Справа № 804/9944/14
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 р. справа № 804/9944/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Прудника С.В.

при секретарі судового засідання
Крюкової
О.В.

представник позивача
не прибув

представник відповідача
не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БЕНИЛЮКС" до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними, та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

14 липня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «БЕНИЛЮКС» (далі - ТОВ
«БЕНИЛЮКС», позивач) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі - ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська, відповідач), в якому
з урахуванням його уточнень від 23 липня
2014 року та від 08 серпня 2014 року просить
суд:

- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області в межах
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БЕНИЛЮКС» (), в результаті яких
складено акт № 632/04-62-22-3/32083308 від 11.06.2014
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» () щодо підтвердження
реальності здійснення господарських
відносин, їх реальності та повноти
відображення в обліку за квітень 2014
року»;

- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
коригування (виключення) на підставі
акту № 632/04-62-22-3/32083308 від 11.06.2014 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» ()
під час здійснення господарських
відносин з контрагентами за квітень 2014
року» в електронних базах даних, в тому
числі в Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1С «Податковий блок», суми
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені Товариством з
обмеженою відповідальністю «БЕНИЛЮКС»
у податкових деклараціях за період
квітень 2014 року;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити в
електронних базах даних, в тому числі в
Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1С «Податковий блок»,
показники податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БЕНИЛЮКС»,
зазначені останнім в податкових
деклараціях за квітень 2014 року.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що посадовими особами ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська 11.06.2014 було складено
акт № 632/04-62-22-3/32083308 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» ()
щодо підтвердження реальності
здійснення господарських відносин, їх
реальності та повноти відображення в
обліку за квітень 2014 року», яким
зазначено про відсутність факту
реального здійснення господарської
діяльності ТОВ «БЕНИЛЮКС» по
взаємовідносинах з постачальниками за
квітень 2014 року та відсутність факту
реального вчинення господарських
операцій контрагентами-покупцями за
перевіряємий період. Позивач вважає
дії податкового органу щодо проведення
зустрічної звірки протиправними, а
також, зазначає, що ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська протиправно було
здійснено коригування в електронній
базі даних Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1С «Податковий блок» сум
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені ТОВ «БЕНИЛЮКС»
у податковій декларації за квітень 2014
року, отже, враховуючи, що відповідачем
порушені права та інтереси ТОВ
«БЕНИЛЮКС», позивач звернувся до суду
за захистом свого порушеного права.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25.07.2014 р.
відкрито провадження у
адміністративній справі, та призначено
справу до розгляду у відкритому
судовому засіданні (том 1, а.с. 1).

Відповідач надав письмові заперечення
проти позову, в яких адміністративний
позов не визнав, та зазначив, що
податковим органом було вчинено дії по
проведенню зустрічної звірки ТОВ
«БЕНИЛЮКС» щодо підтвердження
реальності здійснення господарських
відносин, їх реальності та повноти
відображення в обліку за квітень 2014
року, зазначено, що зустрічні звірки не
є перевірками і проводяться згідно
Постанови Кабінету Міністрів від 27.12.2010
р. № 1232, та у разі встановлення фактів,
що не дають змогу провести зустрічну
звірку складають акт про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання. Акт перевірки, як
вважає відповідач, є обставиною, що не
порушує охоронюваних законом прав та
інтересів позивача з огляду та те, що
висновки акту є службовим документом,
та носієм доказової інформації, тобто
не є рішенням чи дією суб'єкта владних
повноважень. Разом з тим, відповідач
зазначає, що жодних нарахувань або
збільшення чи зменшення податкових
зобов'язань, за результатами перевірки,
які призводять до зміни у структурі
податкових зобов'язань платника
податків, в картці особового рахунку
позивача податковим органом здійснено
не було. Отже, ДПІ у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська вважає, що
своїми діями податковий орган не
порушив будь-які права позивача, тому
просить у задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

До судового засідання представники
сторін не з'явились, про дату, час та
місце судового розгляду повідомлені
належним чином.

Дослідивши всі матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, враховуючи позицію
відповідача, викладену у письмових
запереченнях, оцінивши докази
відповідно до вимог ст. ст. 69 - 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК
України) регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Так, матеріали справи свідчать, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «БЕНИЛЮКС»
зареєстровано 12.07.2002
р.Дніпропетровським міським
управлінням юстиції, місцезнаходження
юридичної особи: 49000, Дніпропетровська
область, місто Дніпропетровськ, вул.
Героїв Сталінграду, будинок 144, та
перебуває на обліку як платник
податків в Державній податковій
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області.

