Справа № 819/1454/13-а
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2014 року
Справа №
10286/13 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Каралюса В.М., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу суб'єкта господарської
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21.06.2013 року
у справі за позовом суб'єкта
господарської діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Тернопільської області
Державної податкової служби про
визнання незаконними дій щодо
проведення перевірки, визнання
протиправним та скасування наказу про
проведення перевірки та визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування адміністративного арешту
майна, -

В С Т А Н О В И В:

Суб'єкт господарської діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Тернопільської області Державної
податкової служби (далі - відповідач,
ТОДПІ), про визнання незаконними дій
щодо проведення перевірки, визнання
протиправним та скасування наказу №1704
від 27.05.2013 року про проведення
перевірки та визнання протиправним та
скасування рішення №12435 від 29.05.2013 року
про застосування адміністративного
арешту майна.

Тернопільський окружний
адміністративний суд постановою від
21.06.2013 року в задоволенні позову
відмовив.

Позивач, не погодившись з даним
рішенням окружного суду, оскаржив його
в апеляційному порядку, обґрунтовуючи
вимоги апеляційної скарги тим, що наказ
про проведення документальної
позапланової перевірки, який винесений
відповідачем, є незаконним, оскільки
він (позивач) з передбачених законом
підстав не надав відповіді на запит
відповідача, тому що в цьому запиті не
зазначені підстави для витребування
документів (підстави для надіслання
запиту). Крім того, збільшення розмірів
податкового кредиту не є фактом, який
свідчить про можливі порушення
податкового законодавства, оскільки
розмір податкового кредиту є різним
кожного місяця та залежить від
результатів господарської діяльності
за звітний період і не має законодавчо
встановлених меж. Відтак, позивач
вважає, що підстави для проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки відповідачем були відсутні і
він правомірно не допустив 28.05.2013 року
посадових осіб Тернопільської ОДПІ до
проведення перевірки та письмово
повідомив відповідачу про свої дії,
детально обґрунтувавши їх. Отже
застосований відповідачем 29.05.2013 року у
зв'язку із відмовою платника податків
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення перевірки арешт майна
платника податків також є незаконним.
Тому позивач просить оскаржувану
постанову суду першої інстанції
скасувати та задовольнити позов.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
суб'єкт господарської діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) зареєстрований як
фізична особа - підприємець виконавчим
комітетом Тернопільської міської ради
29.09.2010 року, про що свідчать свідоцтво
про державну реєстрацію НОМЕР_2 та
витяг з ЄДР. А також, згідно довідки
№38314 від 01.10.2010 року взятий на
податковий облік в Тернопільській
об'єднаній державній податковій
інспекції з 01 жовтня 2010 року.

30.04.2013 року позивачем отримано запит
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Тернопільської
області Державної податкової служби
від 29.04.2013 року № 10475/17-400, в якому,
відповідно до пп.16.1.5 п.16.1 ст.16, пп.20.1.6.
п.20.1 ст.20, п.73.3 ст.73 ПК України, вказано,
що за результатами аналізу податкової
декларації з податку на додану
вартість за лютий 2013 року виявлено
факти, що свідчать про можливі
порушення податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на органи
державної податкової служби.
Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція просила з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період з 01.11.2012 року по
30.11.2012 року, а також підтвердження
відносин, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювались, для з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку, надати пояснення та
документальні підтвердження щодо
причин різкого збільшення податкового
кредиту та здійснення господарських
операцій і надати перелічені
документи. Оскільки в абзаці 2 запиту
було допущено описку, а саме при
зазначені періоду за який необхідно
документально підтвердити
господарські відносини з платниками
податків, помилково вказано - «з 01.11.2012
року по 30.11.2012 року», то 16 травня 2013 року
позивачу повторно було вручено даний
запит із виправленням допущеної описки
- «за період з 01.02.2013 року по 28.02.2013 року».

Листом від 20.05.2013 року № 42 позивач
повідомив ТОДПІ, що збільшення
розмірів податкового кредиту не є
фактом, який свідчить про можливі
порушення податкового законодавства,
оскільки розмір податкового кредиту є
різним кожного місяця, залежить від
результатів діяльності за звітний
період і не має законодавчо
встановлених меж, жодним із
законодавчих чи підзаконних
нормативних актів зміна розміру
податкового кредиту не визначена, як
факт, що може свідчити про порушення
норм податкового законодавства, як не
встановлено яке збільшення
податкового кредиту є різким. А також,
зауважив, що запит від 29.04.2013 року №
10475/17-40 складено з порушенням п. 73.3. ст. 73
ПК України. Тобто позивач фактично не
надав пояснень та їх документального
підтвердження.

27.05.2013 року Тернопільською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Тернопільської області Державної
податкової служби прийнято наказ № 1704
«Про проведення документальної
позапланової виїзної перевірки СГД-ФО
ОСОБА_1», яким, відповідно до пп. 20.1.4.
п.20.1. ст.20., пп.75.1.2. п.75.1. ст.75, пп.78.1.1. п.78.1.
ст.78. ПК України та аналітичної довідки
від 29.04.2013 року № 76 начальника відділу
оподаткування самозайнятих осіб,
управління оподаткування фізичних
осіб Тернопільської ОДПІ призначено
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача по питанню правомірності
формування податкового кредиту та
податкового зобов'язання за період з
01.02.2013 року по 28.02.2013 року, терміном 5-ть
робочих днів з 28.05.2013 року.

28.05.2013 року суб'єкт господарської
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 не
допустив посадових осіб органу ДПС до
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки, про що
складено відповідний акт від 28.05.2013
року № 108.

В цей же день листом № 43 позивач
повідомив відповідача про мотиви своїх
дій щодо не допуску посадових осіб
органу ДПС до перевірки, оскільки
вважає, що проведення даної перевірки є
безпідставним.

Рішенням від 29.05.2013 року № 12435, на
підставі п.94.2 ст.94 ПК України у зв'язку з
відмовою платника податків від допуску
посадових осіб органу ДПС застосовано
умовний адміністративний арешт майна
СГД-ФО ОСОБА_1, що перебуває (розміщене,
зберігається) за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно пп.8. п.4. Положення про
Міністерство доходів і зборів України,
затвердженого Указом Президента
України від 18 березня 2013 року № 141/2013
(далі - Положення) Міністерство доходів
і зборів України відповідно до
покладених на нього завдань здійснює
контроль за додержанням податкового і
митного законодавства, законодавства
щодо адміністрування єдиного внеску та
в межах своїх повноважень - іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на Міндоходів України.

Підпунктом 20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України надано право органам
ДПС проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом.

Згідно п.п.20.1.6 п.20.1 ст.20 ПК України
органи ДПС мають право для здійснення
функцій, визначених податковим
законодавством, отримувати безоплатно
від платників податків, у тому числі
благодійних та інших неприбуткових
організацій, у порядку, визначеному цим
Кодексом, інформацію, довідки, копії
документів (засвідчені підписом
платника податків або його посадовою
особою та скріплені печаткою (за
наявності) про фінансово-господарську
діяльність, отримувані доходи, видатки
платників податків та іншу інформацію,
пов'язану з обчисленням та сплатою
податків, дотриманням вимог іншого
законодавства, здійснення контролю за
яким покладено на органи державної
податкової служби, а також фінансову та
статистичну звітність, в порядку та на
підставах, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 16.1.5 п.16.1 ст.16 ПК України
передбачений обов'язок платника
податків подавати на належним чином
оформлену письмову вимогу
контролюючих органів (у випадках,
визначених законодавством) документи з
обліку доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних із визначенням
об'єктів оподаткування (податкових
зобов'язань), первинні документи,
регістри бухгалтерського обліку,
фінансову звітність, інші документи,
пов'язані з обчисленням та сплатою
податків та зборів. У письмовій вимозі
обов'язково зазначаються конкретний
перелік документів, які повинен надати
платник податків, та підстави для їх
надання.

Для інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності державної
податкової служби використовується
інформація, що надійшла, між іншим, від
платників податків та податкових
агентів, зокрема інформація що
міститься в податкових деклараціях,
розрахунках, інших звітних документах,
пп.72.1.1.1. пп.72.1.1. п.72.1. ст.72 ПК України.

