Справа № 202/2272/14-а
Суддя: Зосименко С. Г.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/2272/14-а
Провадження № 2-а/202/49/2014
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 серпня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого судді
Зосименко С.Г.

при секретарі Котула
А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради про визнання
неправомірною відмови у приватизації
квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з
позовом про визнання неправомірною
відмови у приватизації квартири та
зобов'язання витини певні дії. В
позовній заяві позивачі посилаються на
те, що ОСОБА_1 була надана однокімнатна
квартира АДРЕСА_1. У квартирі вона
проживала разом із сином ОСОБА_2 06.11.2013
року позивачка звернулася до виконкому
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради із заявою про
приватизацію квартири. Листом від
29.11.2013 року відповідач відмовив в
приватизації посилаючись на те, що
дана квартира є службовою. Вважають
відмову відповідача неправомірною.
Просили визнати дії виконкому
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради щодо відмови у
приватизації квартири АДРЕСА_1
неправомірними, зобов'язати виконком
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради провести
приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Позивачка у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, просила
задовольнити.

Позивач у судове засідання не з'явився.
Надав до суду заяву слухати справу без
його участі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Повідомлений
належним чином. Причину неявки суду не
повідомив.

Суд заслухавши пояснення
позивачки, дослідивши докази по справі,
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1
працювала двірником в ЖЕУ - 21 з 05.01.1979
року до 02.02.1984 року. 02 лютого 1981 року
позивачці була надана на період роботи
на посаді двірника службова квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується
Посвідченням НОМЕР_1 на право зайняття
службової житлової площі. У цьому ж
посвідченні зазначено, що у випадку
припинення роботи в даній організації
службова житлова площа повинна бути
звільнена в 10-ти денний строк разом з
усіма проживаючими особами без надання
іншого житлового приміщення. Згідно
довідки КП ЖЕП № 21 від 13.02.2014 року у
квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1
та ОСОБА_2 - її син, ІНФОРМАЦІЯ_1.

06 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулася
до виконкому Індустріальної районної у
місті Дніпропетровську ради із заявою
про приватизацію квартири АДРЕСА_1, в
якій вона проживає разом із сином.
Листом виконкому Індустріальної
районної у місті Дніпропетровську ради
№ М-35 від 29.11.2013 року ОСОБА_1 було
відмовлено у приватизації квартири,
оскільки дана квартира є службовим
приміщенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЖК України
громадяни мають право на приватизацію
квартир (будинків) державного
житлового фонду або придбання їх у
житлових кооперативах, на біржових
торгах, шляхом індивідуального
житлового будівництва чи одержання у
власність на інших підставах,
передбачених законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» приватизація
державного житлового фонду
здійснюється уповноваженими на це
органами, створеними місцевою
державною адміністрацією та органами
місцевого самоврядування, державними
підприємствами, організаціями,
установами, у повному господарському
віданні або оперативному управління
яких знаходиться державний житловий
фонд.

Органом приватизації є виконком
Індустріальної районної у місті
Дніпропетровську ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК України
службові жилі приміщення
призначаються для заселення
громадянами, які у зв'язка з характером
їх трудових відносин повинні
проживати за місцем роботи або поблизу
від нього. Жиле приміщення включається
до числа службових рішенням
виконавчого комітету районної,
міської, районної у місті Ради народних
депутатів. Під службові жилі
приміщення виділяються, як правило,
окремі квартири.

Відповідно до ст. 124 ЖК України
робітники і службовці, що припинили
трудові відносини з підприємством,
установою, організацією, підлягають
виселенню з службового житлового
приміщення з усіма особами, які з ними
проживають, без надання іншого жилого
приміщення.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги не знайшли свого
підтвердження та не підлягають
задоволенню, оскільки квартира АДРЕСА_1
не виключена зі складу службових та не
підлягає приватизації. Тому відмові
відповідача у приватизації квартири,
де проживають позивачі, є
обґрунтованою та дії відповідача не
правомірними.

Керуючись ст. ст. 9, 118, 124 ЖК України,
ст. ст. 2, 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», ст. ст. 11, 12, 17, 72, 158, 159, 160, 163, 256
КАС України ,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Апеляційного адміністративного суду
Дніпропетровської області через
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська, шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги.

Суддя
С.Г. Зосименко