Справа № 814/1277/14
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

814/1277/14

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

06 серпня 2014 року Справа № 814/1277/14

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Малих О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за

про: визнання неправомірними дій відповідача; визнання протиправною і скасування вимоги від 05.05.2014 № 109-51; скасування рішення 05.05.2014 № 363/10/51-2.31; зобов’язання відповідача вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство по газифікації та газопостачанню «Миколаївгаз» (надалі – ПАТ «Миколаївгаз» або позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило суд:

1. Визнати неправомірними дії Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів (надалі – СДПІ або відповідач) по ПАТ «Миколаївгаз» податкового боргу в розмірі 192 804,00 грн. з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств;

2. Скасувати податкову вимогу СДПІ № 109-51 від 05.05.2014 року про сплату ПАТ «Миколаївгаз» суми податкового боргу з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 192 804,00 грн.;

3. Скасувати рішення СДПІ про опис майна ПАТ «Миколаївгаз» у податкову заставу № 363/10/51-2.31 від 05.05.2014 року, винесене на підставі податкової вимоги СДПІ № 109-51 від 05.05.2014 року;

4. Зобов’язати СДПІ зарахувати суму переплати з податку на прибуток в розмірі 192 804,00 грн. в рахунок авансового платежу з податку на прибуток в розмірі 192 804,00 грн.;

5. Зобовязати СДПІ здійснити корегування даних в картці особового рахунку ПАТ «Миколаївгаз» шляхом виключення з неї даних про наявність податкового боргу з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 192 804,00 грн.

В обґрунтування позову ПАТ «Миколаївгаз» вказало на відсутність у нього податкового боргу на момент надіслання відповідачем податкової вимоги і прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.

СДПІ надала письмові заперечення проти адміністративного позову (арк. спр. 30-32, 42-44).

Представники сторін надали клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження (арк. спр. 99, 100).

У відповідності до ч. 4 ст. 122 КАС України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд встановив, що ПАТ «Миколаївгаз» на виконання п. 57.1 ст. 57 та ПК України було розраховано платіж за авансовим внеском з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 192 401,00 грн., про що відповідача було повідомлено шляхом подання Декларації з податку на прибуток підприємства за результатами господарської діяльності в 2013 році, що підтверджується квитанцією № 2 від 28.02.2014 року (арк. спр. 8).

26 березня 2014 року та 27 березня 2014 року, до Декларації з податку на прибуток за результатами господарської діяльності в 2013 році, ПАТ «Миколаївгаз» було подано уточнюючі розрахунки, що підтверджується квитанціями № 2 від 26.03.2014 року (арк. спр. 11) та № 2 від 27.03.2014 року (арк. спр. 14).

Відповідно до уточнюючих розрахунків до Декларації з податку на прибуток за результатами господарської діяльності в 2013 році розмір авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств становив 192 804,00 грн.

28 березня 2014 року ПАТ «Миколаївгаз» на підставі платіжного доручення № 7230 на користь Отримувача грошових коштів (ГУДКСУ в Одеській області) було перераховано 192 804,00 грн. податкових зобов’язань зі сплати авансового внеску з податку на прибуток за квітень 2014 року (арк. спр. 19).

31 березня 2014 року ПАТ «Миколаївгаз» на підставі платіжного доручення № 7242 на користь Отримувача грошових коштів (ГУДКСУ в Одеській області) було повторно та помилково перераховано 192 804,00 гривень податкових зобов’язань зі сплати авансового внеску з податку на прибуток за квітень 2014 року.

Таким чином, авансовий внесок з податку на прибуток ПАТ «Миколаївгаз» було сплачено двічі, тобто 28.03.2014 року та 31.03.2014 року.

31 березня 2014 року ПАТ «Миколаївгаз» звернулося до відповідача із заявою № 06/261 про зарахування надміру сплачених грошових зобов’язань в розмірі 192 804,00 грн., сплачених на підставі платіжного доручення № 7230 від 28.03.2014 року, на код бюджетної класифікації 11024000 «Авансові внески з податку на прибуток приватних підприємств» (арк. спр. 21).

СДПІ направила на адресу позивача відповідь за № 2584/10/20-227 від 06.05.2014 року (арк. спр. 22), тобто вже після прийняття відповідачем оскаржуваної податкової вимоги № 109-51 від 05.05.2014 року, у якій зазначив, що заява ПАТ «Миколаївгаз» була розглянута, опрацьована та направлено на погодження до Центрального офісу з обслуговування великих платників і зазначене питання (перекидки надміру сплачених коштів у сумі 192804,00 гривень) знаходиться на розгляді.

Тобто, питання про зарахування надміру сплачених грошових зобов’язань в розмірі 192 804,00 гривень, сплачених на підставі платіжного доручення № 7230 від 28.03.2014 року відповідачем вирішено по суті не було.

Абзацом 2 пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України (далі – ПК України) передбачено, що сплата грошових зобов’язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підстав відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

СДПІ зарахувала суму 192 804,00 гривень грн. в рахунок сплати грошових зобов’язань позивача з авансових внесків з податку на прибуток, а решту суми – 192 804,00 грн. визначила податковим боргом ПАТ «Миколаївгаз», в зв’язку з чим 05.05.2014 надіслала ПАТ «Миколаївгаз» податкову вимогу № 109-51 (арк. спр. 18) і, на підставі статті 89 Податкового кодексу України, прийняла рішення № 363/10/51-2.31 від 05.05.2014 року про опис майна ПАТ «Миколаївгаз» у податкову заставу (арк. спр. 17).

На думку суду, у відповідача не було підстав ані для надіслання податкової вимоги, ані для прийняття рішення про опис майна у податкову заставу.

У відповідності до ст. 57 ПК України платники податку на прибуток, у яких доходи, що враховуються при визначенні об'єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період перевищують 10 мільйонів гривень, мають сплачувати у січні - лютому 2013 року авансовий внесок з цього податку у розмірі 1/9 податку на прибуток, нарахованого у податковій звітності за дев'ять місяців 2012 року, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, без подання податкової декларації.

Відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з вимогами п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством (нарахування податкового зобов'язання податковим органом), платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов'язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов'язання та/або пені вважається узгодженою.

З аналізу п. 54.1 ст. 54 та п. 59.1 ст. 59 ПК України вбачається, що у податкового органу виникає право надіслання податкової вимоги у разі не сплати платником податку суми грошового зобов'язання, визначеної ним у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, в установлені строки.

Підпунктом 17.1.10 п.17.1 ст.17 ПК України встановлено, що платник податків має право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Листом № 06/261 від 13.03.2014 року ПАТ «Миколаївгаз» направило СДПІ заяву про зарахування суми переплати з податку на прибуток в рахунок авансових платежів з податку на прибуток.

В той же час, як вбачається з приписів п. 87.1 ст.87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Таким чином, податкове зобов’язання ПАТ «Миколаївгаз» з авансових внесків з податку на прибуток в сумі 192 804,00 грн. було сплачено, як це передбачено пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, що виключало виникнення боргу і, відповідно, надіслання відповідачем податкової вимоги та опис майна ПАТ «Миколаївгаз» у податкову заставу.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що податкова вимога і рішення про опис майна у податкову заставу підлягають визнанню протиправними і скасуванню.

Висновком про визнання протиправною і скасування податкової вимоги суд надав оцінку і діям відповідача. Дії відповідача можуть бути предметом судового розгляду за умови, що порушення прав, свобод та інтересів особи є наслідком саме цих дій. В даному випадку права позивача були порушені податковою вимогою, тобто рішенням відповідача, тому підстави для задоволення позовних вимог про визнання неправомірними дій відповідача по визначенню податкового боргу відсутні.

Стосовно позовної вимоги про зобов’язання відповідача зарахувати суму переплати з податку на прибуток в рахунок авансового платежу з податку на прибуток суд зазначає таке. Підставою для визнання протиправною і для скасування вимоги став встановлений судом факт відсутності податкового боргу Товариства з авансових внесків з податку на прибуток станом на 05.05.2014 року. Податковий кодекс України не містить норм, відповідно до яких реалізація права платника податків на використання суми надміру сплачених платежів в якості джерела сплати грошових зобов’язань або погашення податкового боргу обумовлюється вчиненням контролюючим органом певних дій, в зв’язку з чим суд дійшов висновку про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 122, 158 - 163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Скасувати податкову вимогу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі Міжрегіонального головного управління Міндоходів № 109-51 від 05.05.2014 року про сплату Публічним акціонерним товариством по газифікації та газопостачанню «Миколаївгаз» суми податкового боргу з авансового внеску з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 192 804,00 грн.

3. Скасувати рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі про опис у податкову заставу № 363/10/51-2.31від 05.05.2014 року, винесене на підставі податкової вимоги Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Одесі № 109-51 від 05.05.2014 року.

4. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня проголошення/отримання постанови, якщо протягом цього часу не буде подано апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили постанови за наслідками апеляційного провадження.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені ст. 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Одеського апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 цього Кодексу, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Апеляційна скарга, подана після закінчення встановлених строків залишається без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Суддя О.В. Малих