Справа № 366/1521/14-а
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
366/1521/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Слободян Н.П.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді
Літвіної Н.М.,

Суддів
Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Іванківського районного
суду Київської області від 05 червня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Управління праці та
соціального захисту населення
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області про
визнання бездіяльності протиправною
та зобов'язання зробити перерахунок
допомог та компенсацій,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Іванківської
районної державної адміністрації
Київської області про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання зробити перерахунок
допомог та компенсацій.

Постановою Іванківського районного
суду Київської області від 05 червня 2014
року у задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ОСОБА_3, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, що
підтверджується посвідченням, яке
міститься в матеріалах справи.

Крім того, позивач являється інвалідом
2 групи з 14 травня 2012 року захворювання
пов'язаного з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС), що
підтверджується випискою із акта
огляду МСЕК від 07 червня 2012 року.

Також, позивач постійно проживає в
АДРЕСА_1, яке відноситься до 3 зони
гарантованого добровільного
відселення внаслідок Чорнобильської
катастрофи, що підтверджується
довідкою з місця проживання та копією
паспорта з зареєстрованим місцем
постійного проживання.

ОСОБА_3 посилається на те, що він має
право на виплату щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженим
споживанням продуктів харчування
місцевого виробництва та підсобного
господарства, передбаченої ст. 37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та одноразову компенсацію у розмірі 45
мінімальних заробітних плат та
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
передбаченими ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 1996 року
по 2013 рік включно .

Ухвалою Іванківського районного суду
Київської області від 05 червня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_3 за
період з 1996 року по 15 листопада 2013 рік -
залишено без розгляду

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (в редакції
Закону України від 28 грудня 2007 року N
107-VI) - одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Між тим, Рішеннями Конституційного
Суду України № 6-рп/2007 від 09 липня 2007
року та № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року,
положення ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визнані
такими, що не відповідають Конституції
України, а, отже, є незаконними.

Статтею 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» (у редакції Закону України
від 01 липня 2007 року) якою передбачено,
що одноразова компенсація учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які стали
інвалідами внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та сім'ям, які втратили
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та смерть
яких пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується інвалідам II
групи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат.

Однак, пунктом 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про державний бюджет
України на 2013 рік» встановлено, що у 2013
році норми і положення ст. ст. 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст. ст. 5 та
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», ст. ст. 14, 22, 37 та 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб», ст. 22 Закону
України «Про міліцію», ст. 49 Закону
України «Про прокуратуру», ст. 77 Основ
законодавства України про охорону
здоров'я, ст. 12, 13, 14, 15 та 16 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», ст. 9
Закону України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні», ст. 22 Закону України «Про
пожежну безпеку», ст. 20 Закону України
«Про захист рослин», ст. 43 Гірничого
закону України, ст. 61, 62, 63 та 64 Закону
України «Про жертви нацистських
переслідувань», ст. 3 Закону України
«Про заходи, спрямовані на
забезпечення сталого функціонування
підприємств паливно-енергетичного
комплексу» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Відповідно до рішення Конституційного
суду України у справі № 1-11/2012 від 25
січня 2012 року нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, якими
регулюються бюджетні відносини,
зокрема, питання соціального захисту
за рахунок коштів Державного бюджету
України, є складовою бюджетного
законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4
БК України.

Отже, суди загальної юрисдикції
України під час вирішення справ щодо
соціального захисту прав громадян
повинні застосовувати
нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, прийняті на
підставі і на виконання БК України,
інших законів України, в тому числі
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
підстав для нарахування та виплати
позивачу щомісячної грошової допомоги
у зв'язку з обмеженим споживанням
продуктів харчування місцевого
виробництва та підсобного
господарства, передбаченої ст. 37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та одноразової компенсації у розмірі 45
мінімальних заробітних плат та
щорічної допомоги на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат,
передбаченими, передбаченими ст. 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» немає, а тому в задоволенні
позову відмовлено правомірно.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. ст. 198, 202 КАС України -
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення, зокрема, є
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Іванківського
районного суду Київської області від 05
червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.