Справа № 361/514/14-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Пухна О.М.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Аліменко В.О.

При секретарі: Ковтун
І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Броварського МВ ГУМВС України в
Київській області на постанову
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 24 березня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Броварського МВ ГУМВС
України в Київській області про
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 24 березня 2014 року адміністративний
позов ОСОБА_3 до Броварського МВ ГУМВС
України в Київській області про
зобов'язання вчинити дії - задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
1 категорії, інвалідом 2 групи із
захворюванням, пов'язаним із
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
посвідчення серії НОМЕР_1, виданим 04
квітня 2003 року, вкладкою до нього серії
НОМЕР_2 від 04 квітня 2003 року та
посвідченням серії НОМЕР_3, виданим 05
травня 2003 року.

В 1986 році позивач перебував на службі у
складі Броварського МВ УВС Київської
області на посаді дільничного
інспектора міліції, звідки був
відряджений до міста Прип'ять, де брав
участь у ліквідації наслідків
зазначеної катастрофи з 26 по 29 квітня
1986 року.

Факт направлення майора міліції ОСОБА_3
до зони відчуження для участі у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на
підставі наказу № 069-86 підтверджується
маршрутними листами, які видані 20
лютого 2003 року та 15 грудня 2011 року ГУ
МВС України в Київській області за №
20-В-56 та № 15-В-104.

Згідно довідки від 05 січня 2012 року за №
3, виданої Броварським МВ ГУ МВС України
в Київській області за роботу у місті
Прип'ять з 26 по 29 квітня 1986 року,
фактична заробітна плата ОСОБА_3 в зоні
відчуження нарахована в сумі 134,72
карбованців.

Судом першої інстанції встановлено, що
отримана позивачем з 26 по 29 квітня 1986
року у місті Прип'яті доза
радіоактивного опромінювання
становить 34,35 бер, про що свідчить
картка обліку доз радіоактивного
опромінення, видана 15 серпня 1990 року
начальником ОВМР і ГО УВД Київської
області Троценком В.Л.

Правове регулювання реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, визначено Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Статтею 15 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також на
територіях радіоактивного
забруднення, про заробітну плату за цей
період здійснюється підприємствами,
установами.

Згідно статті 5 Закону України "Про
захист людини від впливу іонізуючого
випромінювання" основна дозова межа
індивідуального опромінення населення
не повинна перевищувати 1 мілізіверта
ефективної дози опромінення за рік, при
цьому середньорічні ефективні дози
опромінення людини, віднесеної до
критичної групи, не повинні
перевищувати встановлених цією
статтею основних дозових меж
опромінення незалежно від умов та
шляхів формування цих доз. Частина 3 ст.
8 зазначеного вище закону визначає,
якщо протягом перших двох тижнів після
аварії ефективна доза опромінення може
досягти 50 мілізівертів - здійснюється
евакуація людей. Відповідно примітки
до частини 1 ст. 5 зазначеного закону 1
мілізіверт дорівнює 0,1 бера. Отже,
отримана позивачем доза
радіоактивного опромінення за перші
чотири дні після аварії склала 343,5
мілізіверта.

Відповідно до пп.8 п. 1 Постанови УРСР і
Української Ради професійних союзів №
207-7 від 10 червня 1986 року "Про умови
оплати праці та матеріального
забезпечення працівників підприємств,
організацій та установ, зайнятих на
роботах, пов'язаних з ліквідацією
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та запобіганням забруднення
навколишнього середовища" час роботи в
30-кілометровій зоні Чорнобильської АЕС
військовослужбовцям і військовим
будівельникам військово-будівельних
загонів і частин, а також
військовозобов'язаним, призваним на
збори, зараховується до трудового
стажу і до стажу, що дає право на
пільгову пенсію за Списком № 1, у
трикратному розмірі.

У відповідності до Розпорядження Ради
Міністрів СРСР "Про виділення
Міненерго СРСР додаткового фонду
заробітної плати" № 964-рс від 17 травня
1986 року у випадку отримання
працівником офіцерського чи
начальницького складу органів
внутрішніх справ гранично допустимої
дози радіації йому виплачуються три
місячні оклади грошового утримання по
посаді і спеціальному званню.

Згідно із розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 25 листопада 1993
року № 1006-р «Про оплату праці
військовослужбовців - учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС» з
метою соціального захисту колишніх
співробітників апарату МВС учасників
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
віднесених до першої категорії, а також
тих, які отримали в 1986-1987 роках дозу
опромінення в 25 бер і більше органам
внутрішніх справ дозволено
перераховувати їх грошове утримання за
періоди роботи в зоні відчуження із
розрахунку посадових окладів і окладів
за спеціальними званнями, що діяли в
період роботи в зоні ЧАЕС у кратних
розмірах відповідно до зон
небезпечності де вони несли службу.
Крім того, доручено МВС та
Мінсоцзахисту призначити і
перерахувати пенсії відповідно до норм
чинного законодавства із
перерахованого згідно з названим
розпорядженням грошового утримання.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про оплату праці» основна заробітна
плата - це винагорода за виконану
роботу відповідно до встановлених
норм праці (норми часу, виробітку,
обслуговування, посадові обов'язки).
Вона встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців. Додаткова заробітна
плата це - винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій. Інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати - це виплати у формі винагород
за підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Відповідно до п. 7 Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1210 від 23 листопада
2011 року, пенсії призваних на військові
збори військовозобов'язаних, які брали
участь в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня (незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалість робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленою у відповідні
періоди за зонами небезпеки: у III зоні -
5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках
заробітна плата для розрахунку пенсії
не повинна бути нижчою від фактично
одержаної суми у зазначений період.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції стосовно того, що дії
відповідача щодо відмови включити до
Довідки про грошове забезпечення
кошти, фактично отримані позивачем в
серпні 1986 року, є протиправними.

Проаналізувавши викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що отримані
позивачем відповідно до наведених норм
кошти за своєю природою є заробітною
платою, а не одноразовою допомогою, як
зазначає суд першої інстанції.

Проаналізувавши обставини справи,
дослідивши наявні докази по справі,
колегія суддів вважає, що в даному
випадку позивач має право на отримання
Довідки про заробітну плату, отримане
за службу в зоні відчуження за період з
26 по 29 квітня 1986 року.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідач діяв з порушенням приписів
діючого законодавства. З цих підстав
суд вважає, що доводи позивача стосовно
незаконності оскаржуваної постанови є
обґрунтованими.

Отже при винесенні постанови судом
було дотримано всіх вимог
законодавства, а тому відсутні
підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Броварського МВ
ГУМВС України в Київській області -
залишити без задоволення.

Постанову Броварського міськрайонного
суду Київської області від 24 березня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Чаку Є.В.

Аліменко В.О.