Судом встановлено, що на підставі
довідки за № 26741/10/04-62-04-039 від 28.11.2013 року
головним державним
ревізором-інспектором відділу
перевірок з окремих питань згідно з
п.73.5 ст.73 Податкового кодексу України
проведено зустрічну звірку ТОВ
«БЕНИЛЮКС» з питань правомірності
проведення господарських відносин за
квітень 2014 року, за результатами якої
складено акт № 632/04-62-22-3/32083308 від 11.06.2014
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» щодо
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин, їх реальності
та повноти відображення в обліку за
квітень 2014 року».

З даного акту вбачається, що з метою
перевірки відповідності адреси
підприємства, вказаної у статутних
документах його фактичному
місцезнаходженню, фахівцями ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська 12.06.2014 року було
здійснено виїзд за податковою адресою
ТОВ «БЕНИЛЮКС», а саме: м.
Дніпропетровськ, вул. Героїв
Сталінграда, буд. 144. За результатами
виїзду встановлено, що за податковою
адресою підприємство та посадові особи
ТОВ «БЕНИЛЮКС» відсутні.

Судом встановлено, що враховуючи
відсутність позивача за
місцезнаходженням, ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська було складено
оскаржуваний акт від 11.06.2014 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» щодо
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин, їх реальності
та повноти відображення в обліку за
квітень 2014 року».

За висновками акту, відповідачем було
встановлено:

- не підтверджено реальність
проведених господарських відносин із
контрагентами - постачальниками та
покупцями, їх вид, обсяг, якість та
розрахунки, а саме встановлено
відсутність об'єктів оподаткування та
неможливість реального здійснення
платником податків операцій по ланцюгу
постачання: постачальники - ТОВ
«БЕНИЛЮКС» - покупці за квітень 2014 року;

- звіркою ТОВ «БЕНИЛЮКС» встановлено
відсутність операцій, що підпадають
під визначення статті 185 Податкового
кодексу України за квітень 2014 року.

Судом встановлено, та матеріалами
справи підтверджено, що ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська здійснено
коригування показників податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ ТОВ «БЕНИЛЮКС» в Системі
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України 1С «Податковий блок».

Відповідно до п. 73.5 ст. 73 Податкового
кодексу України, з метою отримання
податкової інформації органи
державної податкової служби мають
право проводити зустрічні звірки даних
суб'єктів господарювання щодо платника
податків. Зустрічною звіркою
вважається співставлення даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків. Зустрічні
звірки не є перевірками і проводяться в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України. За результатами
зустрічних звірок складається довідка,
яка надається суб'єкту господарювання
у десятиденний термін.

Механізм проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок визначається
Порядком проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок,
затвердженогопостановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2010 року № 1232
(далі - Порядок).

Згідно п. 3 Порядку з метою проведення
зустрічної звірки орган державної
податкової служби (ініціатор) надсилає
органу державної податкової служби
(виконавцю), на обліку в якому перебуває
суб'єкт господарювання, запит про
проведення зустрічної звірки для
підтвердження отриманих від платника
податків та зборів даних. Зустрічна
звірка може бути проведена органом
державної податкової служби
(ініціатором) самостійно у разі, коли
суб'єкт господарювання перебуває на
обліку в тому ж органі державної
податкової служби, в якому перебуває
платник податків, або в межах одного
населеного пункту.

Відповідно до п. п. 4, 6, 9 Порядку орган
державної податкової служби
(виконавець), який проводить зустрічну
звірку, складає довідку за наявності
інформації, для отримання якої
надіслано запит органом державної
податкової служби (ініціатором), та її
документального підтвердження. У разі
відсутності запитуваної органом
державної податкової служби
(ініціатором) інформації орган
державної податкової служби
(виконавець) надсилає завірений
печаткою запит про подання інформації
та її документального підтвердження
суб'єкту господарювання за його
адресою рекомендованим листом з
повідомленням про вручення чи особисто
вручає суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку.

У разі отримання від суб'єкта
господарювання інформації, визначеної
у запиті, та її документального
підтвердження (протягом одного місяця
з дня, що настає за днем надходження
суб'єкту господарювання запиту) орган
державної податкової служби проводить
зустрічну звірку.

