Справа № 806/2358/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року
Житомир справа №
806/2358/14

категорія 6.3

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

за участі секретаря Коваля О.В.,

за участі представників

позивача Федєчкіна О.А.,

відповідача Маліновської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Національного банку України до
реєстраційна служба Малинського
районного управління юстиції
Житомирської області, третя особа:
ОСОБА_3 про визнання дій протиправними,
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії,

встановив:

Національний банк України звернувся до
суду з адміністративним позовом, у
якому просив:

- визнати протиправними дії
реєстраційної служби Малинського
районного управління юстиції
Житомирської області щодо державної
реєстрації права власності за ОСОБА_3
на квартиру АДРЕСА_1, згідно рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень № 10650082 від 05.02.2014 р.

- скасувати рішення державного
реєстратора реєстраційної служби
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області № 10650082
від 05.02.2014 р.

- зобов'язати реєстраційну службу
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області внести до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запис про скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

- зобов'язати реєстраційну службу
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області поновити
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно запис про право
власності Національного банку України
на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про
право власності 3840332, рішення про
державну реєстрацію права власності №
9035829 від 13.12.2013 р.).

- встановити судом строк для подання
реєстраційною службою Малинського
районного управління юстиції до суду
звіту про виконання постанови.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що право власності на
квартиру АДРЕСА_1 було зареєстроване
за позивачем, що підтверджується
витягом із Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Рішенням
державного реєстратора реєстраційної
служби Малинського районного
управління юстиції № 10650082 від 5 лютого
2014 р. зареєстровано право власності на
дану квартиру за ОСОБА_3. Зазначає, що
відповідачем в порушення Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", при прийнятті спірного
рішення не було встановлено
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
квартиру АДРЕСА_1. За наведених
обставин вважає, що дане рішення є
незаконним та підлягає скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала та просила
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Третя особа в судове засідання не
прибула. На адресу суду направила
заяву, у якій не заперечила проти
позовних вимог та просила розглядати
справу без її участі (а.с. 41).

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог з огляду на наступне.

Так, рішенням державного реєстратора
реєстраційної служби Малинського
районного управління юстиції
Житомирської області проведено
державну реєстрацію права власності на
квартиру, що розташована АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3 (а.с. 13).

Як вбачаться зі змісту спірного
рішення, державну реєстрацію права
власності відповідачем проведено на
підставі частини 2 статті 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", пункту16 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 р. №703.

Надаючи оцінку спірним
правовідносинам, суд відзначає
наступне.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулює Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", а
процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень визначена
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 р. N 703
(у редакції, чинній на дату прийняття
спірного рішення).

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 9
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", державним
реєстратором може бути громадянин
України, який має вищу юридичну освіту,
стаж юридичної роботи не менш як два
роки. У випадку, передбаченому цим
Законом, державним реєстратором є
нотаріус як спеціальний суб'єкт, на
якого покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно.

Згідно із підпунктом 1 частини 2 статті 9
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", державний
реєстратор встановлює відповідність
заявлених прав і поданих документів
вимогам законодавства, а також
відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державний реєстр прав
містить відомості про зареєстровані
права і обтяження, суб'єктів прав,
об'єкти нерухомого майна, документи, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав. Невід'ємною складовою
частиною Державного реєстру прав є
база даних про реєстрацію заяв і
запитів та реєстраційні справи.

Згідно із частинами 1, 9 статті 15 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", державна реєстрація прав та
їх обтяжень проводиться в такому
порядку: 1) прийняття і перевірка
документів, що подаються для державної
реєстрації прав та їх обтяжень,
реєстрація заяви; 2) встановлення факту
відсутності підстав для відмови в
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та/або їх
обтяжень; 3) прийняття рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, відмову в ній або зупинення
державної реєстрації; 4) внесення
записів до Державного реєстру прав; 5)
видача свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Державна реєстрація прав, їх обтяжень у
результаті вчинення нотаріальної дії
(надання відмови в ній) проводиться
одночасно з вчиненням такої дії.

Частиною 1 статті 19 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі: 1)
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом; 2) свідоцтв про
право власності на нерухоме майно,
виданих відповідно до вимог цього
Закону; 3) свідоцтв про право власності,
виданих органами приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 4) державних актів на право
власності або постійного користування
на земельну ділянку у випадках,
встановлених законом; 5) рішень судів,
що набрали законної сили; 6) інших
документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Перелік документів, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно визначений пунктом 27
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно, а саме: 1) укладений в
установленому законом порядку договір,
предметом якого є нерухоме майно, права
щодо якого підлягають державній
реєстрації, або речове право на
нерухоме майно, чи його дублікат; 2)
свідоцтво про право власності на
частку в спільному майні подружжя в
разі смерті одного з подружжя, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 3) свідоцтво
про право на спадщину, видане
нотаріусом або консульською установою
України, чи його дублікат; 4) свідоцтво
про придбання майна з прилюдних торгів
(аукціонів) та свідоцтво про придбання
майна з прилюдних торгів (аукціонів),
якщо прилюдні торги (аукціони) не
відбулися, видані нотаріусом, чи їх
дублікати; 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
цього Порядку; 6) свідоцтво про право
власності, видане органом приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді; 7) свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, видане органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією до набрання
чинності цим Порядком; 8) рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою; 10) рішення суду, що набрало
законної сили, щодо права власності та
інших речових прав на нерухоме майно; 11)
ухвала суду про затвердження (визнання)
мирової угоди; 12) заповіт, яким
встановлено сервітут на нерухоме
майно; 13) закон, яким встановлено
сервітут на нерухоме майно; 14) рішення
уповноваженого законом органу
державної влади про повернення об'єкта
нерухомого майна релігійній
організації; 15) рішення власника майна,
уповноваженого ним органу про передачу
об'єкта нерухомого майна з державної у
комунальну власність чи з комунальної
у державну власність або з приватної у
державну чи комунальну власність; 16)
інші документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

У ході судового розгляду справи
встановлено, що ОСОБА_3 державному
реєстратору, крім інших документів,
було подано свідоцтво про право
власності на житло № 25 від 27 січня 2014 р.,
видане управлінням
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Малинської
міської ради.

Суд погоджується з доводами
представника позивача, що при
прийнятті спірного рішення
відповідачем не було встановлено чи є
власником квартири Малинська міська
рада і зазначає наступне.

Статтею 46-1 Закону України "Про
нотаріат" визначено, що нотаріус під
час вчинення нотаріальних дій з
нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва має доступ
та користується Державним реєстром
речових прав на нерухоме майно.
Нотаріус є спеціальним суб'єктом, на
якого покладаються функції державного
реєстратора прав на нерухоме майно
відповідно до Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" і який
має печатку такого реєстратора.

Користування Державним реєстром
речових прав на нерухоме майно
здійснюється безпосередньо
нотаріусом, який вчиняє відповідну
нотаріальну дію.

Нотаріус під час вчинення нотаріальних
дій з нерухомим майном, об'єктом
незавершеного будівництва здійснює
пошук у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно відомостей про
зареєстровані речові права на нерухоме
майно, об'єкт незавершеного
будівництва, обтяження таких прав та за
його результатами формує витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, який залишається у
справі державної нотаріальної контори
чи приватного нотаріуса.

Як свідчить витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно № 14589591
від 13 грудня 2013 р., приватним нотаріусом
Малинського районного нотаріального
округу ОСОБА_4 на підставі рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, індексний номер: 9035829 від 13
грудня 2013 р. внесено до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
запис про право власності
Національного банку України на об'єкт
нерухомого майна: квартиру, що
розташована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 17).

Із даного витягу видно, що підставою
виникнення права власності у позивача
на дану квартиру став договір
купівлі-продажу від 13 грудня 2013 р.,
посвідчений приватним нотаріусом
Малинського районного нотаріального
округу ОСОБА_4.

Згідно із частинами 1, 2 статті 182
Цивільного кодексу України, право
власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу
України встановлено, що правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Таким чином, з грудня 2013 року квартира
АДРЕСА_1 належала на праві власності
Національному Банку України, про що був
внесений відповідний запис до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, а тому підстав для
прийняття рішення про реєстрацію права
власності на дану квартиру за ОСОБА_3 у
відповідача не було.

Представником відповідача у судовому
засіданні не було надано жодних
доказів того, що на момент прийняття
спірного рішення у Державному реєстрі
прав був відсутній запис № 3840332,
рішення про державну реєстрацію права
власності № 9035829 від 13.12.2013 р. про право
власності Національного банку України
на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на встановлені обставини, суд
вважає, що при прийнятті спірного
рішення відповідач порушив приписи
статті 9 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", а тому позовні
вимоги про визнання протиправними дій
реєстраційної служби Малинського
районного управління юстиції
Житомирської області щодо державної
реєстрації права власності за ОСОБА_3
на квартиру АДРЕСА_1, згідно рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень № 10650082 від 05.02.2014 р. та
скасування даного рішення є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Рішенням Конституційного Суду України
від 01 грудня 2004 р. у справі № 1-10/2004
(справа про охоронюваний законом
інтерес) розтлумачено поняття
"охоронюваний законом інтерес", що
вживається в частині першій статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України та інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", а саме зазначено, що цей термін
треба розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони з
метою задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності, розумності та іншим
загально правовим засадам.

Приймаючи до уваги визначення,
наведене в Рішенні Конституційного
Суду України від 01 грудня 2004 р., суд
вважає за необхідне зазначити, що
оскільки з моменту реєстрації права
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3 було безпосередньо порушено
право позивача на володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном (квартирою), з метою захисту
порушеного права суд вважає за
необхідне зобов'язати реєстраційну
службу Малинського районного
управління юстиції Житомирської
області внести до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно запис
про скасування державної реєстрації
права власності ОСОБА_3 на квартиру
АДРЕСА_1 та поновити у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
запис про право власності
Національного банку України на
квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про
право власності 3840332, рішення про
державну реєстрацію права власності №
9035829 від 13.12.2013 р.)

Відповідно до частин. 1, 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Реєстраційною службою Малинського
районного управління юстиції
Житомирської області, як суб'єктом
владних повноважень, правомірність
спірного рішення доведено не було.

З огляду на викладене, суд вважає, що
позов є обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії
реєстраційної служби Малинського
районного управління юстиції
Житомирської області щодо державної
реєстрації права власності за ОСОБА_3
на квартиру АДРЕСА_1, згідно рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень № 10650082 від 05.02.2014 р.

Скасувати рішення державного
реєстратора реєстраційної служби
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області № 10650082
від 05.02.2014 р.

Зобов'язати реєстраційну службу
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області внести до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно запис про скасування
державної реєстрації права власності
ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати реєстраційну службу
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області поновити
у Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно запис про право
власності Національного банку України
на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про
право власності 3840332, рішення про
державну реєстрацію права власності №
9035829 від 13.12.2013 р.).

Зобов'язати реєстраційну службу
Малинського районного управління
юстиції Житомирської області у
місячний строк із дня набрання
постановою законної сили подати до
Житомирського окружного
адміністративного суду письмовий звіт
про виконання постанови.

Відшкодувати з Державного бюджету
України на користь Національного банку
України 73,08 грн. сплаченого судового
збору.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 22
липня 2014 р.