Справа № 2а-2067/10/1370
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/41859/11

№ К/9991/41859/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Рибченка А.О., Сіроша М.В., розглянувши
у попередньому судовому засіданні

касаційну скаргу Львівської митниці

на постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14.06.2010

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011

у справі № 2а-2067/10/1370 Львівського
окружного адміністративного суду

за позовом Закритого акціонерного
товариства (ЗАТ) «Комплекс водних видів
спорту»

до Львівської митниці

про скасування податкових повідомлень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 14.06.2010,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 21.06.2011, позов задоволено: визнано
протиправними та скасовано прийняті
Львівською митницею податкові
повідомлення від 03.12.2009 за № 70 та за № 71.

У касаційній скарзі Львівська митниця
просить скасувати ухвалені у справі
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
повністю, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Позивач не реалізував процесуальне
право надати заперечення на касаційну
скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що
10.11.2009 Львівською митницею проведено
камеральну перевірку ЗАТ «Комплекс
водних видів спорту» щодо
правильності класифікації товарів,
задекларованих за кодом згідно УКТ ЗЕД
за період з 01.1.2007 до 01.03.2008,
результати якої оформлено актом від
10.11.2009 р. № к/040/9/209000000/03564269.

Згідно з висновками, викладеними в
цьому акті, у період з 01.11.2007 до 01.03.2008
товариство здійснило митне оформлення
п'ятнадцятьма вантажними митними
деклараціями, оформленими в режимі
«імпорт», товару «вироби з пластмаси:
напівтруби/жолоба з пластмаси»,
відправник фірма «MAZUR» PIOTR MAZUR» (Польща),
за кодом УКТ ЗЕД , замість коду
.

На підставі акта перевірки Львівською
митницею 03.12.2009 прийнято податкові
повідомлення № 70 про визначення
податкового зобов'язання із ввізного
мита в сумі 219850,61 грн., в т.ч. основний
платіж - 209381,53 грн. та штрафні санкції -
10469,08 грн.; № 71 - податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 43970,13 грн., в т.ч.
основний платіж - 41846,31 грн та штрафні
санкції -2093,82 грн.

В судовому процесі встановлено, що
згідно з договором купівлі-продажу
№ 09/2007 від 11.07.2007 р., укладеного
між ЗАТ «Комплекс водних видів спорту»
(покупець) та фірмою «MAZUR» PIOTR MAZUR»
(Польща), продавець продає товар
(півтруби/жолоба з пластмаси) у
власність покупця, а покупець оплачує
та приймає товар в асортименті, в
кількості та по ціні, що визначається у
специфікації, що є невід'ємною частиною
договору.

Зазначений товар був ввезений на митну
територію України і розмитнений
Львівською митницею, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копіями вантажних митних
декларацій № 2 09030004/8/002567 від 11.02.2008,
№209030004/8/001736 від 01.02.2008, № 209030004/8/001737 від
01.02.2008, № 209030004/7/028750 від 17.12.2007, №
209030004/7/028751 від 17.12.2007, № 209030004/7/026783 від
23.11.2007, № 209030004/7/026784 від 23.11.2007, №
209030004/7/026510 від 21.11.2007, № 209030004/7/026511 від
21.11.2007 № 209030004/7/026188 від 16.11.2007, №
209030004/7/026080 від 15.11.2007, № 209030004/7/025979 від
14.11.2007, №209030004/7/025633 від 09.11.2007, №
209030004/7/025632 від 09.11.2007, № 209030004/7/025102 від
02.11.2007.

Товар за цими вантажними митними
деклараціями пройшов митне оформлення
за кодом УКТ ЗЕД , вказаним
декларантом, без будь-яких зауважень з
боку відповідача; ввізне мито
відповідно до заявленого коду УКТ ЗЕД
сплачено позивачем ЗАТ «Комплекс
водних видів спорту» у повному обсязі.

У пункті 19 статті 1 Митного кодексу
України міститься визначення терміна
«митні процедури» - це операції,
пов'язані зі здійсненням митного
контролю за переміщенням товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України, митного оформлення цих
товарів і транспортних засобів, а також
із справлянням передбачених законом
податків і зборів.

За змістом пункту 10.3 статті 10 Закону
України «Про податок на додану
вартість» платники податку, які
імпортують товари (супутні послуги) на
митну територію України для їх
використання або споживання на митній
території України, відповідають за
дотримання правил надання інформації
для розрахунку бази оподаткування
(суми податку, належного до сплати)
митним органам.