За змістом п.73.3 ст.73 ПК України органи
державної податкової служби мають
право звернутися до платників податків
та інших суб'єктів інформаційних
відносин із письмовим запитом про
подання інформації (вичерпний перелік
та підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на органи державної
податкової служби функцій, завдань, та
її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав:

1) за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби;

2) для визначення рівня звичайних цін на
товари (роботи, послуги) під час
проведення перевірок;

3) виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу
про ненадання таким платником податків
податкової накладної покупцю або про
порушення правил заповнення
податкової накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим
Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його
надіслано поштою листом з
повідомленням про вручення за
податковою адресою або надано під
розписку платнику податків або іншому
суб'єкту інформаційних відносин або
його посадовій особі.

Платники податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
запит.

Інформація на запит органу державної
податкової служби надається
Національним банком України, іншими
банками безоплатно у порядку і обсягах,
встановлених Законом України «Про
банки і банківську діяльність».

Порядок отримання інформації органами
державної податкової служби за їх
письмовим запитом визначається
Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок визначений згідно
постанови Кабінету Міністрів України
№1245 від 27.12.2010 року «Про затвердження
Порядку періодичного подання
інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом» (далі - Порядок).

Пунктом 10 Порядку передбачено, що запит
щодо отримання податкової інформації
від платників податків та інших
суб'єктів інформаційних відносин
оформляється на бланку органу
державної податкової служби та
підписується керівником (заступником
керівника) зазначеного органу.

У запиті зазначаються: посилання на
норми закону, відповідно до яких орган
державної податкової служби має право
на отримання такої інформації;
підстави для надіслання запиту; опис
інформації, що запитується, та в разі
потреби перелік документів, що її
підтверджують.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на запит
податкового органу у випадку, зокрема,
непідписання останнього керівником
(заступником керівника) органу ДПС,
відсутністю переліку інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстав для
надіслання запиту.

Підпунктом «б» п.2.2 Регламенту
комплексного відпрацювання сум
податкового кредиту з податку на
додану вартість, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 25.01.2010р. № 34 (далі -
Регламент), передбачено, що відбір
платників ПДВ, які допустили різке
збільшення податкового кредиту,
здійснюється за критерієм: для
платників ПДВ - фізичних осіб -
збільшення суми податкового кредиту (р.
17 податкової декларації з податку на
додану вартість) звітного (податкового)
періоду порівняно із сумою податкового
кредиту попереднього звітного
(податкового) періоду на 100 тис. грн. або
в два і більше разів, та задекларована у
звітному (податковому) періоді сума
усього податкового кредиту складає 50
тис. грн. і більше.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковий кредит відповідача
становив за січень 2013 року - 39967,00 грн. та
лютий 2013 року - 88368,00 грн.. Таким чином,
задекларована у лютому 2013 року сума
податкового кредиту склала більше 50
тис. грн. і збільшення суми податкового
кредиту за цей період порівняно із
сумою податкового кредиту за січень 2013
року становило більш ніж в два рази
більший.

За змістом п.п.3.2.1 п.3.2 Регламенту
впродовж 3 робочих днів після отримання
від підрозділів оподаткування
юридичних (фізичних) осіб висновків за
результатами перевірки звітності
платників разом із ймовірними схемами
ухилення від оподаткування приймають
рішення щодо черговості та порядку
здійснення перевірочних заходів
стосовно діяльності цих платників.

Таким чином, різке збільшення
податкового кредиту (у визначених
межах) є фактом, який може свідчити про
можливі порушення відповідного
законодавства, а отже в ТОДПІ була
наявна підстава для надіслання
платнику податків письмового запиту
про подання інформації.

Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України
Органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки
проводяться органами державної
податкової служби в межах їх
повноважень виключно у випадках та у
порядку, встановлених цим Кодексом, а
фактичні перевірки - цим Кодексом та
іншими законами України, контроль за
дотриманням яких покладено на органи
державної податкової служби.

