Справа № 760/13578/14-а
Суддя: Кізюн Л. І.
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-607/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2014 року суддя Солом'янського
районного суду м. Києва Кізюн Л.І.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із
зазначеним позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва, в якому
просила визнати протиправною відмову
відповідача перерахувати та здійснити
виплати різниці щомісячного довічного
грошового утримання з 04 грудня 2013 року
згідно довідки ТУ ДСАУ в м. Києві №663
від 04.12.2013 року про складові
суддівської винагороди працюючого
судді районного суду міста Києва
відповідно до ч. 3 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій та статус суддів» від
07.07.2010 року №2453 VІ.

Також, просила зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання з 04
грудня 2013 року з врахуванням довідки ТУ
ДСАУ в м. Києві № 663 від 04.12.2013 року

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона є суддею у відставці
та має стаж роботи на посаді районного
судді та на посадах безпосередньо
пов'язаних з керівництвом та контролем
за діяльністю суддів понад 25 років, а
тому відповідно до ст. 43 Закону України
"Про статус суддів" чинної на час
призначення їй щомісячного грошового
утримання встановлено грошове
утримання в розмірі 90% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді.

Однак, на звернення позивача щодо
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання згідно довідки
територіального управління ДСАУ в
місті Києві від 04.12.2013 року № 663,
відповідач УПФУ в Солом'янському
районі м. Києва, листом №14318/06 від 13.12.2013
року відмовив в проведенні перерахунку
з посиланням на Закону України "Про
судоустрій та статус суддів", яким
передбачено проведення перерахунку
довічного грошового утримання лише
суддям Конституційного Суду України.

Позивач вважає такі дії неправомірними
та такими, що порушують її права і
законні інтереси, а тому змушена
звернутися з позовом до суду.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України скорочене провадження
застосовується у адміністративних
справах про оскарження фізичними
особами рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання
пенсійних виплат.

Згідно п. 4. ч. 1 ст. 183-2 КАС суддя
розглядає справу в порядку скороченого
провадження одноособово, без
проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Відповідач надав суду заперечення на
позов, вважав його безпідставним і
просив у його задоволенні відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України
Солом'янського району м. Києва з 01.01.2007
року та отримує щомісячне довічне
грошове утримання, призначене як судді,
яка вийшла у відставку, як суддя
Радянського районного народного суду
м. Києва, відповідно до Закону України
«Про статус суддів».

Як вбачається з довідки ТУ ДСАУ в місті
Києві №663 від 04.12.2013 року, заробітна
плата працюючого на відповідній посаді
судді відповідно до Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» за
грудень 2013 року складає 19488,00 грн., з
яких: посадовий оклад - 12180,00 грн.,
надбавка за вислугу років (60%) - 7308,00 грн.

09 грудня 2013 року позивач звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва з заявою
про здійснення їй перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання з врахуванням зазначеної
довідки.

Листом від 13.12.2013 року № 14318/06
Управлінням Пенсійного фонду в
Солом'янському районі м. Києва
відмовлено позивачу у здійсненні
перерахунку щомісячного довічного
утримання судді у відставці.

Статтею 21 Конституції України усі люди
вільні і рівні у своїй гідності та
правах. Прав і свободи людини є
невідчужуваними та непорушними.

Статтею 22 Конституції України при
прийнятті законів або внесення змін до
чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав.

Норми ст. 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
безпосередньо пов'язують виплату
довічного грошового утримання судді у
відставці з грошовим утриманням
працюючого судді на посаді, яку займала
позивач до виходу у відставку. І це
зумовлює проведення перерахунку
довічного її грошового утримання як
судді у відставці при зміні розміру
суддівської винагороди працюючого
судді.

Законом України "Про судоустрій і
статус суддів" передбачений порядок
проведення перерахунку довічного
грошового утримання лише для суддів у
відставці Конституційного Суду
України. Про виключне право цієї
категорії суддів при вирішенні цього
питання ніде в Законі не йдеться.

Як встановлено положеннями ч. 4 ст. 17
вказаного Закону, єдність системи
судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема: єдиними
засадами організації та діяльності
судів; єдиним статусом суддів; єдиним
порядком організаційного забезпечення
діяльності судів; фінансуванням судів
виключно з Державного бюджету України.

Статтею 51 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено,
що суддею є громадянин України, який
відповідно до Конституції України та
цього Закону призначений чи обраний
суддею, займає штатну суддівську
посаду в одному з судів України і
здійснює правосуддя на професійній
основі. Судді в Україні мають єдиний
статус незалежно від місця суду в
системі судів загальної юрисдикції чи
адміністративну посаду, яку суддя
обіймає в суді.

Згідно ч. 5 ст. 109 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" за суддею,
звільненим у відставку зберігається
звання судді та гарантії
недоторканності, встановлені для судді
до його виходу у відставку.

