Справа № 2-а-14236/11/2218
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Приступа Д.
Суддя-доповідач: Граб Л.С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Граб Л.С.

суддів: Драчук Т. О. Загороднюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької РДА на
постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької РДА про позов на суму , -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення і охорони здоров'я
Хмельницької міської ради, в якому
просив визнати дії відповідача,
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
районної державної адміністрації
Хмельницької області, щодо невиплати
йому одноразової компенсації та
щорічної допомоги на оздоровлення, в
розмірах, передбачених ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
неправомірними; зобов'язати
відповідача, управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької районної державної
адміністрації Хмельницької області,
перерахувати та виплатити йому
одноразову компенсацію в розмірі 45
мінімальних заробітних плат, та з 2007
року по 2010 рік щорічну допомогу на
оздоровлення в розмірі п'яти
мінімальних заробітних на момент
виплати допомоги, відповідно до ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням виплачених
сум.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду від 18 листопада
2011 року позов задоволено частково:
визнано неправомірними дії управління
праці та соціального захисту населення
Хмельницької РДА щодо невиплати ОСОБА_2
одноразової компенсації та щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007, 2008, 2009,
2010 роки відповідно до ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької РДА здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2007,2008, 2009,
2010 роки та одноразову компенсацію в
розмірі 45 мінімальних заробітних плат
у відповідності до вимог ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з урахуванням фактично отриманих сум, а
в задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції від 18 листопада 2011 року та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
судом при ухваленні рішення норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Сторони, будучи належним чином
повідомленими про час, дату та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження, відповідно до пунктів 1, 2
частини 1 статті 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, давши правову
оцінку обставинам у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, а постанову Хмельницького
міськрайонного суду від 18 листопада 2011
року - частково скасувати, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач являється учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, є
інвалідом 2 групи.

Згідно експертного висновку
Львівської регіональної міжвідомчої
експертної комісії на засіданні №08 від
20.09.2007 року підтверджено захворювання
позивача, пов'язане з виконанням
обов'язку військової служби по
ліквідації аварії на ЧАЕС.

Відповідно до посвідчення НОМЕР_1,
виданого 12 листопада 2007 року
управлінням праці та соціального
захисту населення позивачу
встановлена 2 група інвалідності.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам, які
є учасниками ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС та є інвалідами 2 групи
виплачується щорічна допомога на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

Позивач має право на одержання
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірах визначеними ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Всупереч ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" позивачу щорічна допомога
на оздоровлення виплачувалась
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562.

З огляду на те, що Закон України "Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" має вищу юридичну силу в
порівняні з постановою Кабінету
Міністрів України від 12.07.2005 року № 562
позивачу не правомірно виплачувалась
щорічна допомога на оздоровлення в
меншому розмірі ніж це передбачено ст.
48 зазначеного Закону.

Відповідно до ч.1 ст.48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (в
редакції Закону N 230/96-ВР від 06.06.96 року
одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
смерть яких пов'язана з
Чорнобильською катастрофою,
виплачується в таких розмірах:
інвалідам I групи - 60 мінімальних
заробітних плат; інвалідам II групи -
45 мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат; дітям-інвалідам - 10
мінімальних заробітних плат; сім'ям,
які втратили годувальника, - 60
мінімальних заробітних плат; батькам
померлого - 30 мінімальних заробітних
плат.

Виплата здійснюється з мінімальної
заробітної плати, яка склалася на
момент встановлення інвалідності чи
втрати годувальника.

Що стосується виплати одноразової
компенсації позивачу, як учаснику
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
встановлено, що виплати, зазначені в
цій статті, провадяться протягом
одного місяця з дня встановлення
інвалідності чи смерті потерпілого.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що при вирішенні
спірних правовідносин застосуванню
підлягає положення статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанови Кабінету Міністрів України,
які істотно звужують обсяг
встановлених законом прав.

Виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами при
вирішенні даного спору, застосуванню
підлягає саме стаття 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та розмір
мінімальної заробітної плати,
встановлений Законом України про
Державний бюджет на відповідний рік, а
не постанова Кабінету Міністрів
України "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 26.07.1996 №
836.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісчний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Як встановлено із матеріалів справи
позивачу встановлена ІІ група
інвалідності 08.11.2007 року.

Відповідно до приписів ч.5 ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" одноразова
компенсація виплачується протягом
одного місяця з дня встановлення
інвалідності, а тому перебіг строку
звернення до суду в позивача
починається з 08.11.2007 року, а позов
подано лише 10 серпня 2011 року, тобто
поза межами шестимісячного строку
звернення до суду.

Також, поза межами шестимісячного
строку позивач звернувся з позовними
вимогами щодо виплати щорічної
допомоги на оздоровлення з 2007 року по
2010 рік.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового
рішення є порушення норм матеріального
або процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи або
питання

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає в повній мірі
нормам процесуального права, а доводи
апеляційної скарги частково
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим є підстави
для її скасування та прийняття нової
постанови про залишення позовної заяви
без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької РДА задовольнити
частково .

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 листопада 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Хмельницької РДА про позов на суму, -
скасувати .

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Граб Л.С.

Судді
Драчук Т. О.

Загороднюк А.Г.