Порядок проведення документальних
позапланових перевірок визначено ст.78
ПК України, пп.78.1.1. п.78.1. якої
встановлено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин, зокрема - за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби протягом 10
робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно п.78.4. ст.78 ПК України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
органу державної податкової служби
приймає рішення, яке оформлюється
наказом. Право на проведення
документальної позапланової перевірки
платника податків надається лише у
випадку, коли йому до початку
проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку копію наказу про
проведення документальної
позапланової перевірки.

За змістом п.81.1 ст.81 ПК України посадові
особи органу державної податкової
служби мають право приступити до
проведення документальної виїзної
перевірки, фактичної перевірки за
наявності підстав для їх проведення,
визначених цим Кодексом, та за умови
пред'явлення або надіслання у випадках,
визначених цим Кодексом, таких
документів: направлення на проведення
такої перевірки, в якому зазначаються
дата видачі, найменування органу
державної податкової служби, реквізити
наказу про проведення відповідної
перевірки, найменування та реквізити
суб'єкта (прізвище, ім'я, по батькові
фізичної особи - платника податку, який
перевіряється) або об'єкта, перевірка
якого проводиться, мета, вид
(документальна планова/позапланова або
фактична), підстави, дата початку та
тривалість перевірки, посада та
прізвище посадової (службової) особи,
яка проводитиме перевірку. Направлення
на перевірку у такому випадку є дійсним
за наявності підпису керівника органу
державної податкової служби або його
заступника, що скріплений печаткою
органу державної податкової служби;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які
зазначені в направленні на проведення
перевірки.

Непред'явлення або ненадіслання у
випадках, визначених цим Кодексом,
платнику податків (його посадовим
(службовим) особам або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції) цих документів
або пред'явлення зазначених
документів, що оформлені з порушенням
вимог, встановлених цим пунктом, є
підставою для недопущення посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
документальної виїзної або фактичної
перевірки.

Відмова платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) від допуску до перевірки на
інших підставах, ніж визначені в абзаці
п'ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред'явленні направлення платнику
податків та/або посадовим (службовим)
особам платника податків (його
представникам або особам, які фактично
проводять розрахункові операції) такі
особи розписуються у направленні із
зазначенням свого прізвища, імені, по
батькові, посади, дати і часу
ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або
посадових (службових) осіб платника
податків (його представників або осіб,
які фактично проводять розрахункові
операції) розписатися у направленні на
перевірку посадовими (службовими)
особами органу державної податкової
служби складається акт, який засвідчує
факт відмови. У такому випадку акт про
відмову від підпису у направленні на
перевірку є підставою для початку
проведення такої перевірки.

Таким чином, дії посадових осіб ОДПІ по
проведенню (намаганню провести)
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача були правомірними,
оскільки останній не мав правових
підстав для їх не допуску до перевірки.

Крім того, відповідно до п.94.1 ст.94 ПК
України адміністративний арешт майна
платника податків (далі - арешт майна) є
винятковим способом забезпечення
виконання платником податків його
обов'язків, визначених законом. Однією
з підстав застосування арешту майна
відповідно до п.п.94.2.3 п.94.2 цієї ж статті
є відмова платника податків від
проведення документальної перевірки
за наявності законних підстав для її
проведення або від допуску посадових
осіб органу ДПС.

До позивача було застосовано умовний
арешт майна, який абзацом 3 п.94.5 ст.94 ПК
України визначається як обмеження
платника податків щодо реалізації прав
власності на таке майно, який полягає в
обов'язковому попередньому отриманні
дозволу керівника відповідного органу
ДПС на здійснення платником податків
будь-якої операції з таким майном.

Отже, у відповідача були наявні законні
підстави для проведення перевірки,
відтак Тернопільською ОДПІ правомірно
прийнято рішення №12435 від 29.05.2013 року
«Про застосування адміністративного
арешту майна платника податків» у
зв'язку з відмовою платника податків
від допуску посадових осіб органу
державної податкової служби до
проведення перевірки.

Таким чином, суд першої інстанції повно
та правильно встановив обставини
справи, дав їм належну оцінку і вірно
застосував відповідні положення
матеріального права.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу суб'єкта
господарської діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 залишити без задоволення,
а постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21.06.2013 року
у справі № 819/1454/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді В.М. Каралюс

З.М. Матковська