Справа № 2а/5465/11/0224
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а/5465/11/0224
Головуючий у 1-й інстанції: Семко Г.В.
Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Полотнянко Ю.П.

судді: Загороднюк А.Г. Смілянець Е. С.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Томашпільської
районної державної адміністрації на
постанову Томашпільського районного
суду Вінницької області від 22 вересня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Томашпільської районної державної
адміністрації про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Томашпільського
районного суду Вінницької області з
позовними вимогами до управління праці
та соціального захисту населення
Томашпільської районної державної
адміністрації Вінницької області про
визнання дій протиправними та
зобов"язання нарахувати та виплатити
одноразову компенсацію.

Постановою Томашпільського районного
суду Вінницької області від 22 вересня
2011 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їхнього життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначенні та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як свідчать матеріали справи, позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС і має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1
категорії, інвалід 3- групи, що
підтверджується копією посвідчення.

Відповідачі не виплатили позивачу суму
одноразової компенсації в розмірі 30
мінімальних заробітних плат, при цьому
керувався постановою Кабінету
Міністрів України. Управління праці та
соціального захисту населення
Томашпільської районної державної
адміністрації нарахувало та виплатило
позивачу одноразову компенсацію
учаснику ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС в розмірі 189,60 грн. Вказаний
розмір нарахований, згідно постанови
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року №836 "Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Статтею 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796-ХІІ
учаснику ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС 1 категорії,
інваліду 3-ї групи передбачена
одноразова компенсація у розмірі
тридцяти мінімальних заробітних плати.
Розмір мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати. Також,
згідно норм вказаної статті, щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
інвалідам 3 групи у розмірі 4
мінімальних заробітних плат.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 9 КАС
України, суд при вирішення справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Тому, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, при вирішенні
даного спору підлягають застосуванню
ст.48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Закон України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
якими встановлено розмір мінімальної
заробітної плати на 2011 рік.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
Компенсації за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, які стали інвалідами
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
учасникам ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС та сім'ям за
втрату годувальника. Одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: інвалідам І групи - 60
мінімальних заробітних плат; інвалідам
II групи - 45 мінімальних заробітних плат;
інвалідам III групи - 30 мінімальних
заробітних плат; дітям-інвалідам - 10
мінімальних заробітних плат; сім'ям,
які втратили годувальника, - 60
мінімальних заробітних плат; батькам
померлого - 30 мінімальних заробітних
плат. У разі встановлення інвалідності
вищої групи інвалідам виплачується
різниця у компенсаціях. Виплата
здійснюється з мінімальної заробітної
плати, яка склалася на момент
встановлення інвалідності чи втрати
годувальника.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідач при виплаті
позивачу передбачених Законом виплат,
діяв в порушення вимог ст.48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та здійснив
виплати в сумі меншій, ніж встановлено
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" та Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік", що
призвело до порушення прав позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Проаналізувавши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

За таких підстав, апеляційну скаргу -
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Томашпільської районної державної
адміністрації, -залишити без
задоволення, а постанову
Томашпільського районного суду
Вінницької області від 22 вересня 2011
року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Полотнянко Ю.П.

Судді
Загороднюк А.Г.

Смілянець Е. С.