Справа № 2а-734/09/0101
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року м. Київ
К/9991/22188/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Донця О.Є.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою заступника
прокурора Автономної Республіки Крим
на постанову Алуштинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 11
грудня 2009 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року у справі за позовом прокурора
міста Алушти до Алуштинської міської
ради Автономної Республіки Крим,
виконавчого комітету Алуштинської
міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про
визнання нечинним рішення,

в с т а н о в и л а:

Прокурор міста Алушти звернувся до
суду з позовом до Алуштинської міської
ради Автономної Республіки Крим,
виконавчого комітету Алуштинської
міської ради, третя особа - ОСОБА_2, про
визнання нечинним рішення від 30.01.2009 №49
"Про затвердження акту державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію завершеного будівництвом
об'єкту ОСОБА_2".

Позовні вимоги мотивовано
необґрунтованим відхиленням
Алуштинською міською радою протесту
прокурора від 28.07.2009 №3179вих/09,
принесеного на рішення виконавчого
комітету Алуштинської міської ради від
30.01.2009 №49. Протиправність рішення
виконавчого комітету Алуштинської
міської ради від 30.01.2009 №49, у свою чергу,
мотивовано відсутністю з 01.01.2009 у
виконавчого комітету повноважень на
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів.

Постановою Алуштинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 11
грудня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 26 січня 2011 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі заступник
прокурор Автономної Республіки Крим із
посиланням на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просили скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та постановити
нове, про задоволення позову.

Відповідно до приписів статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України справу розглянуто у
попередньому судовому засіданні без
повідомлення осіб, які беруть участь у
справі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що

рішенням виконавчого комітету
Алуштинської міської ради від 30.01.2009 №49
затверджено акт державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
завершеного будівництвом об'єкта
ОСОБА_2

28.07.2009 Прокурором м. Алушти на вказане
рішення принесено протест, який
мотивовано відсутністю у Виконавчого
комітету Алуштинської міської ради
повноважень для прийняття рішення про
затвердження акту та дозволу на
введення в експлуатацію на момент
прийняття рішення від 30.01.2009 №49, що
слідує з положень статті 30-1 Закону
України "Про планування та забудову
територій", статті 2,17 Порядку прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 08.10.2008 №923.

За результатами розгляду протесту
прокурора прийнято рішення
виконавчого комітету Алуштинської
міської Ради № 45/4 про відхилення
протесту прокурора.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності рішення
виконавчого комітету Алуштинської
міської ради від 30.01.2009 №49 як такого, що
прийнято на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, вважаючи при цьому за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 30-1 Закону України
"Про планування та забудову територій"
в редакції Закону України від 12.12.2006
№434-V, прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
здійснюється приймальними комісіями.
Порядок прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
визначається Кабінетом Міністрів
України відповідно до закону.

Законом України "Про запобігання
впливу світової фінансової кризи на
розвиток будівельної галузі та
житлового будівництва" від 25.12.2008 №800-VI
текст статті 30-1 Закону викладено в
редакції, згідно якою прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється на підставі
свідоцтва про відповідність
збудованого об'єкта проектній
документації, вимогам державних
стандартів, будівельних норм і правил
(далі - свідоцтво), що видається
інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно з пунктом 1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України від
25.12.2008 №800-VI цей Закон набирає чинності
з дня його опублікування, крім абзаців
другого - дев'ятого підпункту 15 пункту 4
цього розділу, які набирають чинності з
14 квітня 2009 року.

Колегія суддів вказує на помилковість
посилання суду апеляційної інстанції
на те, що зміни до статті 30-1 Закону
України "Про планування і забудову
територій" набрали чинності лише з
14.04.2009, оскільки положення Закону
України від 25.12.2008 №800-VI , яким,
відповідно до статті 30-1 Закону внесено
зміни, за своєю структурою знаходиться
поза межами абзаців другого - дев'ятого
підпункту 15 пункту 4 розділу ІІІ
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України від 25.12.2008 №800-VI.

Закон України від 25.12.2008 №800-V
опубліковано в газетах Голос України,
2009, 01, 16.01.2009 №6 та Урядовий кур'єр, 2009, 01,
14.01.2009 №4. За вказаних обставин, на
момент прийняття відповідачем
оскаржуваного рішення положення
статті 30-1 Закону України "Про
планування і забудову територій" діяли
в редакції, згідно з якою прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснювалось інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю за встановленим Кабінетом
Міністрів України порядком.

У той же час, судами попередніх
встановлено, що оспорюваним рішенням
затверджено акт державної приймальної
комісії про прийняття в експлуатацію
жилого будинку, створеної на підставі
рішення виконавчого комітету
Алуштинської міської ради від 26.12.2008
№1060.

Відповідно до пункту 14 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.09.2004 №1243, чинного на момент
прийняття рішення від 26.12.2008 №1060, строк
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта державною
приймальною комісією установлюється
органом виконавчої влади чи органом
місцевого самоврядування, що утворив
комісію, і не повинен перевищувати 30
днів.

За вказаних обставин, виходячи з
принципу дії нормативно-правових актів
у часі, зважаючи на триваючий характер
спірних правовідносин, які розпочалися
до набрання чинності Законом України
від 25.12.2008 №800-VI, а також виходячи з
положень підпунктом 1 пункту "б" частини
першої статті 31 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні" в
редакції, чинній на момент прийняття
відповідачем оскаржуваного рішення,
згідно з якими до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належали делеговані повноваження
щодо прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів у
порядку, встановленому законодавством,
колегія суддів погоджується із
позицією судів попередніх інстанцій
щодо недоведеності з боку прокурора
наявності підстав для захисту
інтересів держави шляхом скасування
рішення виконавчого комітету від 30.01.2009
№49.

Доводи касаційної скарги висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують. Порушень норм
матеріального та процесуального права
при ухваленні оскаржуваних рішень
судами не допущено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу заступника прокурора
Автономної Республіки Крим відхилити,
а постанову Алуштинського міського
суду Автономної Республіки Крим від 11
грудня 2009 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 26 січня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:

З оригіналом згідно.

Помічник судді
О.С. Коломацька