За результатами проведеної зустрічної
звірки складається довідка, яка
підписується суб'єктом господарювання
і посадовими особами органу державної
податкової служби та особисто
вручається суб'єкту господарювання або
його законному чи уповноваженому
представникові під розписку або
надсилається суб'єкту господарювання
за його адресою (місцезнаходженням,
податковою адресою) рекомендованим
листом із повідомленням про вручення.
Матеріали зустрічної звірки
надсилаються до органу державної
податкової служби (ініціатора).

Водночас, п. 4.4. Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
Наказом ДПА України від 22.04.2011 р. № 236
визначено, що у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання
(додаток 3).

З аналізу викладених норм вбачається,
що обов'язковою умовою проведення
зустрічної звірки є направлення
податковим органом платнику податків
запиту про подання інформації та її
документального підтвердження.

Суд зазначає, що відповідачем не було
надано суду доказів направлення
податковим органом платнику податків
запиту про подання інформації та її
документального підтвердження, також
про направлення даного запиту не
зазначено ані в акті
№ 632/04-62-22-3/32083308 від 11.06.2014 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» щодо
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин, їх реальності
та повноти відображення в обліку за
квітень 2014 року», ані в запереченнях
відповідача.

Також слід зауважити, що зустрічна
звірка проводиться відносно
контрагента в рамках перевірки
платника податків з метою
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, а також для
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку платника
податків.

З наданих суду документів неможливо
встановити ініціатора зустрічної
звірки позивача.

На підставі викладеного, враховуючи не
підтвердження податковим органом
факту направлення платнику податків
ТОВ «БЕНИЛЮКС» запиту про подання
інформації та її документального
підтвердження, суд вважає, що ДПІ у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська провела зустрічну
звірку без наявності на то підстав та з
порушенням процедури її проведення,
тобто, відповідач, вчиняючи дії по
проведенню зустрічної звірки позивача,
діяв не на підставі, не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачений законодавством України.
Крім того, заходи, вжиті відповідачем,
що були спрямовані на проведення
зустрічної звірки, фактично спрямовані
на вчинення дій щодо співставлення
даних первинних бухгалтерських та
інших документів суб'єкта
господарювання, які без фактичного
здійснення таких дій, не можуть
вважатись діями по проведенню
зустрічної звірки.

Таким чином дії Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області в межах
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БЕНИЛЮКС», в
результаті яких складено акт №
632/04-62-22-3/32083308 від 11.06.2014 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» щодо
підтвердження реальності здійснення
господарських відносин, їх реальності
та повноти відображення в обліку за
квітень 2014 року» судом визнаються
протиправними.

Під час розгляду справи судом було
встановлено, що відповідач,
встановивши в акті неможливість
проведення зустрічної звірки позивача,
зробив висновок про нереальність
проведених господарських відносин ТОВ
«БЕНИЛЮКС» із контрагентами -
постачальниками та покупцями.

З метою встановлення зазначених
фактів, у судовому засіданні судом
досліджено надані представником
позивача письмові докази на
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій з
підприємствами - контрагентами ТОВ
«БЕНИЛЮКС», а саме:

- договори поставки та договори
підряду;

- копії податкових накладних;

- копії видаткових накладних;

- товарно-транспортні накладні;

- копії довідок про вартість виконаних
будівельних робіт;

- акти приймання передачі;

- кошториси на будівельні роботи.

Отже, з наданих первинних
бухгалтерських документів, наявних в
матеріалах справи, підтверджується
реальність здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами, що спростовує позицію
відповідача про відсутність факту
реального здійснення господарської
діяльності з
підприємствами-постачальниками та
підпиємствами-покупцями ТОВ
«БЕНИЛЮКС» за перевіряємий період.

Слід також зазначити, що установчі
документи позивача не визнано
недійсними, податкова звітність
подавалась до органів державної
податкової служби відповідно до
діючого законодавства, державна
реєстрація ТОВ «БЕНИЛЮКС» не
скасована, станом під час звірки від
оподаткування прибутки та доходи не
приховувались, договори не суперечать
цілям юридичної особи, зазначеним у
законі, що регулює її діяльність, тому,
не має жодних підстав вважати договори
недійсними (нікчемними). Факт
встановлення, що договори є нікчемними
або нереальними повинен бути доведеним
в судовому порядку, відносно якого суд
повинен винести відповідне рішення.

Суд критично ставиться до обраного
способу реалізації висновків акту,
враховуючи, що висновки в акті
відповідача зроблені без дослідження
первинних бухгалтерських документів
ТОВ «БЕНИЛЮКС», які підтверджують саме
реальність господарської діяльності
позивача, та спростовують неправомірні
висновки відповідача, зроблені на
власний розсуд.

