділ
Держземагентства у Волочиському
районі Хмельницької області не
погоджує його із-за невідповідності
пояснюючої записки та акту прийомки
передачі межових знаків на зберігання
від 16.10.2013 року.

Не погодившись з висновком відділу
Держземагентства у Волочиському
районі Хмельницької області про
непогодження проекту землеустрою з
відведення земельної ділянки позивач
звернувся до суду. Дослідивши надані
докази, суд зазначає послідуюче.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно пункту "в" частини 3 статті 116
Земельного кодексу України безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян проводиться, зокрема, у разі
одержання земельних ділянок із земель
державної і комунальної власності в
межах норм безоплатної приватизації,
визначених цим Кодексом.

Порядок здійснення безоплатної
приватизації земельних ділянок
громадянами визначено статтею 118
Земельного кодексу України (далі - ЗК
України).

Відповідно до ч. 6 ст.118 ЗК України,
громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Згідно із ч.7 ст.118 ЗК України,
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки розробляється за
замовленням громадян суб'єктами
господарювання, що є виконавцями робіт
із землеустрою згідно із законом, у
строки, що обумовлюються угодою сторін.

Суд зазначає, що позивачем були
дотриманні положення Земельного
кодексу України.

Відповідно до ч.1,2 ст. 186-1 ЗК України,
проект землеустрою щодо відведення
земельних ділянок усіх категорій та
форм власності підлягає обов'язковому
погодженню з територіальним органом
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює реалізацію державної
політики у сфері земельних відносин.
Проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у межах населеного
пункту або земельної ділянки за межами
населеного пункту, на якій розташовано
об'єкт будівництва або планується
розташування такого об'єкта, подається
також на погодження до структурних
підрозділів районних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій у сфері містобудування
та архітектури, а якщо місто не входить
до території певного району, - до
виконавчого органу міської ради у
сфері містобудування та архітектури, а
в разі, якщо такий орган не утворений, -
до органу виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань
містобудування та архітектури чи
структурного підрозділу обласної
державної адміністрації з питань
містобудування та архітектури.

Згідно ч.4,5 ст. 186-1 ЗК України, розробник
подає на погодження до органу,
визначеного в частині першій цієї
статті, за місцем розташування
земельної ділянки оригінал проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, а до органів, зазначених у
частинах другій і третій цієї статті, -
завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій -
третій цієї статті, зобов'язані
протягом десяти робочих днів з дня
одержання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або копії
такого проекту безоплатно надати або
надіслати рекомендованим листом з
повідомленням розробнику свої
висновки про його погодження або про
відмову в такому погодженні з
обов'язковим посиланням на закони та
прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти, що регулюють
відносини у відповідній сфері.

Пунктом 6 ст.186-1 ЗК України визначено, що
підставою для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише
невідповідність його положень вимогам
законів та прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів,
документації із землеустрою або
містобудівній документації.

Суд зазначає, що Висновок від 18.04.2014 р.
№? 227 не містить будь-яких посилань на
закони та прийняті відповідно до них
нормативно-правові акти, що регулюють
відносини у відповідній сфері, які не
були дотримані позивачем при зверненні
щодо погодження проектної
документації, що є порушенням вимог ч.5
ст.186-1 ЗК України. Відповідачем не було
також дотримано норми ч. 6 ст. 186-1 ЗК
України та не наведено належної
підстави для відмови у погодженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність ОСОБА_3,
під час розгляду справи не надано суду
належних доказів, які б підтверджували
факт невідповідності зазначеного
проекту землеустрою вимогам чинного
законодавства.

Посилання відповідача у висновку на
невідповідність пояснюючої записки та
акту прийомки передачі межових знаків
на зберігання від 16.10.2013 року, суд
вважає необґрунтованим та
безпідставним.

Дослідивши проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0990 га. для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) громадянину
ОСОБА_3 судом встановлено, що останній
розроблено у відповідності до вимог ст.
50 Закону України "Про землеустрій" від 22
травня 2003 року N 858 - IV та містить усі
необхідні документи, які включають в
себе також і рішення Волочиської
міської ради №45 від 27.08.2013 року "Про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки №12 в м. Волочиськ в районі
Південно-Західного масиву житлової
садибної забудови гр.ОСОБА_3"

Відповідно до статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, відповідачем на виконання
вимог частини другої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
не надані суду належні та допустимі
докази, які підтверджують
правомірність його дій при прийнятті
оскаржуваного рішення (висновок про не
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки №? 227 від
18.04.2014 року).

З врахуванням зазначених обставин,
норм чинного законодавства, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача є обґрунтованими,
підтверджуються матеріалами справи та
підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 71, 158-163, 167 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Подільський
Земельний Центр" задоволити.

Визнати протиправним та скасувати
висновок Відділу Держземагентства у
Волочиському районі Хмельницької
області №227 від 18 квітня 2014 року про не
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної.

Зобов'язати Відділ Держземагентства у
Волочиському районі Хмельницької
області розглянути заяву про
погодження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,0990 га для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) громадянину
ОСОБА_3 та надати висновок відповідно
до чинного законодавства.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20
серпня 2014 року

Суддя/підпис/ "Згідно з оригіналом"
Суддя А.М. Ковальчук