Справа № 824/1954/14-а
Суддя: Спіжавка Георгій Георгійович
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2014 р. м.
Чернівці справа №
824/1954/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Спіжавки Г.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Червоняк
У.С.,

від позивача - Кузьмін О.С.,

від відповідача - Карлейчук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Чернівецького обласного
спеціалізованого
ремонтно-будівельного підприємство
протипожежних робіт добровільного
пожежного товариства України до
виконавчої дирекції Чернівецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
вртати працездатності про скасування
рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Чернівецьке обласне спеціалізоване
ремонтно-будівельне підприємство
протипожежних робіт добровільного
пожежного товариства України
звернулось до суду з позовом, в якому
просить скасувати рішення виконавчої
дирекції Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 17.03.2014р. №40 про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності,
яким на підприємство накладено штраф в
розмірі 965,60 грн.

В обгрунтування вимог позивач зазначив
наступне.

За результатами перевірки головним
спеціалістом контрольно-ревізійного
відділу виконавчої дирекції Фонду
складено Акт про результати перевірки
правильності нарахування,
своєчасності і повноти сплати
страхових внесків, інших платежів до
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності та
правомірності використання коштів
Фонду від 25 лютого 2014 року № Б/Н.

На підставі Акту перевірки винесено
рішення №40 від 17 березня 2014 року про
повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою працездатністю, яким на
підприємство накладено стягнення в
розмірі 965грн.60коп.

Позивач вказує на те, що підставою для
застосування стягнення, що визначено в
Акті перевірки, стало визначення
розміру соціальної допомоги по листку
непрацездатності №073655, який видано
ОСОБА_4 за період тимчасової
непрацездатності (вагітність та
пологи) з 22.06.2012 року по 25.10.2012 року. В
Акті перевірки зазначено, що
підприємство допустило методологічну
помилку при визначені соціальної
допомоги та невірно визначило
розрахунковий період, суму заробітної
плати та кількість календарних днів
при розрахунку оплати по вагітності і
пологах.

Позивач зазначає, що основною
розбіжністю в позиції підприємства та
виконавчої дирекції Фонду є тлумачення
абзацу четвертого п. 4 Порядку
обчислення середньої заробітної плати
(доходу) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 вересня 2001 року № 1266.

Підприємство вважає, що відповідно до
Порядку №1266, місяці розрахункового
періоду, в яких застрахована особа не
працювала з поважних причин,
виключаються з розрахункового періоду.
Тобто, якщо застрахована особа не
працювала в поточному місяці хоча б
один день, з поважних причин, то вона не
відпрацювала повний календарний
місяць, а отже такий місяць
виключається із розрахунку повністю з
першого по перше число.

Під час розрахунку соціальних виплат
працівнику, пояснює позивач,
підприємство користувалося листом
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності
№01-16-557 від 20.03.2006 року «Щодо окремих
питань, пов'язаних із внесенням змін до
Порядку обчислення середньої
заробітної плати (доходу) для
розрахунку страхових виплат».

В листі визначено: «Якщо застрахована
особа з поважних причин (Порядком
визначено лише наступні поважні
причини - тимчасова непрацездатність,
відпустка у зв'язку вагітністю та
пологами, відпустка по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та шестирічного віку за медичним
висновком) не працювала повний
календарний місяць, то цей місяць
виключається з розрахункового періоду.
У таких випадках розрахунковий період
може складатися з п'яти, чотирьох,
трьох, двох або навіть одного місяця. Це
означає, що в зозрахунках не
враховуються всі виплати, проведені в
місяцях, які виключаються з
розрахункового періоду (пункт 4
Порядку)».

Виконавча дирекція Фонду вважає, що
місяці розрахункового періоду, в яких
застрахована соба не працювала з
поважних причин повний місяць, з
першого по перше число, то такий місяць
виключається з розрахункового періоду,
а місяць в якому застрахована особа
частину місяця працювала, а іншу
частину не працювала з поважних причин,
то з розрахункового періоду
виключається тільки той період в якому
застрахована особа не працювала. В
огрунтування такої позиції Виконавча
дирекція Фонду посилається на лист
Виконавчої нрекції Фонду соціального
страхування від тимчасової втрати
працездатності №04-29-143 від 14.01.2013 року
«Щодо обчислення середньої заробітної
плати (доходу) для розрахунку
лікарняних».

Таким чином, констатує позивач, в
різних Листах Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, які мають статус
чинних до теперішнього часу,
допускаються різні тлумачення, щодо
застосування п.4 Порядку №1266.

Разом з тим, позивач обґрунтовуючи свої
вимоги посилається на п.7 статті 4
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» №877-V від 05
квітня 2007 року, відповідно до якого, у
разі якщо норма закону чи іншого
нормативно-правового акта, виданого
відповідно до закону, припускає
неоднозначне тлумачення прав і
обов'язків суб'єкта господарювання або
органу державного нагляду (контролю) та
його посадових осіб, рішення
приймається на користь суб'єкта
господарювання.

Підприємство вважає, що спірне рішення,
прийнято Фондом на підставі норм права,
трактування яких припускає
неоднозначне їх тлумачення, а тому воно
підлягає скасуванню.