Щодо коригування показників в
електронних базах даних, в тому числі в
Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1С «Податковий блок», суми
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені Товариством з
обмеженою відповідальністю «БЕНИЛЮКС»
у податкових деклараціях за період
квітень 2014 року, що встановлено судом,
суд зазначає, що Державною податковою
інспекцією у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська здійснено
коригування показників податкової
звітності ТОВ «БЕНИЛЮКС», у той час як
суми грошових зобов'язань підприємству
не визначались, податкові повідомлення
- рішення не приймались.

Відповідно до Інструкції "Про порядок
ведення органами державної податкової
служби оперативного обліку платежів до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється органами державної
податкової служби", затвердженої
Наказом Державної податкової
адміністрації від 18.07.2005 року № 276,
облік, контроль і складання звітності
щодо платежів, що надходять до бюджету,
здійснюється органами державної
податкової служби з використанням
автоматизованої інформаційної
системи, що забезпечує єдиний
технологічний процес введення.

З метою обліку нарахованих і сплачених
сум платежів до бюджету органами
державної податкової служби на кожний
поточний рік відкриваються особові
рахунки за кожним платником та кожним
видом платежу, які повинні
сплачуватися такими платниками.

У картках особових рахунків платників
податків на дату проведення останньої
облікової операції підбиваються
підсумки за всіма графами карток
особових рахунків з початку місяця та з
початку року (крім граф, що
відображають сальдо розрахунків з
бюджетом). На кінець місяця після
проведення останньої операції
здійснюється запис вказаних
підсумкових рядків до особового
рахунку.

Податковий борг платника податків,
зборів (обов'язкових платежів)
обліковується в картках особових
рахунків, що ведуться підрозділом
адміністрування облікових показників
та звітності органу державної
податкової служби у порядку,
визначеному цією Інструкцією.

Для контролю за погашенням податкового
боргу та застосуванням передбачених
нормативно-правовими актами заходів з
його ліквідації за запитами
підрозділів органу державної
податкової служби підрозділом
адміністрування облікових показників
та звітності формуються відомості про
платників, що мають податковий борг.
Зазначені відомості формуються на дату
запиту для подальшої передачі вказаним
підрозділам в електронному вигляді.

Система автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України є
програмним продуктом, який було
розроблено для реалізації Порядку
взаємодії органів державної
податкової служби при опрацюванні
розшифровок податкових зобов'язань та
податкового кредиту з податку на
додану вартість у розрізі
контрагентів, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 18.04.2008 № 266 (який втратив
чинність на підставі наказу
№ 165 від 14.06.2013 року).

Відповідно до пп. 1.3.1 п.1.3 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення камеральних перевірок
податкової звітності платників
податків, крім перевірок податкової
декларації про майновий стан і доходи
та податкової декларації платника
податку - фізичної особи-підприємця.
затвердженої наказом Міністерства
доходів і зборів України від 14.06.2013 року
№165 визначено, що під час реалізації
Методичних рекомендацій
використовуються такі програмні
продукти, як підсистеми інформаційної
системи "Податковий блок" - "Реєстрація
ПП", "Обробка податкової звітності та
платежів", "Податковий аудит",
"Аналітична система", "Облік платежів".

У відповідності до п.п. 4.9, 5.1, 5.4
Методичних рекомендацій щодо
приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платників
податків в органах ДПС України,
затверджених наказом ДПС України від
14.06.2012 року № 516, встановлено, що за
відсутності зауважень до оформлення
податкової звітності, зазначених у
пункті 4.7 Методичних рекомендацій,
інспектори, що здійснюють приймання
такої звітності, реєструють датою її
фактичного отримання ОДПС. Така
податкова звітність вважається
прийнятою. Цей факт засвідчують
відповідні відмітки: штамп, дата
реєстрації документа та реєстраційний
номер. Обробка та занесення інформації
до електронних баз виконується
підрозділом приймання та обробки
податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків на паперових
(електронних) носіях, несуть
відповідальність підрозділи, що
приймають податкову звітність.

Із зазначених норм вбачається, що
обов'язок платника податків щодо
подання податкової декларації за
звітний період кореспондується з
обов'язком податкового органу щодо
прийняття такої декларації та, у
випадку відсутності зауважень до її
оформлення, відображення показників
декларації у відповідних базах
податкової звітності. При цьому, до
електронної бази податкової звітності
органу ДПС посадовими особами
податкового органу вносяться
задекларовані показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків.