Таким чином, судді, що працюють або
працювали у системі судів загальної
юрисдикції, не повинні ставитись у менш
вигідне становище в питаннях
пенсійного забезпечення, зокрема -
нарахування та виплату довічного
грошового утримання суддів у
відставці, порівняно із суддями
Конституційного Суду України.

У відповідності до ст. 6.4 Європейської
хартії про статус суддів суддя, що
досяг встановленого законом віку для
виходу у відставку з суддівської
посади, яку займав протягом певного
часу, повинен отримувати пенсію по
виходу у відставку, рівень якої є
оптимально наближений до рівня
останньої заробітної плати в якості
судді. Чинність цієї хартії є
пріоритетною.

За змістом ст. 17 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" єдність
системи судів загальної юрисдикції
забезпечується, зокрема, вирішенням
питання внутрішньої діяльності судів
органами суддівського самоврядування.

Згідно п. 6 рішення Ради Суддів України
№ 18 від 23 березня 2012 року за
результатами розгляду звернень суддів
у відставці щодо їх права на
перерахунок довічного грошового
утримання, слід визнати у них такого
права відповідно до частини 3 статті 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів".

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/2013 від 3 червня 2013 року (справа №
1-2/2013) визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" у редакції
Закону України "Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи".
Зокрема Конституційний Суд України в
своєму рішенні вказав на
недопустимість звуження змісту та
обсягу визначених Конституцією
України гарантій незалежності судді
при прийнятті нових законів або
внесенні змін до чинних.

Конституційний Суд України в рішенні
зазначив, що щомісячне довічне грошове
утримання не є особистим привілеєм, а
засобом забезпечення незалежності
працюючих суддів, що суддя у відставці
має право на отримання виплат, рівень
яких має бути якомога ближчим до рівня
його останньої заробітної плати на
посаді судді і мають відповідати
попередньому рівню оплати їх праці; що
це забезпечення гідно його статусу
життєвого рівня, оскільки суддя
обмежений у праві заробляти додаткові
матеріальні блага, що рівень грошового
утримання судді у відставці
виплачується йому в розмірі від 80 до 90
відсотків зарплати працюючого судді на
відповідній посаді без обмеження суми
граничного розміру. Це відповідає ч. 1
ст. 126 Основного закону України.

09.12.2013 року позивач звернулася до
Управління пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва із
заявою про перерахунок її розміру
щомісячного грошового утримання у
відповідності до закону, згідно якого
позивач отримувала довічне щомісячне
грошове утримання судді у відставці.

Листом від 13.12.2013 року № 14318/06
Управлінням Пенсійного фонду в
Солом'янському районі м. Києва
відмовлено позивачу у здійсненні
перерахунку щомісячного довічного
утримання суддям у відставці.

З 01.01.2012 року діючим законодавством
передбачено поетапне підвищення
зарплати працюючого судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач не довів суду належними та
допустимими доказами обґрунтованість
відмови в здійсненні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1

Згідно ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Разом з тим, позивач в заяві просить
визнати пропуск строку для звернення
до суду поважним та поновити даний
строк.

Згідно ч. 1 ст. 102 Кодексу
адміністративного судочинства України
пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений, а
процесуальний строк, встановлений
судом, - продовжений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Враховуючи вік та стан здоров'я
позивача, постійну зміну чинного
законодавства, а також те, що лист від
13.12.2014 року про відмову у перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання позивачем було одержано
наприкінці 2013 року, суд вважає причини
пропуску строку звернення до суду
поважними та вважає за можливе його
поновити.

Стосовно позовної вимоги про
зобов'язання відповідача в подальшому
здійснювати вказаний перерахунок
грошового утримання позивачу
самостійно, без звернення до суду, дана
вимога не підлягає задоволенню,
оскільки є передчасною, тобто вимогою
на майбутнє.

Таким чином, виходячи з заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, приходжу
до висновку, що викладені в позовній
заяві доводи позивача є обґрунтованими
та відповідно такими, що підлягають
задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 6, 14, 71, 72, 160 ,161-163, 183-2 КАС України, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання відмови протиправною та
зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва щодо
перерахунку розміру довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_1, у відповідності до довідки,
виданої територіальним управлінням
Державної судової адміністрації
України в місті Києві від 04 грудня 2013
року за № 663.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва здійснити перерахунок розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_1, у
відповідності до довідки, виданої
територіальним управлінням Державної
судової адміністрації України в місті
Києві від 04 грудня 2013 року за номером 663,
у розмірі 90% грошового забезпечення
працюючого на відповідній посаді судді
без обмеження граничного розміру,
починаючи з 04.12.2013 року, з розрахунком
неодержаної частини за минулий час.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова за результатами скороченого
провадження може бути оскаржена
сторонами в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через районний
суд протягом десяти днів з моменту
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Л.І. Кізюн