Відповідач в письмових зепереченнях -
позову не визнав. Пояснив, що позивач
припускає неоднозначне тлумачення абз.
4 п. 4 Порядку №1266. В обґрунтування
позиції виконавчої дирекції,
відповідач роз'яснив наступне.

В ході перевірки встановлено, що
працівник Чернівецького обласного
спеціалізованого
ремонтно-будівельного підприємства
протипожежних робіт добровільного
пожежного товариства ОСОБА_4 з 25.01.2010р.
по 25.12.2012 р. знаходилась у відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку. У зв'язку із поданою
заявою від 18.04.2012р. та на підставі
наказу №20-к від 18.04.2012р., застрахована
особа вийшла з відпустки і приступила
до роботи з 26 квітня 2012 року та
працювала до 22 червня 2012 року, тобто до
настання іншого страхового випадку
(тимчасова непрацездатність у зв'язку
із вагітністю та пологами).

За даними бухгалтерського обліку,
розрахунок оплати допомоги по
вагітності і пологах проведено із
заробітної плати за один повний місяць
- травень 2012 року в сумі 2 980,00 грн. і 31
календарного дня. Таким чином
визначено середньоденну заробітну
плату: 2 980,00/31= 96,12 грн. та виплачено
допомогу: 96,12*126=12 112,25 грн.

Проте, зазначає відповідач, такий
розрахунок є невірним, адже, згідно п. 4
Порядку №1266, для листка
непрацездатності АВИ№073655, виданого
ОСОБА_4 з 22.06.12р. по 25.10.2012р.,
розрахунковий період для обчислення
допомоги по вагітності і пологах
становить шість місяців, тобто з грудня
2011 року по травень 2012 року. Але,
враховуючи те, що дана особа
знаходилась у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, то згідно абзацу 5 п. 4 Порядку №1266
місяці розрахункового періоду (з
першого до першого числа), в яких
застрахована особа не працювала з
поважних причин (тимчасова
непрацездатність, відпустка у зв'язку з
вагітністю та пологами, відпустка по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та шестирічного віку
за медичним висновком), виключаються з
розрахункового періоду. Отже, ОСОБА_4 із
поважних причин не працювала повних
чотири місяці та частину квітня 2012
року, адже з 26 квітня 2012 року вона стала
до роботи і вже до кінця місяця
відпрацювала 3 робочих дні, за що
нараховано заробітну плату в сумі 297,00
грн. та повний місяць травень із
заробітною платою 2 980,00 грн.

Отже, в даному випадку віднімаються
календарні дні, які не були
відпрацьовані з поважної причини,
тобто відпустки по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
(абзац 3 п. 14 Порядку №1266), а
враховується решта календарних днів,
за які нараховано заробітну плату та
сплачувались страхові внески.

Тотожний приклад наведено в абзаці 13
Листа Виконавчої Дирекції Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності від 24.01.2013р.
№04-29-143 «Щодо обчислення середньої
заробітної плати для розрахунку
лікарняних».

Відповідач не погоджується з
твердженням позивача про те, що даний
лист суперечить Листу Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності №01-16-557 від 20.03.2006
року «Щодо окремих питань пов'язаних із
внесенням змін до Порядку обчислення
середньої заробітної плати (доходу) для
розрахунку страхових виплат».

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, наполягав на
відмові в задоволенні позову,
посилаючись на обставини, викладені в
запереченнях.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, встановивши фактичні
обставини в справі, проаналізувавши
законодавство, що регулює спірні
відносини, дійшов висновку, що в
задоволенні позовних вимог належить
відмовити з огляду на наступне.

Виконавча дирекція Чернівецького
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності 17.03.2014р. прийняла
рішення про повернення коштів Фонду та
застосування фінансових санкцій за
порушення законодавства про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатністю,
яким застосувала до Чернівецького
обласного спеціалізованого
ремонтно-будівельного підприємства
протипожежних робіт добровільного
пожежного товариства України
фінансові санкції: штраф у розмірі 50% за
неправомірне використання страхових
коштів - 321,87 грн., всього - 965,60 грн.

У відповідності до п. 4 Порядку "Про
обчислення середньої заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення) для
розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням" №1266,
затвердженого Постановою КМУ від
26.09.2001р. розрахунковим періодом, за
який обчислюється середня заробітна
плата (дохід, грошове забезпечення)
для застрахованих осіб (включаючи
осіб, які працюють неповний робочий
день (робочий тиждень) та добровільно
застрахованих осіб), є останні шість
календарних місяців (з першого до
першого числа), що передують місяцю, в
якому настав страховий випадок (для
страхування на випадок безробіття - в
якому припинено дію трудового договору
або особу знято з обліку у
державного реєстратора як суб'єкта
підприємницької діяльності,
припинення адвокатської, нотаріальної,
творчої або іншої діяльності,
закінчення проходження служби; для
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання осіб, у яких через
деякий час погіршився стан здоров'я
у зв'язку з раніше отриманим
ушкодженням здоров'я внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання - період
роботи за останнім основним місцем
роботи перед настанням тимчасової
непрацездатності).