Процес зіставлення даних податкової
звітності з ПДВ у розрізі контрагентів
є формальним рівнем податкового
контролю, на стадії якого податковий
орган фактично порівнює задекларовані
контрагентами кореспондуючі суми
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з метою оперативного виявлення
платників, що підлягають
документальній перевірці.

Зазначений етап
контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Адже питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
досліджуються податковим органом при
проведенні податкової перевірки
платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку.

Сама по собі здійснена податковим
органом податкова кваліфікація
операцій за відсутності відмінності
між задекларованими показниками
податкової звітності контрагентів не
може слугувати підставою для внесення
змін до Системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України.
Висновок щодо правильності (або
недостовірності) задекларованих
платником даних податкового обліку як
підстави для внесення змін до вказаної
бази даних може бути зроблений
податковим органом після визначення
платникові податкових зобов'язань та
їх узгодження у встановленому законом
порядку.

Слід також наголосити, що у податковому
праві визнається критерій
добросовісності платника, який
передбачає законність дій платника у
сфері податкових правовідносин (у тому
числі і щодо формування даних
податкового обліку), доки це не
спростовано у порядку, встановленому
Податковим кодексом України. Наведене
також виключає можливість
застосування до платника негативних
правових наслідків (зокрема, у вигляді
вилучення з електронної бази даних
задекларованих ним показників) до
моменту донарахування платникові
податкового зобов'язання в порядку
статті 54 Податкового кодексу України
та його узгодження.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що самостійна зміна
відповідачем показників податкової
звітності ТОВ «БЕНИЛЮКС», без
прийняття податкового
повідомлення-рішення або без зміни цих
показників самим позивачем шляхом
подання уточнюючих декларацій
(розрахунків) порушує права та інтереси
позивача, оскільки позивач, як платник
податків, має право розраховувати на
те, що задекларовані ним в податкових
деклараціях показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
відповідають показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності.

Невідповідність показників
податкового кредиту та податкових
зобов'язань, що задекларовані
підприємством у декларації з податку
на додану вартість, показникам з
централізованої бази даних податкової
звітності, має безпосередній вплив на
права та інтереси підприємства,
оскільки така невідповідність може
мати негативні наслідки, як то:
погіршення ділової репутації, як
належного платника податків, відмова
контрагентів від подальших
господарських відносин з метою
уникнення негативних податкових
наслідків для себе від таких операцій,
тощо.

Також, суд звертає увагу, що для
перевірки даних, зазначених в
податкових деклараціях, які включено
до інформаційної системи "Податковий
блок", зокрема, в автоматизованій
інформаційній системі "Система
автоматизованого співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів на
рівні ДПА України" податковий орган має
право провести відповідну перевірку.

Разом з тим, згідно абз. 1, 2 п. 58.1 ст. 58
Податкового кодексу України, у разі,
коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до статті 54 цього Кодексу
(крім декларування товарів,
передбаченого для громадян), або у разі,
коли за результатами перевірки
контролюючий орган встановлює факт
невідповідності суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації, або зменшує
розмір задекларованого від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість, розрахованого платником
податків відповідно до розділу V
цього Кодексу, такий контролюючий
орган надсилає (вручає) платнику
податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення
містить підставу для такого
нарахування (зменшення) податкового
зобов'язання та/або зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; посилання на норму
цього Кодексу та/або іншого закону,
контроль за виконанням якого покладено
на контролюючі органи, відповідно до
якої був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податку; суму зменшеного
(збільшеного) бюджетного відшкодування
та/або зменшення від'ємного значення
результатів господарської діяльності
або від'ємного значення суми податку на
додану вартість; граничні строки
сплати грошового зобов'язання та/або
строки виправлення платником податків
показників податкової звітності;
попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання або внесення
виправлень до показників податкової
звітності в установлений строк;
граничні строки, передбачені цим
Кодексом для оскарження податкового
повідомлення-рішення.

Враховуючи наведені положення
Податкового кодексу України, суд
приходить до висновку, що у випадку
виявлення факту заниження платником
податків податкового зобов'язання,
рівно як і у випадку виявлення факту
завищення платником податків
податкового зобов'язання, в тому числі
і внаслідок декларування неіснуючого
об'єкта оподаткування, податковий
орган обтяжений законодавцем
обов'язком прийняти відповідне
податкове повідомлення-рішення. Іншого
порядку дій податкового органу як
суб'єкта владних повноважень у спірних
правовідносинах законодавство не
передбачає.

