Справа № 2а-2631/11
Суддя: Середа А. В.
Дата ухвалення: 2014-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-2631/11
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

11.06.2014 року Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області
в складі:

головуючого судді - Середи А.В.,

з участю секретаря - Кот А.А.,

розглянувши справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Кременчуці про визнання дій
протиправними, покладення зобов'язання
вчинення дії щодо нарахування та
виплати щомісячної соціальної
допомоги, як надбавки до пенсії
відповідно до ЗУ «Про соціальний
захист дітей війни»,-

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2010 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вищевказаним
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного Фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука.
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що
він є дитиною війни та згідно зі ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" (далі -Закон) має право на
отримання щомісячної соціальної
допомоги у розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком. Верховна Рада України
своїм Законом №3235-ІУ від 20 грудня 2005
року „Про Державний бюджет України на
2006 рік" стаття 77 та стаття 110 та Законом
України №489-V від 19.12.2006 року „Про
Державний бюджет України на 2007 рік",
стаття 71, пункт 12 та положенням п.п.41
розділу 2 Закону України „Про
Державний бюджет на 2008 рік призупинила
дію ст. 6 Закону України „Про
соціальний захист дітей війни".
Рішеннями Конституційного Суду
України від 9 липня 2007 року № 6-рп/2007 та
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
відповідно положення статті 71 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2007 рік"та п.п.41 Р.2 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", якими була зупинена дія
статті 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", визнані такими, що
не відповідають Конституції (є
неконституційними). Протягом 2009-2010 року
дія ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" взагалі не
зупинялась. Однак, відповідач протягом
2006-2007 року не здійснював виплату
вказаної допомоги, а в 2008-2010р.
здійснював виплату у значно меншому
розмірі, ніж передбачено вказаним
Законом.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, а також на обставини і
підстави викладені в позовній заяві
позивач просив суд визнати
бездіяльність Управління пенсійного
фонду України Автозаводського району в
м.Кременчуці протиправною, зобов'язати
Управління пенсійного фонду України
Автозаводського району в м.Кременчуці
здійснити їй перерахунок пенсії з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування"та провести відповідні
виплати за період з 01.01.2006 року та
довічно, зобов'язавши Управління
пенсійного фонду України
Автозаводського району в м.Кременчуці
починаючи з дня наступного за днем
набрання рішенням суду законної сили
здійснювати йому виплату пенсії з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком щомісячно довічно чи до зміни
розміру вказаної державної соціальної
підтримки дітей війни у встановленому
законодавством порядку, судові витрати
стягнути з відповідача на його користь.

Ухвалою судді Автозаводського
районного суду м.Кременчука ОСОБА_2 від
02 лютого 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2
в частині вимог щодо проведення
перерахунку та виплати підвищення до
пенсії з врахуванням вимог Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни"за період з 01.01.2006 року по 17.06.2010
року були залишені без розгляду, в
іншій частині позовних вимог відкрито
скорочене провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2013 року скасовано ухвалу
Автозаводського районного суду міста
Кременчука Полтавської області від 02
лютого 2011 року.

Позивач в судове засідання не
з'явився, про час місце та розгляду
справи повідомлявся, про причини
неявки суд не повідомляв.

Представник відповідача-Управління
пенсійного фонду України в місті
Кременчуці Полтавської області в
судове засідання не з'явився про час,
дату та місце розгляду справи
керівництво повідомлялось належним
чином, про причини неявки суд не
повідомляли.

Суддя, вивчивши матеріали справи,
доводи, зазначені позивачем, приходить
до наступного.

Позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного Фонду України у
м.Кременчуці, отримує пенсію за віком
та є дитиною війни в розумінні Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначено лише в ч.1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", іншого
нормативно-правового акту, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір немає.

Згідно ст. 7 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Законами України "Про Державний бюджет
України на 2009 рік", "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" Кабінету
Міністрів України надано право
встановлювати розміри соціальних
виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Названа норма передбачає встановлення
в абсолютних сумах розмірів лише тих
виплат, вихідним критерієм розрахунку
яких є розмір мінімальної заробітної
плати. Відповідно її дія не поширюється
на спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни" залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком.

Отже, нарахування та виплата у 2009-2010
роках дітям війни підвищення до пенсії
або щомісячного грошового довічного
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, повинні здійснюватися
відповідно до норм Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленим
цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, якщо не
встановлено, обчислюється з дня, коли
особа дізналась або повинна була
дізнатись про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів .

30 липня 2010 року Законом України «Про
судоустрій та статус суддів від 07 липня
2010 року» зазначений строк звернення з
позовом до адміністративного суду було
скорочено до 6 місяців .

Таким чином перебіг шестимісячного
строку розпочався з 30 липня 2010 року,
оскільки до цієї дати для строк
звернення до суду з адміністративним
позовом був один рік та позивач не був
обізнаний про його скорочення .

Беручи до уваги ухвалу Харківського
адміністративного апеляційного суду
та виходячи з принципу юридичної
визначеності на підставі рішення
Європейського суду з прав людини від 28
березня 2006 року по справі «Мельник про
України» суд вважає за необхідне
застосувати до спірних правовідносин
ч. 2 ст. 99 КАС України судову практику,
яка діяла на час 30 липня 2010 року .

Виходячи з системного аналізу ч.2 ст.19
Конституції України, ч. 2 ст. 3 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та приписів ч.4 ст.9 КАС України,
відповідач у 2009 - 2010 роках не мав
підстав застосовувати постанову
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008р.
за № 530 та був зобов'язаний діяти у
відповідності з приписами діючої норми
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", який має вищу
юридичну силу ніж зазначена постанова,
нараховувати та здійснювати позивачу
доплату до пенсії у розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.19, 22 Конституції України, ст.ст. 3, 6
Закону України „Про соціальний захист
дітей війни ", ст. ст. 6-19, 71,159-163, 167, 186
КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного Фонду України у
м. Кременчуці, Полтавської області -
задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного Фонду України в
Автозаводському районі м. Кременчука в
частині не нарахування та не виплати
позивачу ОСОБА_1 підвищення до пенсії,
передбаченого ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"у період
з 18 грудня 2009 р. по 17 червня 2010 р.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Автозаводському районі
м. Кременчука здійснити перерахунок
пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її на 30%
мінімальної пенсії за віком з розміру,
встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України
„Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" та провести відповідні
виплати за період з 18 грудня 2009 р. по 17
червня 2010 р. з урахуванням вже
проведених виплат за вказаний період.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Харківського
Апеляційного Адміністративного суду
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука Полтавської області
протягом десяти днів з дня її
проголошення, а особою, яка не брала
участь у справі, з моменту отримання
копії постанови.

Суддя: