Справа № 461/4468/14-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
Справа № 876/5047/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Яворського І.О., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання:
Саламахи О.І.

представника позивача:
ОСОБА_1

представника відповідача:
Берегової Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
представника позивача - ОСОБА_1 на
ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 28 квітня 2014 року про
залишення позовної заяви без розгляду
за позовом ОСОБА_3 до Галицької
районної адміністрації м. Львова про
скасування розпорядження, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся в суд
із зазначеним позовом, в якому просив
частково скасувати розпорядження
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради №762 від 27.06.1997
р. «Про передачу квартир у власність
громадян» в частині додатку в графі під
№47 стосовно передачі квартири АДРЕСА_1
громадянам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 28.04.2014 р. позовну заяву було
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском шестимісячного строку
звернення до суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду
представник позивача - ОСОБА_1 оскаржив
її в апеляційному порядку. Вважає, що
ухвала суду першої інстанції прийняття
з неповним з'ясуванням обставин, що
мають значення для справи, з помилковим
застосуванням норм процесуального
права. Зазначає, що 03.04.2014 р. було подано
адвокатський запит до Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради з метою витребування
копії розпорядження №762 від 27.06.1997 р.,
при цьому звертає увагу суду на той
факт, що раніше таке розпорядження
скаржник не отримував, йому зміст був
скаржнику не відомий, а отже про
порушення своїх прав останній дізнався
лише коли отримав відповідь 14.04.2014 р.
Просить скасувати оскаржувану ухвалу,
а справу направити для продовження
розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача ОСОБА_1, який
підтримав апеляційну скаргу,
представника відповідача Берегову Т.О.,
яка просила апеляційну скаргу залишити
без задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції залишити без змін,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
представник позивача звернувся із
адвокатським запитом від 02.04.2014 р. до
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради, з метою
витребування копії розпорядження №762
від 27.06.1997 р. «Про передачу квартир у
власність громадян».

14.04.2014 р. позивач отримав відповідь
№31-855 від 07.04.2014 р. на вказаний
адвокатський запит та копію витягу з
додатку до даного розпорядження.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуване розпорядження
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради було прийнято
27.06.1997 р., а позов до Галицького
районного суду пред'явлено лише 25.04.2014
р., підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними суд
не вбачав.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його неправильним, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що висновок суду першої
інстанції про відсутність поважних
причин пропуску ОСОБА_3 строку
звернення до суду з даним позовом є
передчасним та необґрунтованим,
оскільки раніше таке розпорядження
позивач не отримував, зміст був не
відомий, тому про порушення своїх прав
останній дізнався лише 14.04.2014 р., що
підтверджується належними доказами у
справі.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що суд першої
інстанції, залишаючи без розгляду
позовну заяву, позбавив позивача
можливості захистити свої права та
інтереси, відповідно порушив його
право на захист прав, свобод та
інтересів і розгляд справи в
адміністративному суді, гарантовані
ст.6 КАС України.

Європейський суд з прав людини у своїй
прецедентній практиці виходить із
того, що положення пункту 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод гарантує
кожному право подати до суду будь-який
позов, що стосується його цивільних
прав і обов'язків. Проте право на суд не
є абсолютним і воно може бути піддане
обмеженням, дозволеним за змістом, тому
що право на доступ до суду за своєю
природою потребує регулювання з боку
держави. Разом з тим, такі обмеження не
повинні впливати на доступ до суду чи
ускладнювати цей доступ таким чином і
такою мірою, щоб завдати шкоди суті
цього права, та мають переслідувати
законну мету. Проявом цього права є
забезпечення для кожної особи
можливості звернутися до суду.

Європейський Суд з прав людини у справі
«Іліан проти Туреччини» зазначає, що
правило встановлення обмежень доступу
до суду у зв'язку з пропуском строку
звернення повинно застосовуватися з
певною гнучкістю і без надзвичайного
формалізму, воно не застосовується
автоматично і не має абсолютного
характеру; перевіряючи його виконання
слід звертати увагу на обставини
справи.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини, а ст.17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
передбачає, що суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувану
ухвала суду першої інстанції необхідно
скасувати як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника
позивача - ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.
Львова від 28 квітня 2014 року про
залишення позовної заяви без розгляду
по справі №461/4468/14-а скасувати, а справу
направити для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
І.О. Яворський

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали був виготовлений
та підписаний 19.08.2014 р.