Справа № 2а/2570/656/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

18 серпня 2014 року м. Київ
В/800/3756/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддів Розваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач), Васильченко Н. В.,
Гончар Л. Я., Донця О. Є., Кравцова О. В.,
перевіривши заяву Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 04
червня 2014 року у справі за позовом
Ніжинського міськрайонного центру
зайнятості до Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області про
визнання протиправними та скасування
пунктів вимог,

в с т а н о в и в:

Державна фінансова інспекція в
Чернігівській області звернулася до
Верховного Суду України через Вищий
адміністративний суд України з заявою
про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 04
червня 2014 року у справі за позовом
Ніжинського міськрайонного центру
зайнятості до Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області про
визнання протиправними та скасування
пунктів вимог.

Дослідивши надані матеріали, суд
вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів:
1) неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У заяві про перегляд ухвали суду
касаційної інстанції з підстави,
встановленої пунктом 1 частини 1 статті
237 КАС України, Державна фінансова
інспекція в Чернігівській області,
посилаючись на неоднакове
застосування положень статті 225
Господарського кодексу України,
просить ухвалу Вищого
адміністративного суду України
скасувати, залишити в силі постанову
суду першої інстанції у цій справі.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних й тих же нормативних
актів відповідач надав ухвали Вищого
адміністративного суду України від
07 лютого 2013 року № К/9991/54863/12,
від 26 березня 2013 року № К/800/8433/13, від 04
квітня 2014 року № К/800/8757/13, від 11 квітня
2013 року № К/9991/63704/12, від 05 червня 2013 року
№ К/9991/66064/12, постанову від 14 листопада
2013 року № К/9991/29030/12 з аналогічного
предмету спору.

Вищий адміністративний суду
України вважає можливим задовольнити
подану заяву.

Із змісту доданих до заяви судових
рішень від 07 лютого 2013 року № К/9991/54863/12,
від 26 березня 2013 року № К/800/8433/13, від 04
квітня 2014 року № К/800/8757/13, від 11 квітня
2013 року № К/9991/63704/12, від 05 червня 2013 року
№ К/9991/66064/12, постанову від
14 листопада 2013 року № К/9991/29030/12
вбачається неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, у зв'язку з
чим суд касаційної інстанції прийняв
різні за змістом судові рішення.

У справі, за результатами
розгляду якої прийнято оскаржувану
ухвалу від 04 червня 2014 року, Вищий
адміністративний суд України залишив
без змін рішення суду апеляційної
інстанції про задоволення позову щодо
визнання незаконною вимогу КРУ, якою
позивача зобов'язано відшкодувати
збитки у спосіб, визначений
законодавством України, в тому числі за
рахунок винних осіб; відобразити в
обліку дебіторську заборгованість за
завищені витрати, провести роботу з
контрагентом - фізичною
особою-підприємцем щодо відшкодування
зайвих витрат шляхом повернення коштів
або надання послуг. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у проведенні
зайвих виплат, у порядку та розмірі,
встановленому статтями 130-136 Кодексу
законів про працю в Україні.

У справах, за результатами
розгляду яких Вищим адміністративним
судом України прийняті рішення від 07
лютого 2013 року № К/9991/54863/12, від 26
березня 2013 року № К/800/8433/13, від 04 квітня
2014 року № К/800/8757/13, від 11 квітня 2013 року
№ К/9991/63704/12, від 05 червня
2013 року № К/9991/66064/12, від 14 листопада 2013
року № К/9991/29030/12, на які посилається
відповідач як на підставу для допуску
справи до провадження Верховного Суду
України, суд касаційної інстанції
вважав такі вимоги законними та
відмовив в їх скасуванні.

Аналіз наведених судових рішень
суду касаційної інстанції дає підстави
вважати, що ним неоднаково застосовані
положення статті 225 Господарського
кодексу України.

З огляду на викладене колегія
суддів приходить до висновку про
наявність підстав для допуску справи
за позовом Ніжинського міськрайонного
центру зайнятості до Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування пунктів вимог.

Керуючись статтями 236 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

у х в а л и в :

Допустити до провадження
Верховного Суду України справу за
позовом Ніжинського міськрайонного
центру зайнятості до Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області про визнання протиправними та
скасування пунктів вимог.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: