Справа № 826/5048/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5048/14
інстанції: Клименчук Н.М.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого - судді: Літвіної Н.М.,
суддів: Ганечко О.М., Хрімлі О.Г.

при секретарі: Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 28 травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної
фінансової інспекції в м. Києві, третя
особа - Комунальне підприємство
«Київтранспарксервіс» про визнання
дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в м.
Києві про визнання дій протиправними.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
травня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ФОП ОСОБА_2, звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, на адресу ДФІ в м. Києві
надійшли звернення прокуратури м.
Києва № 07/1/5-159вих-12 від 18 лютого 2013 року
та № 07/1/1-169вих-13 від 14 березня 2013 року
щодо проведення перевірки повноти
надходження платежів за паркування та
дотримання бюджетного законодавства
при використанні коштів на виконання
робіт на закупівлю товарів КП
«Київтранспарксервіс».

За результатами проведеної перевірки
ДКРС складено довідку № 26-11-17-17/5374 від 17
квітня 2013 року перевірки повноти
надходження платежів за паркування та
дотримання бюджетного законодавства
при використанні коштів на виконання
робіт та закупку товарів КП
«Київтранспарксервіс» якою
встановлено, що відповідно до наданих
до перевірки 8 рапортів о/у ВДСБЕЗ
Солом'янського РУ ГУ МВС України в
м.Києві, яким встановлено розбіжність
між фактичною кількістю автомобільних
місць передбачених договорами
укладеними між ФОП ОСОБА_2 та КП
«Київтранспарксервіс» в 2012 році №
ДНС-2012-12/178 (кількість місць по договору
- 28, фактично - 50, розбіжність - 22) та 2013 №
ДНС-2012-12/191 (кількість місць по договору
- 28, фактично - 50, розбіжність - 22); в 2012
році № ДНС-2012-12/191 (кількість місць по
договору - 40, фактично - 76, розбіжність -
36) та в 2013 році договором №ДНС-2012-12/190
(кількість місць по договору - 40,
фактично - 76, розбіжність - 36).

Тобто, КП «Київтранспарксервіс»
недоотримало плату в розмірі 6, 5 грн. на
добу в 2012 році за експлуатацію 296
паркувальних місць на загальну суму
570960грн. та в 2013 році за експлуатацію 260
паркувальних місць за період з 01 січня
2013 року по 03 квітня 2013 року на загальну
суму 157 170, 00 грн.

Вважаючи свої права порушеними позивач
звернувся за захистом своїх прав та
законних інтересів та просить
скасувати спірну довідку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» - головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Згідно з вимогами ст. 3 КАС України -
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 17 КАС
України - юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема, спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Акт державного чи іншого органу - це
юридична форма рішень цих органів,
тобто офіційний письмовий документ,
який породжує певні правові наслідки,
спрямований на регулювання тих чи
інших суспільних відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин.

Залежно від компетенції органу, який
прийняв такий документ, і характеру та
обсягу відносин, що є врегульованими
ним, акти поділяються на нормативні і
такі, що не мають нормативного
характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий
уповноваженим державним чи іншим
органом у межах його компетенції
офіційний письмовий документ, який
встановлює, змінює чи скасовує норми
права, носить загальний чи локальний
характер та застосовується
неодноразово.

Що ж до актів ненормативного характеру
(індивідуальних актів), то вони
породжують права і обов'язки тільки у
того суб'єкта (чи визначеного ними
певного кола суб'єктів), якому вони
адресовані.

Як вбачається зі змісту позовних вимог,
позивач оскаржує довідку № 26-11-17-17/5374
від 17 квітня 2013 року перевірки повноти
надходження платежів за паркування та
дотримання бюджетного законодавства
при використанні коштів на виконання
робіт та закупку товарів КП
«Київтранспарксервіс».

Проте, вищезазначена довідка, є такою,
що не створює юридичних наслідків,
тобто не встановлює, змінює або
скасовує норми права чи породжує права
та обов'язки суб'єкта, якому вона
адресована, а лише фіксує певні факти.

Відповідно до п. п. 1 та 7 ст. ст. 1 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» - органу державного
фінансового контролю надається право,
зокрема, пред'являти керівникам та
іншим особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства, вилучати в судовому
порядку до бюджету виявлені ревізіями
приховані і занижені валютні та інші
платежі, ставити перед відповідними
органами питання про припинення
бюджетного фінансування і
кредитування, якщо отримані
підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства;.

Тобто, офіційним письмовим документом,
який породжує юридично значимі
наслідки є вимога щодо усунення
порушень фінансової дисципліни.

Крім того, зазначена довідка складена
відносно КП «Київтранспарксервіс»
щодо повноти надходжень платежів за
паркування та дотримання бюджетного
законодавства при використанні коштів
на виконання робіт на закупку товарів

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КАС України
- позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Отже, ФОП ОСОБА_2 є неналежним позивачем
у даній справі, оскільки відповідач
жодним чином не порушив її права та
інтереси, а, отже, адміністративний
позов задоволенню не підлягає.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 28
травня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 26
серпня 2014 року.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Ганечко О.М.