Місяці розрахункового періоду (з
першого до першого числа), в яких
застрахована особа не працювала з
поважних причин (тимчасова
непрацездатність, відпустка у зв'язку
з вагітністю та пологами, відпустка по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та шестирічного віку
за медичним висновком), виключаються
з розрахункового періоду.

Судом встановлено, що працівник
відповідача ОСОБА_4 з 25.01.2010р. по 25.12.2012 р.
знаходилась у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. У зв'язку із поданою заявою від
18.04.2012р. та на підставі наказу №20-к від
18.04.2012р., застрахована особа вийшла з
відпустки і приступила до роботи з 26
квітня 2012 року та працювала до 22 червня
2012 року, тобто до настання іншого
страхового випадку - тимчасової
непрацездатності у зв'язку із
вагітністю та пологами.

За даними бухгалтерського обліку,
розрахунок оплати допомоги по
вагітності і пологах проведено із
заробітної плати за один повний місяць
- травень 2012 року в сумі 2 980,00 грн. і 31
календарного дня. Таким чином
визначено середньоденну заробітну
плату: 2 980,00/31= 96,12 грн. та виплачено
допомогу: 96,12*126=12 112,25 грн.

Згідно п. 4 Порядку N1266, для листка
непрацездатності АВИ№073655, виданого
ОСОБА_4 з 22.06.12р. по 25.10.2012р.,
розрахунковий період для обчислення
допомоги по вагітності і пологах
становить шість місяців, тобто з грудня
2011 року по травень 2012 року. Але,
враховуючи те, що дана особа
знаходилась у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, то згідно абзацу 5 п. 4 Порядку №1266
місяці розрахункового періоду (з
першого до першого числа), в яких
застрахована особа не працювала з
поважних причин (тимчасова
непрацездатність, відпустка у зв'язку з
вагітністю та пологами, відпустка по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та шестирічного віку
за медичним висновком), виключаються з
розрахункового періоду. Отже, ОСОБА_4 із
поважних причин не працювала повних
чотири місяці та частину квітня 2012
року, адже з 26 квітня 2012 року вона стала
до роботи і вже до кінця місяця
відпрацювала 3 робочих дні, за що
нараховано заробітну плату в сумі 297,00
грн. та повний місяць травень із
заробітною платою 2 980,00 грн.

В даному випадку віднімаються
календарні дні, які не були
відпрацьовані з поважної причини,
тобто відпустки по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
(абзац 3 п. 14 Порядку №1266), а
враховується решта календарних днів,
за які нараховано заробітну плату та
сплачувались страхові внески.

У відповідності до п.п. 12, 13 Листа
Виконавчої Дирекції Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності від 24.01.2013р. №04-29-143
«Щодо обчислення середньої заробітної
плати для розрахунку лікарняних»,
місяці розрахункового періоду (з
першого до першого числа), в яких
застрахована особа не працювала з
поважних причин (тимчасова
непрацездатність, відпустка у зв'язку з
вагітністю та пологами, відпустка по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та шестирічного віку
за медичним висновком), виключаються з
розрахункового періоду.

Отже, якщо застрахована особа після
закінчення у неї відпустки для догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку приступила до роботи 20
січня 2012 року, то при обчисленні
середньої заробітної плати для
розрахунку допомоги по страховому
випадку, який настав у неї в квітні 2012
року, січень 2012 року не виключається з
розрахункового періоду і до розрахунку
береться його частина.

Обов'язковою умовою для виключення
місяця з розрахункового періоду є
невідпрацьований повний календарний
місяць «з першого по перше число».

Таким чином, суд доходить висновку про
те, що Чернівецьке обласне
спеціалізоване ремонтно-будівельне
підприємство протипожежних робіт
добровільного пожежного товариства
України невірно визначило
розрахунковий період, суму заробітної
плати та кількість календарних днів
при розрахунку оплати по вагітності і
пологах працівнику ОСОБА_4

Відповідно до абз.1-2 ч.1 ст.30 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням" від 18.01.2001 №
2240-III, страхувальники та інші
отримувачі страхових коштів у разі
порушення порядку використання
страхових коштів відшкодовують Фонду в
повному обсязі неправомірно витрачену
суму страхових коштів та/або вартість
наданих соціальних послуг і сплачують
штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Частина 2 ст. 22 Закону №2240 передбачає,
що страхувальники, інші отримувачі
коштів Фонду зобов'язані у
десятиденний строк після отримання
рішення органу Фонду про повернення
коштів перерахувати страхові кошти,
використані з порушенням
встановленого порядку використання, а
також фінансові санкції, визначені у
статті 30 цього Закону.

Таким чином, з аналізу вищенаведених
норм вбачається, що рішення виконавчої
дирекції Чернівецького обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про застосування
фінансових санкцій за порушення
законодавства про загальнообов'язкове
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності №40
від 17 березня 2014 року прийняте на
підставі чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 11, 71, 76, 79, 86, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова складена
у повному обсязі 18 серпня 2014 року.

Суддя
Г.Г.
Спіжавка