Як встановлено судом, що не
заперечувалось сторонами, у спірних
правовідносинах податковий орган
податкового повідомлення-рішення не
виносив, що підтверджує порушення норм
ст. 58 Податкового кодексу України.

Частиною 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що дії податкового органу
щодо коригування (виключення) на
підставі акту № 632/04-62-22-3/32083308 від 11.06.2014
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» () під час здійснення
господарських відносин з
контрагентами за квітень 2014 року» в
електронних базах даних, в тому числі в
Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1С «Податковий блок», суми
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені Товариством з
обмеженою відповідальністю «БЕНИЛЮКС»
у податкових деклараціях за період
квітень 2014 року є протиправними,
оскільки відображення таких
відомостей з урахуванням того, що такі
відомості повинні співпадати з
показниками у податковій декларації
платника податку, фактично формує
податкові зобов'язання на майбутнє, а
отже, спричиняє реальні зміни
майнового стану такого платника, а
належним способом захисту прав та
інтересів платника податків в даному
випадку повинно бути відновлення в цій
базі таких показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань, які
задекларував платник податків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
за необхідне зобов'язати Державну
податкову інспекцію у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити в
електронних базах даних, в тому числі в
Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1С «Податковий блок»,
показники податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БЕНИЛЮКС»,
зазначені останнім в податкових
деклараціях за квітень 2014 року.

Частиною 1 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

На підставі вищезазначених норм
законодавства, встановлених судом
обставин справи та наданих сторонами
доказів на підтвердження своєї
позиції, суд приходить до висновку, що
відповідачем не доведено
правомірність своїх дій щодо внесення
змін до електронних баз даних, вимоги
позивача знайшли підтвердження та не
спростовані матеріалами справи, тому, є
всі підстави для задоволення
адміністративного позову ТОВ
«БЕНИЛЮКС».

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 13.02.2013 р. по справі №
2а-2567/12/1070 за касаційною скаргою
№ К/9991/74156/12, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
14.01.2014 р. по справі № 826/3148/13-а за
касаційною скаргою № К/800/34146/13, в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 03.02.2014 р. по справі № 826/9001/13-а за
касаційною скаргою № К/800/62884/13, та в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 21.01.2014 р. по справі №
826/3235/13-а за касаційною скаргою №
К/800/36142/13.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд виходить з
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем - ТОВ «БЕНИЛЮКС» при
зверненні до суду понесені судові
витрати, пов'язані зі сплатою судового
збору за подання адміністративного
позову до суду в розмірі 73,08 грн., що
документально підтверджується
квитанцією №1/312 від 15.07.2014 р. ( а.с. 2).

Отже, сплачений позивачем судовий збір
за подачу адміністративного позову до
суду в сумі 73,08 грн. підлягає
поверненню.

На підставі ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в судовому засіданні 08 серпня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови,
виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено на 13 серпня 2014 року,
про що, відповідно до ч. 2 ст. 167 цього
Кодексу, повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови у судовому
засіданні.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 11, 14, 69 - 71,
86, 94, 122, 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "БЕНИЛЮКС"
до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання дій протиправними, та
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити повністю.

- визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області в межах проведення зустрічної
звірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «БЕНИЛЮКС» (), в результаті яких
складено акт № 632/04-62-22-3/32083308 від 11.06.2014
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» () щодо підтвердження
реальності здійснення господарських
відносин, їх реальності та повноти
відображення в обліку за квітень 2014
року»;

- визнати протиправними дії
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо коригування (виключення)
на підставі акту № 632/04-62-22-3/32083308 від
11.06.2014 «Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «БЕНИЛЮКС» () під час здійснення
господарських відносин з
контрагентами за квітень 2014 року» в
електроних базах даних, в тому числі в
Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1C «Податковий блок», суми
податкового кредиту та податкових
зобов'язань з податку на додану
вартість, які визначені Товариством з
обмеженою відповідальністю «БЕНИЛЮКС»
у податкових деклараціях за період
квітень 2014 року;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області відновити в
електронних базах даних, в тому числі в
Системі автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів 1C «Податковий блок»,
показники податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БЕНИЛЮКС»,
зазначені останнім в податкових
деклараціях за квітень 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "БЕНИЛЮКС" (, індекс 49000 Дніпропетровська
область, місто Дніпропетровськ,
Бабушкінський район, вулиця Героїв
Сталінграду, будинок 144) судові витрати
пов'язані зі сплатою судового збору у
розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні 08
копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд, в порядку та у
строки, передбачені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, та набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 13
серпня 2014 року.

Суддя С. В.
Прудник