Справа № 806/1926/14
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Липа
Суддя-доповідач:Бучик А.Ю.
УХВАЛА

іменем України

"26" серпня 2014 р.
Справа № 806/1926/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Бучик А.Ю.

суддів:
Майора Г.І.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"10" липня 2014 р. у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Бердичеві та Бердичівському районі
Житомирської області про визнання
протиправними та скасування рішень ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 10 липня 2014
року визнано протиправними та
скасовано рішення управління
Пенсійного фонду України в м. Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області "Про застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне подання
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку" у
строки визначені законодавством за №№
122, 123, 124, 125, 126, 127 від 04 квітня 2014 року.

В апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області просить скасувати вказану
постанову через порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
актом управління Пенсійного фонду
України в м. Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області №46 від 04 квітня 2014 року
встановлено, що ФОП ОСОБА_3 порушено
терміни подання первинної звітності по
персоніфікованому обліку відомостей
про застрахованих осіб в системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, а саме:
комплект первинної звітності по
персоніфікованому обліку за 2004 рік
(термін подання звітності 01.04.2005 року),
комплект первинної звітності по
персоніфікованому обліку за 2005 рік
(термін подання звітності 01.04.2006 року),
комплект первинної звітності по
персоніфікованому обліку за 2006 рік
(термін подання звітності 01.04.2007 року),
комплект первинної звітності по
персоніфікованому обліку за 2007 рік
(термін подання звітності 01.04.2008 року),
комплект первинної звітності по
персоніфікованому обліку за 2008 рік
(термін подання звітності 01.04.2009 року),
комплект первинної звітності по
персоніфікованому обліку за 2009 рік
(термін подання звітності 01.04.2010 року),
які фактично подані позивачем 04.04.2014
року.

На підставі вказаного акта
відповідачем прийнято рішення від 04
квітня 2014 року за №№ 122, 123, 124, 125, 126, 127
"Про застосування фінансових санкцій
за несвоєчасне подання відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку" та
застосовано фінансові санкції в
розмірі 1020,00 грн.

У період до 1 січня 2011 року відносини, що
виникали між суб'єктами системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, регулювалися
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Вказаним Законом визначалися платники
страхових внесків, порядок їх
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Згідно з пунктом 4 статті 17 Закону,
пунктом 5.1 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками і
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в Пенсійний фонд України,
затвердженої постановою правління
Пенсійного фонду України 19.12.2003р. № 21-1,
платники подають до органу Пенсійного
фонду для реєстрації протягом 20
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця, розрахунок
зобов'язань зі сплати збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в якому вказуються
самостійно обчислені суми зобов'язань.

Статтею 20 Закону визначено порядок
обчислення та сплати страхових
внесків. В абзаці 1 частини 6 цієї статті
зазначено, що страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду.

Частинами 1, 2, 5, 9 статті 106 Закону
передбачалось, що у разі виявлення
своєчасно несплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею.

Згідно з пунктом 5 частини дев'ятої
статті 106 Закону, за неподання,
несвоєчасне подання, подання не за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів ПФУ накладається штраф у
розмірі 10 відсотків суми страхових
внесків, які були сплачені або
підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу;

1 січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визнано такими, що
втратили чинність, частини 1 - 9 статті 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Абзацом 5 пункту 7 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", що набрав чинності з 1
січня 2011 року, встановлено, що
стягнення заборгованості із сплати
страхових внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Згідно зі статтею 58 Конституції
України, закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Системний аналіз наведених норм
законодавства дає підстави вважати, що
органи пенсійного фонду можуть
стягувати ті недоїмки, штрафи та пеню,
які виникли до 1 січня 2011 року. Механізм
стягнення цих сум відповідає змісту
статті 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та застосовується з
посиланням на пункт 7 Перехідних
положень Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Органи пенсійного фонду з 1 січня 2011
року не вправі за порушення, вчинені до
та після 1 січня 2011 року, нараховувати
штрафи та пені, визначені статтею 106
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", оскільки передбачені
відповідними нормами склади
правопорушень та санкції втратили
чинність, і їх застосування з 1 січня 2011
року суперечить статті 58 Конституції
України незважаючи на зміст пункту 7
Перехідних положень Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Оскільки судом встановлено, що спірні
рішення прийняті відповідачем щодо
правовідносин, які виникли протягом
2004-2009 років та після набрання чинності
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування", яким
скасовано відповідальність
страхувальника за вчинення
відповідних дій (бездіяльності), то суд
першої інстанції обґрунтовано
скасував зазначені рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Бердичеві
та Бердичівському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "10" липня 2014
р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
А.Ю.Бучик

судді: (підпис)
Г.І. Майор

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ А.Ю.Бучик

Роздруковано та надіслано:

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в м.Бердичеві та
Бердичівському районі Житомирської
області
вул.Л.Карастоянової,29,м.Бердичів,Житоми
рська область,13312

- ,