Відповідно до підпункту 4.2.1 пункту 4.2
статті 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (Закон № 2181-ІІІ)
якщо згідно з нормами цього пункту сума
податкового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність та повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми в порядку, встановленому
зазначеним Законом.

За змістом статті 313 Митного кодексу
України класифікація товарів, тобто
віднесення товарів до класифікаційних
групувань, зазначених в Українській
класифікації товарів
зовнішньоекономічної діяльності, є
виключною компетенцією митних органів.

Незалежно від закінчення операцій
митного контролю, оформлення та
пропуску товарів і транспортних
засобів митний контроль за ними може
здійснюватися, якщо є достатні
підстави вважати, що мають місце
порушення законодавства України чи
міжнародного договору України,
укладеного в установленому законом
порядку, контроль за виконанням яких
покладено законом на митні органи
(стаття 69 цього Кодексу ).

Аналіз наведених норм свідчить про
можливість митного контролю після
завершення митного оформлення за умови
обґрунтованої підозри, що під час
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України
було допущено порушення законодавства
України.

Таких обставин у цій справі не
встановлено і митниця на них не
посилається.

Відповідно до наведених правових норм,
якщо митні органи, приймаючи митну
декларацію, віднесли товар до певного
коду товарної номенклатури та
пропустили товар на митну територію
України (після сплати імпортером
передбачених законом податків і
зборів), то в подальшому вони не мали
правових підстав для прийняття
податкових повідомлень про
донарахування податкових зобов'язань у
зв'язку з виявленням помилки стосовно
класифікації товару, зокрема з
посиланням на результати камеральної
перевірки та на положення підпункту
«в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4
Закону № 2181-ІІІ.

Таке правозастосування відповідає
правовій позиції Верховного Суду
України, висловленій, зокрема в
постанові від 06.11.2012 у справі за позовом
ОСОБА_4 до Ужгородської митниці ДМС
України про скасування податкових
повідомлень. Ця правова позиція в силу
норм частини 1 ст. 244-2 КАС України є
обов'язковою, в тому числі для судів,
які зобов'язані привести свою судову
практику у відповідності з рішенням
Верховного Суду України.

Оспорюванні податкові повідомлення
форми «Р» прийняті Львівською митницею
з посиланням на результати камеральної
перевірки та підпункт «в» підпункту 4.2.2
п. 4.2 ст. 4 Закону України № 2181-III. Згідно
з цим підпунктом контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
податкового зобов'язання платника
податків у разі якщо цей орган
унаслідок проведення камеральної
перевірки виявляє арифметичні або
методологічні помилки у поданій
платником податків податковій
декларації, які призвели до заниження
або завищення суми податкового
зобов'язання. Прийняття ж податкових
повідомлень від 03.12.2009 №№70, 71 не є
наслідком виявлення в вантажних митних
деклараціях, поданих позивачем, такого
роду помилок.

Судом встановлено, що рішення щодо
коду імпортованого товару, іншого, ніж
вказано декларантом, митницею не
приймалось. Заміна коду товару на
інший, з більшою ставкою ввізного мита,
відбулась на підставі службової
записки начальника СБК та ПМП від 13.10.2009
року № 16/19-2332, акт камеральної
перевірки складений щодо товарів, які
вже пройшли митне оформлення.

З урахуванням викладеного, правильними
є висновок судів попередніх інстанцій,
що, оскільки приймаючи вантажні митні
декларації та пропускаючи товар на
митну територію України, митний орган
погоджувався з кодом товарної
номенклатури, зазначеної імпортером -
ЗАТ «Комплекс водних видів спорту», а
будь-яких обставин, які свідчили б про
те, що товариство при декларуванні
товарів діяло з метою ухилення від
оподаткування, у справі не встановлено,
митниця не мала правових підстав для
прийняття податкових повідомлень
форми «Р» про нарахування податкових
зобов'язань, посилаючись на помилкове
визначення коду товарної номенклатури
під час митного оформлення, яке
здійснено раніше.

Доводи касаційної скарги правильність
цього висновку не спростовують, у
зв'язку з чим підстави для скасування
оскаржуваних судових рішень відсутні.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Львівської митниці
залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 14.06.2010 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
А.О. Рибченко М.В. Сірош