Справа № 826/9612/14
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2014 року № 826/9612/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., при секретарі судового
засідання Хрімлі К.О., за участю
представників сторін:
від позивача: Пімахової Д.В.
(дов. від 24.06.2014р. №81 )
від відповідача: Мухи С.І. (дов.
від 29.08.2013р. №1006/9401-03)
розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго» до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників про
визнання протиправною та скасування
податкової вимоги та рішення про опис
майна у податкову заставу.
На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в
судовому засіданні 12.08.2014 року в 10 год. 36
хв. проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено,
про що повідомлено сторін після
проголошення вступної та резолютивної
частини постанови в судовому засіданні
з урахуванням вимог ч.2 ст. 167 КАС
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Державне
підприємство «Національна енергетична
компанія «Укренерго» (далі по тексту
також - позивач) з позовом до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
(надалі також - відповідач), в якому
просило визнати протиправною та
скасувати податкову вимогу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників від
18.06.2014р. № 175-25 та рішення про опис майна
у податкову заставу від 18.06.2014р. №
В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що вимога відповідача та
рішення про опис майна у податкову
заставу є незаконними та підлягають
скасуванню у судовому порядку, позаяк
їх дія порушує законні права та
інтереси позивача. Позов просив
задовольнити у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову
заперечував з мотивів
необґрунтованості та безпідставності.

Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає задоволенню з огляду
про наступне.

Матеріалами справи встановлено,
що відповідачем проведено
документальну виїзну позапланову
перевірку ДП «НЕК «Укренерго» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
договірних взаємовідносин з
Представництвом «Далековод Д.Д.» () за період січень-лютий 2012
року.

За наслідком перевірки оформлено
акті від 26.12.2013р. № 1530/41-10/00100227.

У зв'язку з незгодою з висновками
перевірки 08.01.2014р. ДП «НЕК «Укренерго»
подано заперечення на акт перевірки №
06/01-3-1/21.

За наслідками розгляду
заперечень позивача, листом від
14.01.2014р. №1382/10/41-120, висновки акту
перевірки такими та залишено без змін.

На підставі висновків акту
перевірки від 26.12.2013р. № 1530/41-10/00100227
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 16.01.2014р.
№ про донарахування ДП «НЕК
«Укренерго» податкового зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 7 513
812,00 грн. і застосування до нього
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 3 756
906,00 грн.

Не погоджуюсь з правомірністю
податкового повідомлення рішення
№ позивач оскаржив його у
судовому порядку.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
25.02.2014р. у справі № 826/681/14
адміністративний позов ДП «НЕК
«Укренерго» задоволено повністю,
визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення - рішення
відповідача від 16.01.2014р. № .

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2014 у
справі № 826/681/14 за результатом розгляду
апеляційної скарги відповідача
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 25.02.2014р. скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову
ДП «НЕК «Укренерго».

Проте не погоджуючись з
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05.06.2014р., ДП
«НЕК «Укренерго» подано касаційну
скаргу до Вищого адміністративного
суду України.

Разом з тим встановлено, що з метою
уникнення нарахування пені відповідно
до п.129 Податкового кодексу України,
застосування податкової застави,
13.06.2014р. позивачем здійснено сплату
нарахованого грошового зобов'язання
згідно податкового
повідомлення-рішення від 16.01.2014р.
№ в сумі 11 270 718,00грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 13.06.2014р. № 660.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено, що позивачем було
сплачено нараховану відповідачем суму
в повному обсязі, а саме
донарахованого податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 7 513 812,00грн. та штрафні
санкції в сумі 3 756 906грн.

Водночас, як свідчать фактичні
обставини справи, позивачем 13.06.2014р.
позивачем до Окружного
адміністративного суду міста Києва
подано позовну заяву до
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників з
аналогічного предмету (про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
16.01.2014р. №), але з інших підстав.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16.06.2014р. відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/8410/14 з розгляду зазначеної
позовної заяви.

Разом з тим, 18.06.2014р. відповідачем
винесено податкову вимогу за несплату
грошового зобов'язання (штрафні
санкції) в сумі 1 212 213,73грн., а також
рішення про опис майна у податкову
заставу, які вважаємо незаконними з
огляду на наступне. Позивач
категорично не погоджуючись із
правомірністю спірних рішень
звернувся з даним позовом до Окружного
адміністративного суду міста Києва.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із
наступного.

