Справа № 0308/19798/12; 2а/161/1/13
Суддя: Савицька Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м.Львів
Справа № 876/4038/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді:
Савицької Н.В.

суддів:
Запотічного І.І., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання
: Гелецького В.П.

позивача:
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Луцьку Волинської області на
постанову Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 22.01.2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку Волинської області
про визнання дій протиправними та
зобов'язання до вчинення дії,-

В С Т А Н О В
И В:

30.11.2012 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку Волинської області
в якому просив визнати відмову в
призначенні пенсії протиправною та
зобов'язати пенсійний орган призначити
з 27.07.2012 року пенсію відповідно до п.1
ст. 5 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих в наслідок
Чорнобильської катастрофи».

Постановою Луцького міськрайонного
суду Волинської області від 22.01.2013 року
позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаною постановою
апелянт Управління Пенсійного фонду
України в м. Луцьку Волинської області
подав апеляційну скаргу, покликаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Апелянт просить суд, постанову суду
першої інстанції скасувати та ухалити
нову якою в задоволенні позову
відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача
ОСОБА_2 просили суд, апеляційну скаргу
залишити без задоволення а постанову
суду без змін.

Інші особи, які беруть участь у справі
в судове засідання на виклик суду не
з'явились хоча, належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що не перешкоджає розгляду
справи у їх відсутності відповідно до
ч.4 ст.196 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи скарги, законність
і обґрунтованість постанови суду,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення виходячи з наступних
підстав.

Позивач 27.12.2012 року подав до пенсійного
органу заяву про призначення пенсії
відповідно до ст. 55 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

11.09.2012 р. рішенням за № 74 комісії для
розгляду питань пов'язаних з
призначеням пенсії ОСОБА_1 відмовлено в
призначенні пенсії у зв'язку з
відсутністю первинних документів,
передбачених порядком подання
документів які підтверджують факт
роботи на ліквідації аварії в зоні
відчуження.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1
віднесений до 3 - третьої категорії осіб
- учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та 18.08.1986
р. по 21.08.1986 р. працював у зоні
відчуження тобто, 4 календарних дні.
(а.с.7-8 )

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» учасники ліквідації
аварії на Чорнобильській АЕС, які
працювали у зоні відчуження з моменту
аварії до 01.07.1986 року незалежно від
кількості робочих днів, а з 01.07.1986 року
по 31.12.1986 року - не менше 5 календарних
днів пенсії надаються із зменшенням
пенсійного віку на 10 років, а учасникам
ліквідації аварії на Чорнобильській
АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року в зоні відчуження від 1
до 5 календарних днів пенсії надаються
із зменшенням пенсійного віку до 5
років.

Отже, чинним законодавством визначено,
що особи які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку.

ч.1 ст.15 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», підставами для
визначення статусу учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС є період роботи
(служби) у зоні відчуження, що
підтверджено відповідними
документами.

Згідно ч. 4 статті 15 вказаного закону
встановлено, що видача довідок про
період роботи (служби) по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, а також на територіях
радіоактивного забруднення, про
заробітну плату за цей період
здійснюється підприємствами,
установами та організаціями
(військкоматами), а про період
проживання на територіях
радіоактивного забруднення, евакуацію,
відселення, самостійне переселення -
органами місцевого самоврядування.

Апеляційний суд вважає, що основним
доказом участі позивача в роботах по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є
дійсне, ніким не оскаржене та не
скасоване посвідчення учасника
ліквідації (категорія 3), видане на ім'я
позивача, яке відповідно до п.2 ч.1 ст.14
Закону України «Про соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи»,
підтверджує статус громадянина, який
постраждав внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користування пільгами, встановленими
Законом №796-ХІІ.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
надані позивачем пенсійному органу для
призначення пенсії посвідчення
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, довідка про
період участі в ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС від 14.12.1992
р. № 298, від 20.05.2011 р. № 47 видані
підприємством де працював позивач у 1986
р. відповідають у повному обсязі
переліку необхідних документів які
подаються при призначенні пенсії
згідно ч. 4 ст. 15 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Виходячи з системного аналізу положень
чинного законодавства та фактичних
обставин справи, колегія суддів
приходить до висновку, що посилання
відповідача як на недотримання
позивачем вимог Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління ПФУ від 25.11.2005
року №22-1, є необґрунтованими. Наявні в
позивача документи, які долучені до
матеріалів справи, містять дані на
підтвердження факту виконання ним
робіт у зоні відчуження та яких є
достатньо для призначення позивачу
пільгової пенсії, передбаченої ст. 55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За наведених обставин ОСОБА_1 має право
на призначення пенсії із зменшенням
пенсійного віку на 5 років, згідно ст.55
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до правильного висновку про наявність
підстав для задоволення позову
оскільки, відповідач протиправно
відмовив позивачу у нарахуванні та
виплаті пенсії як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та помилково не взяв до уваги
вищезазначені докази.

У відповідності до вимог ст. 159 КАС
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Із урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною, доводи
апеляційної скарги зроблених судом
першої інстанції висновків не
спростовують і при ухваленні
оскарженого судового рішення порушень
норм матеріального та процесуального
права ним допущено не було тому,
відсутні підстави для скасування чи
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 160, ст.195, ст.198, ст.205, ст.206,
ст.254 КАС України, суд, -

У Х В А Л
И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Луцьку
Волинської області залишити без
задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду Волинської
області від 22.01.2013 року у справі за №
2а-0308/19798/12/10/0970 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий:
Н.В. Савицька

Судді:
І.І. Запотічний

Р.М. Шавель