Справа № 675/2159/14-а
Суддя: Столковський В. І.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/2159/14-а
Провадження № 2-а/675/69/2014
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у
справі

"26" серпня 2014 р.
м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного
суду Хмельницької області
Столковський В. І., розглянувши
матеріали адміністративної справи за
позовом ОСОБА_1 до відділу державної
виконавчої служби Ізяславського
районного управління юстиції
Хмельницької області про скасування
постанови державного виконавця та
звільнення коштів з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовною заявою, у якій просить
скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Ізяславського
районного управління юстиції
Хмельницької області від 07 серпня 2014
року про арешт коштів боржника та
звільнити з-під арешту кошти, які
містяться на рахунку № НОМЕР_1 у ВАТ
ТВБВ № 10022/088 філії Хмельницьке обласне
управління ВАТ «Ощадбанк».

Вказана позовна заява подана в
порядку адміністративного
судочинства.

Вивчивши надані матеріали справи,
приходжу до висновку, що необхідно
відмовити у відкритті провадження у
справі з наступних підстав.

За змістом частини другої статті 4
Кодексу адміністративного судочинства
України від 6 липня 2005 року № 2747-IV (далі -
КАС України) юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.
Законодавство не містить визначення
терміна "публічно-правовий спір". Для
розгляду спору адміністративним судом
необхідно встановити його
публічно-правовий зміст (характер). Для
з'ясування характеру спору суди
повинні враховувати, що протилежним за
змістом є приватноправовий спір. Це
означає, що в основі розмежування
спорів лежить поділ права на публічне
та приватне.

У відповідності до ст. 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій.

Згідно з правилами ст. 181 цього
Кодексу учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Згідно з роз'ясненнями, наданими
судам у п. 20 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів» від 20 травня
2013 року № 8, публічно-правовими є спори
між особою, на майно якої накладено
арешт у виконавчому провадженні і яка
не є боржником у цьому провадженні, та
органом державної виконавчої служби -
суб'єктом владних повноважень з
приводу рішень, дій чи бездіяльності,
прийнятих (вчинених) під час проведення
опису та арешту майна, що не пов'язані з
визнанням права власності на
арештоване майно.

У відповідності до роз'яснень,
викладених у п. 2 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
«Про внесення змін до постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13 грудня 2010 року № 3 «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» від 21 травня 2012 року № 5, суди
при визначенні юрисдикції повинні
виходити з того, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 17 Закону України «Про
виконавче провадження», крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.
Частиною четвертою статті 82 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом. Отже,
критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикційна належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні. Таким чином, до юрисдикції
адміністративних судів належать усі
справи з приводу оскарження рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби щодо виконання
судових рішень на підставі виконавчих
документів, виданих судами всіх
юрисдикцій, за винятком тих, які видано
загальними та господарськими судами у
разі звернення до суду сторін
відповідного виконавчого провадження
чи їхніх представників.

Зокрема, ст. 383 Цивільного
процесуального кодексу України
визначено, що сторони виконавчого
провадження мають право звернутися до
суду із скаргою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Як вбачається зі змісту позовної
заяви, спірна постанова про арешт
коштів боржника винесена державним
виконавцем при виконанні судового
наказу про стягнення з ОСОБА_1 (дівоче
прізвище ОСОБА_1) 56052,94 грн. боргу на
користь АКБ «УкрСиббанк», виданого
Ізяславським районним судом
Хмельницької області 15 грудня 2009 року
за результатами судового розгляду
цивільної справи № 2-н/322/09.

Позивач являється боржником у
даному виконавчому провадженні, а тому
вправі звернутися до суду за захистом
своїх прав чи свобод шляхом подання
скарги, що розглядається у порядку,
передбаченому Розділом VII Цивільного
процесуального кодексу України
«Судовий контроль за виконанням
судових рішень».

За таких обставин, даний спір
підлягає розгляду в поряду цивільного
судочинства.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС
України суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
зокрема, якщо заяву не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З врахуванням вище викладеного,
вважаю за необхідне відповідно ст. 109
КАС України відмовити у відкритті
провадження у даній адміністративній
справі, а позовну заяву разом із усіма
доданими до неї матеріалами
невідкладно надіслати позивачу.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 383 Цивільно-процесуального кодексу
України, ст.ст. 4, 17, 181, 109, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження
в адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої
служби Ізяславського районного
управління юстиції Хмельницької
області про скасування постанови
державного виконавця та звільнення
коштів з-під арешту.

Роз'яснити позивачу, що вона вправі
звернутися за вирішенням даного спору
в порядку цивільного судочинства.

Копію даної ухвали невідкладно
надіслати позивачу разом із позовною
заявою та усіма доданими до неї
матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Ізяславський районний суд
Хмельницької області протягом п'яти
днів з дня її отримання.

Суддя: підпис В. І.
Столковський

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: