Справа № 813/4010/13-а
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 р.
Справа № 876/11293/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Кухтея Р. В., Яворського І. О.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерство» на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року в справі за позовом прокурора
Франківського району м. Львова в
інтересах держави в особі Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку до товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерство» про
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2013 року Львівським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву прокурора Франківського
району м. Львова в інтересах держави в
особі Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерство» про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерство» до
державного бюджету України 85000,00 грн.
штрафних санкцій.

В обґрунтування вимог позовної заяви
зазначено, що відповідач у
добровільному порядку не заплатив суму
штрафу, і не скористався правом на
оскарження рішення про накладення
штрафу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07 серпня 2013
року позов задоволено. Постановлено
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерство»
(адреса: 79015, м. Львів, вул. Героїв УПА, 73,
) до Державного бюджету
України 85000,00 (вісімдесят п'ять тисяч)
гривень штрафних санкцій.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
відповідач штраф у добровільному
порядку не сплатив, проте не звертався
до позивача з заявою про продовження
визначеного розпорядженням № 137-ЦА-ДТ-Т
від 28 травня 2012 року терміну для
усунення порушень законодавства про
цінні папери. Також зазначено, що
відповідач не скористався своїм правом
на оскарження розпорядження в судовому
порядку.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - товариством
з обмеженою відповідальністю
«Партнерство», подано апеляційну
скаргу до Львівського апеляційного
адміністративного суду, в якій
висловлено прохання визнати нечинною
оскаржувану постанову та закрити
провадження по справі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказано, що судом першої
інстанції допущено порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного
вирішення справи.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не прибули, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не знаходить підстав для її
задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ст. 70 КАС України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування. Докази, одержані
з порушенням закону, судом при
вирішенні справи не беруться до уваги.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно із ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що уповноваженою особою
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку 28 травня 2012 року
було винесено розпорядження про
усунення порушень законодавства про
цінні папери № 137-ЦА-ДТ-Т у відношенні
товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерство»,
підставою для винесення якого стало
порушення ТзОВ «Партнерство» вимог
пункту 13 глави 2 Ліцензійних умов
провадження професійної діяльності на
фондовому ринку - діяльності з торгівлі
цінними паперами, затверджених
рішенням Комісії від 26 травня 2006 року
за № 346, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 04 серпня 2006 року №
938/12812 (зі змінами) в частині невиконання
вимоги щодо збільшення розміру
статутного капіталу торговця цінними
паперами до розміру, установленого
законодавством щодо цінних паперів.

Згідно розпорядження № 137-ЦА-ДТ-Т, ТзОВ
«Партнерство» повинно було у термін до
28 серпня 2012 року усунути порушення
законодавства про цінні папери та до 04
вересня 2012 року письмово
проінформувати уповноважену особу
Комісії про виконання цього
розпорядження.

У визначений строк ТзОВ «Партнерство»
не усунуло порушення законодавства про
цінні папери та не збільшило розмір
свого статутного капіталу до розміру,
установленого законодавством щодо
цінних паперів, у зв'язку з чим
уповноваженою особою Комісії 20
листопада 2012 року було складено акт №
244-ЦА-УП-Т про правопорушення на ринку
цінних паперів.

Постановою уповноваженої особи
Комісії № 990-ЦА-УП-Т від 06 грудня 2012 року
до ТзОВ «Партнерство» за повторне
невиконання розпорядження про
усунення порушень законодавства про
цінні папери застосовано санкцію у
вигляді штрафу у розмірі 85000,00 грн.

Згідно положень статей 5, 6 Закону
України «Про державне регулювання
ринку цінних паперів в Україні»
державне регулювання ринку цінних
паперів здійснює Національна комісія з
цінних паперів та фондового ринку, яка
здійснює повноваження через
центральний апарат і свої
територіальні органи.

Повноваження Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
визначені статтею 8, відповідно до
пункту 10 якої Комісія має право
надсилати емітентам, особам, які
здійснюють професійну діяльність на
ринку цінних паперів, фондовим біржам
та саморегулівним організаціям
обов'язкові для виконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери та
вимагати надання необхідних
документів відповідно до чинного
законодавства.

Відповідальність юридичних осіб за
правопорушення на ринку цінних паперів
встановлена статтею 11 Закону України
«Про державне регулювання ринку цінних
паперів в Україні», відповідно до
пункту 8 якої Національна комісія з
цінних паперів та фондового ринку
застосовує до юридичних осіб фінансові
санкції за невиконання або несвоєчасне
виконання рішень Національної комісії
з цінних паперів та фондового ринку або
розпоряджень, постанов або рішень
уповноважених осіб Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку щодо усунення порушень
законодавства на ринку цінних паперів -
у розмірі від тисячі до п'яти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. За ті самі дії, вчинені
повторно протягом року - у розмірі від
п'яти до десяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідач штраф у добровільному
порядку не сплатив, оскільки вважає
його накладення незаконним з тих
підстав, що відсутня вина товариства у
невиконанні розпоряджень № 424-УЛ від 12
жовтня 2011 року та № 137-ЦА-ДТ-Т від 28
травня 2012 року про збільшення розміру
свого статутного капіталу до розміру,
установленого законодавством щодо
цінних паперів.

Як вбачається з розпорядження
№137-ЦА-ДТ-Т від 28 травня 2012 року, до
спливу терміну виконання
розпорядження про усунення порушень
законодавства про цінні папери, таке
розпорядження може бути переглянуто
або термін виконання розпорядження
може бути продовжено за письмовим
клопотанням порушника, уповноваженою
особою, якою винесено розпорядження.

Проте відповідач не звертався до
позивача з заявою про продовження
визначеного розпорядженням №137-ЦА-ДТ-Т
від 28 травня 2012 року терміну для
усунення порушень законодавства про
цінні папери.

Листи на адресу відповідача (від 09
серпня 2011 № 05/08/11, від 07 жовтня 2011 року №
01/10/11, від 07 травня 2012 року № 01/05/12), були
надіслані ним до прийняття
розпорядження № 137-ЦА-ДТ-Т від 28 травня
2012 року та після закінчення
визначеного розпорядженням № 424-УЛ від
12 жовтня 2011 року терміну.

Щодо листа відповідача до
уповноваженої особи НКЦПФР від 05
червня 2012 року № 02/06/12, то таким
оскаржувалась лише постанова №
299-ЦА-ДТ-Т від 28 травня 2012 року, а не
розпорядження №137-ЦА-ДТ-Т від 28 травня
2012 року. Постановою Львівського
окружного адміністративного суду від 25
грудня 2012 року у справі № 2а-9577/12/1370 за
позовом Західного територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Партнерство» про
стягнення фінансових санкцій, якою
позовні вимоги задоволено повністю та
стягнено з ТзОВ «Партнерство» штрафні
санкції на суму 17000,00 грн. Дана
постанова набрала законної сили,
згідно ухвали Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 12 червня 2013 року.

Щодо тверджень відповідача про те, що
зверненням до позивача від 21 грудня 2012
року № 07/12/12 ними оскаржувалась
постанова № 990-ЦА-УП-Т від 06 грудня 2012
року, то суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що згідно
представленої копії квитанції така
скарга була скерована відповідачем на
адресу позивача лиш 24 грудня 2012 року,
хоча термін оскарження, про що і
вказано в постанові становить 10 днів.
Відтак відповідачем термін оскарження
постанови про стягнення штрафних
санкцій пропущено. Відповідач не
скористався своїм правом на оскарження
розпорядження № 137-ЦА-ДТ-Т від 28 травня
2012 року та постанови № 990-ЦА-УП-Т від 06
грудня 2012 року в судовому порядку.

Щодо доводів відповідача про те, що
Національна комісія з цінних паперів
та фондового ринку не є
правонаступником Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку і не
має повноважень на застосування
штрафних санкцій на підставі
розпорядження останньої, то суд першої
інстанції вірно вказує, що такі є
помилковими.

Указом Президента України від 23
листопада 2011 року № 1061/2011 ліквідовано
Державну комісію з цінних паперів та
фондового ринку.

Указом Президента України від 23
листопада 2011 року № 1063/2011 створено
Національну комісію з цінних паперів
та фондового ринку, на яку покладено
повноваження по державному
регулюванню ринку цінних паперів та
визначено завдання та функції, які до
цього здійснювала Державна комісія з
цінних паперів та фондового ринку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20 жовтня 2011 року № 1074 затверджено
Порядок здійснення заходів, пов'язаних
з утворенням, реорганізацією або
ліквідацією міністерств, інших
центральних органів виконавчої влади,
який визначає механізм здійснення
заходів, пов'язаних з утворенням,
реорганізацією або ліквідацією
міністерств, інших центральних
органів виконавчої влади (далі - органи
виконавчої влади) та їх територіальних
органів.

Пунктом 6 вказаної постанови
визначено, що у разі ліквідації органу
виконавчої влади і передачі його
завдань та функцій іншим органам
виконавчої влади - права та обов'язки
органів виконавчої влади переходять до
органів виконавчої влади, визначених
відповідним актом Президента України.

Таким чином, на законодавчому рівні
було забезпечено безперервне
виконання функцій держави у сфері
державного регулювання ринку цінних
паперів, відтак Національна комісія з
цінних паперів та фондового ринку
вправі була притягати до
відповідальності юридичних осіб за
правопорушення на ринку цінних
паперів, в тому числі і за не виконання
розпоряджень Державної комісії з
цінних паперів та фондового ринку.

Також суд апеляційної інстанції
зазначає, що доводи відповідача про
пропуск позивачем передбаченого
статтею 250 Господарського кодексу
України строку для застосування
штрафних санкцій є безпідставними
оскільки, постановою № 990-ЦА-УП-Т від 06
грудня 2012 року накладено штраф за
невиконання у термін до 04 вересня 2012
року розпорядження № 137-ЦА-ДТ-Т від 28
травня 2012 року.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для задоволення
позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Партнерство» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 07
серпня 2013 року в справі № 813/4010/13-а- без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
І. О.
Яворський

Р. В.
Кухтей