Як вбачається зі змісту
податкової вимоги, сума 1 212 213,73грн. є
боргом за вже сплачені ДП «НЕК
«Укренерго» штрафні санкції, так як ця
сума відповідачем внесена саме у графу
«штрафні санкції», графи «основний
платіж» та «пеня» містять записи « 0
грн.».

Відповідно до пункту 131.2.
Податкового кодексу України при
погашенні суми податкового боргу (його
частини) кошти, що сплачує такий
платник податків, у першу чергу
зараховуються в рахунок податкового
зобов'язання. У разі повного погашення
суми податкового боргу кошти, що
сплачує такий платник податків, в
наступну чергу зараховуються у рахунок
погашення штрафів, в останню чергу
зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує
встановленої цим пунктом черговості
платежів або не визначає її у
платіжному документі (чи визначає з
порушенням зазначеного порядку),
контролюючий орган самостійно
здійснює такий розподіл такої суми у
порядку, визначеному цим пунктом.

Як вбачається із копії платіжного
доручення від 13.06.2014р. № 660,
призначенням платежу є саме сплата
грошових зобов'язань за актом
перевірки від 26.12.2013р., що свідчить про
належне виконання позивачем
встановлену пунктом 131.2 Податкового
кодексу України черговість платежів.

Проте, фактичні обставини справи
свідчать проте, що відповідачем
самостійно здійснено розподіл такої
суми та стягнуто в порушення пункту 131.2
ПКУ кошти за іншим призначенням, в
результаті чого винесено податкову
вимогу про несплачені частково штрафні
санкції.

В межах розгляду справи
підтверджено, що будь-яких документів
стосовно нарахування або погашення
податкового боргу за іншими
податковими зобов'язаннями, окрім
визначених у вказаному податковому
повідомленні-рішенні до позивача не
надходило.

Пунктом 56.18 статті 56 ПКУ
встановлено, що з урахуванням строків
давності платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до
суду з позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу
податкове зобов'язання вважається
неузгодженим до дня набрання судовим
рішенням законної сили.

Крім того, відповідно пп. 4.4
Порядку направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків, затвердженого
наказом ДПА України від 22.12.2010р. № 985 та
зареєстрованого у Мін'юсті 30.12.2010р. за
№1440/18735 (далі - Порядок), у разі
звернення платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення за
умови надходження до органу державної
податкової служби ухвали суду про
порушення провадження у справі за
позовом платника податків не пізніше
настання граничного строку сплати,
зазначеного в податковому
повідомленні-рішенні, структурний
підрозділ, який склав таке податкове
повідомлення-рішення, у день отримання
ухвали вносить відповідні дані до
реєстру податкових повідомлень-рішень.

При цьому сума грошового
зобов'язання в той самий день
виводиться з реєстру податкових
повідомлень-рішень та обліковується в
окремому реєстрі до дня набрання
рішенням суду законної сили.

У разі надходження до органу
державної податкової служби ухвали
суду про порушення провадження у
справі за позовом платника податків
після закінчення граничного строку
сплати сума грошового зобов'язання,
нарахована в картці особового рахунку
платника податків, підлягає виведенню
з неї до окремого реєстру, де вона
міститься до дня набрання судовим
рішенням законної сили.

Беручи до уваги, на момент
винесення спірних рішень, ухвалою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 16.06.2014р. відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/8410/14 з розгляду позовної заяви про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
16.01.2014 №, відповідач мав вивести
суму грошового зобов'язання із картки
особового рахунку платника податків ДП
«НЕК «Укренерго».

Таким чином, оскільки податкове
зобов'язання не набуло статусу
податкового боргу, то прийняття
рішення про опис майна у податкову
заставу є необґрунтованим та не носить
правового підґрунтя.

Відповідно до зазначеного,
оскільки грошове зобов'язання
вважається неузгодженим до набрання
судовим рішенням законної сили,
винесені податкова вимога та рішення
про опис майна у податкову заставу
підлягають скасуванню, оскільки є
такими, що суперечать вимогам статей 56,
57 Податкового кодексу України та
пункту 4.4. Порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
оспорюваних рішень.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та
скасувати податкову вимогу
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників від
18.06.2014р. № 175-25 та рішення про опис майна
у податкову заставу від 18.06.2014р.
№11606/10/28-10-25-17.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур