Справа № 826/9254/13-а
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/56558/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого судді:
Васильченко Н.В.,

суддів:
Калашнікової О.В., Стрелець Т.Г,

при секретарі судового засідання
Романишин О.Р.,

за участю представника відп.
Пилипенка І.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Комунального підприємства
«Фінансово-розрахунковий центр
«Дніпровський» Дніпровської районної
у м. Києві ради на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
серпня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 жовтня 2013 р. у справі № 826/9254/13-а за
позовом Комунального підприємства
«Фінансово-розрахунковий центр
«Дніпровський» Дніпровської районної
у м. Києві ради до Державної фінансової
інспекції в м. Києві про визнання
протиправною та скасування вимоги, -

в с т а н о в и л а:

В червні 2013 року Комунальне
підприємство «Фінансово-розрахунковий
центр «Дніпровський» Дніпровської
районної у м. Києві ради звернулося до
суду з позовом до Державної фінансової
інспекції в м. Києві про визнання
нечинними пунктів 1, 2, 3 вимоги №
26-11-14-14/16568 від 26.12.2012р.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 15
серпня 2013 р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
р., в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими
рішеннями, Комунальне підприємство
«Фінансово-розрахунковий центр
«Дніпровський» Дніпровської районної
у м. Києві подало касаційну скаргу, в
якій просить ці рішення скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позовних вимог. Касаційна скарга
мотивована неправильним застосуванням
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи на предмет повноти та
всебічності дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав до її задоволення.

Як встановлено судами та підтверджено
матеріалами справи, на підставі листів
КП "ФРЦ "Дніпровський" до
Держфінінспекції в м. Києві від 26.07.2012 №
01/07/568 та від 11.10.2012 № 01-07/638 щодо
проведення позапланової перевірки,
відповідачем було проведено
позапланову ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.11.2010 по 01.10.2012, за
результатами якої складено акт від
30.11.2012 № 11-30/2266.

Як вбачається з акту ревізії
відповідачем встановлено, що у період з
01.11.2010 по 01.10.2012 директору позивача
ОСОБА_2 було нараховано заробітної
плати на загальну суму - 235, 6 тис. грн., з
яких оклад - 108,12 тис. грн., надбавки - 39,2
тис. грн., премії - 50,27 тис. грн.,
компенсація відпустки - 27,7 тис. грн.,
вихідна допомога - 10,3 тис. грн.

Відповідно до пункту 3.1.4 Контракту з
керівником підприємства, що належить
до комунальної власності
територіальної громади Дніпровського
району м. Києва, укладеному 30.11.2009 між
Дніпровською районною у м. Києві радою
та директором КП "ФРЦ "Дніпровський"
ОСОБА_2 (ОСОБА_2), передбачено виплату
премій та надбавок директору на
підставі відповідних розпоряджень
Дніпровської районної у м. Києві ради.

Зі змісту листа Дніпровської районної
у м. Києві ради від 17.12.2012 № 137-лк
вбачається, що у період з 01.11.2010 по 17.12.2012
Дніпровською районною у м. Києві радою
розпоряджень про виплату премій та
надбавок директору КП "ФРЦ
"Дніпровський" ОСОБА_2 (ОСОБА_2) не
приймалось. Також повідомлялося, що у
цей же період ОСОБА_2 (ОСОБА_2) була
притягнута до дисциплінарної
відповідальності згідно з
розпорядженням від 30.03.2011 № 4-лк.

Також в акті ревізії зазначено, що
працівникам відповідача у серпні 2012
року нараховувалась та виплачувалась
щомісячна премія в розмірах більших,
ніж передбачено Колективним договором,
а саме 100%, тоді як максимальний розмір
премії, передбачений Колективним
договором, становить 50%.

На підставі акту ревізії від 30.11.2012 №
11-30/2266 відповідачем листом від 26.12.2012 №
26-11-14-14/16568 позивачу було направлено
вимогу про усунення виявлених порушень
та відшкодування завданих збитків.

Так, оскаржувана позивачем вимога
Держфінінспекції в м. Києві містить у
собі наступні пункти:

1. Опрацювати матеріали ревізії,
розглянути питання щодо притягнення до
відповідальності винних осіб.

2. В порушення умов Контракту та як
наслідок ст. 21 Кодексу законів про
працю України та п. 2 Положення про
порядок укладання контрактів при
прийнятті (найманні) на роботу
працівників, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 р.
№ 170, керівнику Підприємства зайво
нараховано надбавки, премії та
компенсацію за збільшення обсягів (в
відомостях нарахування заробітної
плати віднесено в графу "премія"), на
загальну суму 89,47 тис. грн., що призвело
до зайвої сплати до державних цільових
фондів кошти в сумі 32,94 грн. тис.
гривень.

Таким чином, Підприємству завдано
матеріальної шкоди (збитків) на
загальну суму 122,4 тис. гривень, у зв'язку
з чим Держфінінспекція в м. Києві
вимагає забезпечити повернення
незаконно сплачених коштів на загальну
суму 89,47 тис. гривень.

3. В порушення ст. 10 та ст. 97 Кодексу
законів про працю України, ст. 15 Закону
України "Про оплату праці" та ст. 8, 9
Закону України "Про колективні
договори та угоди", а також умов
Галузевої угоди та Колективного
договору Підприємства, працівникам у
серпні 2012 року нараховувалась та
виплачувалась щомісячна премія в
розмірах, більших, ніж передбачено
Колективним договором, а саме 100%, тоді
як максимальна передбачена
Колективним договором складає - 50%.

Таким чином, працівникам Підприємства
зайво нараховано премії на суму 7,27 тис.
грн. та внаслідок чого зайво
перераховано до державних цільових
фондів кошти в сумі 2,68 тис. гривень.

Підприємству внаслідок виплати
вищезазначеної премії завдано
матеріальної шкоди (збитків) на суму 9,95
тис. гривень, у зв'язку з чим
Держфінінспекція в м. Києві вимагає
забезпечити повернення зайво
виплачених коштів на загальну суму 7,27
тис. гривень.

Листом від 28.01.2013 № 01-07/4 позивач,
посилаючись на вимоги Порядку
проведення інспектування державною
контрольно-ревізійною службою,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 № 550,
повідомив Держфінінспекцію в м. Києві
про незаконність її вимог до позивача.

Відтак, позивач не погодився із вимогою
відповідача, оформленою листом від
26.12.2012 № 26-11-14-14/16568, вважає її
протиправною та такою, що не підлягає
виконанню, у зв'язку з чим звернувся до
суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що спірні пункти вимоги
Держфінінспекції в м. Києві прийняті на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені вимогами
діючого законодавства.

Щодо пункту 1 вимоги Держфінінспекції в
м. Києві від 26.12.2012 року № 26-11-14-14/16568
стосовно притягнення до
відповідальності винних осіб, суди
попередніх інстанцій прийшли до
обґрунтованого висновку, що
Держфінінспекція в м. Києві має
достатні правові підстави для
визначення в межах компетенції винних
у допущенні порушень законодавства, а
також порушувати питання щодо їх
притягнення до відповідальності, що
можливо лише після розгляду матеріалів
ревізії, в яких і зазначено, яке саме
порушення допущено і відповідальну за
порушення особу.

Такі висновки знаходять своє
підтвердження на підставі п. 15 ст. 10
Закону України "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні", п.п. 2, 35, 50 Порядку
проведення інспектування Державною
фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 № 550.

Зокрема, відповідно до п. 35 Порядку № 550
виявлені допущені об'єктом контролю
порушення законодавства, контроль за
дотриманням якого віднесено до
компетенції контролюючого органу,
фіксуються в констатуючій частині акта
ревізії з обов'язковим посиланням на
норми законів чи інших
нормативно-правових актів, які
порушено, та зазначенням винних у їх
допущенні осіб.

Пунктом 15 ст. 10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
встановлено, що органу державного
фінансового контролю надається право
порушувати перед керівниками
відповідних органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ та організацій
питання про притягнення до
відповідальності осіб, винних у
допущених порушеннях.

На підставі п. 50 Порядку № 550, за
результатами проведеної ревізії у
межах наданих прав контролюючі органи
вживають заходів для забезпечення
притягнення до адміністративної,
дисциплінарної та матеріальної
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій про
правомірність п. 1 спірної вимоги, у
зв'язку з чим суди обґрунтовано
відмовили в задоволенні позовних вимог
в цій частині.

Щодо пунктів 2 та 3 вимоги
Держфінінспекції в м. Києві від 26.12.2012
року № 26-11-14-14/16568 стосовно забезпечення
повернення незаконно сплачених коштів
на загальну суму 89,47 тис. грн. та 7,27 тис.
грн., то суди попередніх інстанцій
вірно посилалися на ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до якої обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, судами встановлено, що постановою
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 29.05.2013 року, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.07.2013 року, у справі № 826/4256/13-а за
позовом Держфінінспекції в м. Києві до
КП "ФРЦ "Дніпровський", зобов'язано КП
"ФРЦ "Дніпровський" виконати в повному
обсязі, зокрема, пункти 2 та 3 вимоги
Держфінінспекції в м. Києві від 26.12.2012
року № 26-11-14-14/16568,.

В ході розгляду справи № 826/4256/13-а судом
першої та апеляційної інстанцій було
досліджено по суті пункти 2 та 3 вимоги
Держфінінспекції в м. Києві від 26.12.2012
року № 26-11-14-14/16568 та встановлено їх
відповідність чинному законодавству, а
також наявність достатніх підстав для
їх виконання.

Також, під час судового розгляду
вказаної справи встановлено, що на
керівника КП "ФРЦ "Дніпровський" не
розповсюджується дія Колективного
договору від 23.01.2008 року та
Колективного договору від 22.11.2011 без
особливостей, встановлених Контрактом
з керівником підприємства, що належить
до комунальної власності
територіальної громади Дніпровського
району м. Києва, укладеним 30.11.2009 року
між Дніпровською районною у м. Києві
радою та директором КП "ФРЦ
"Дніпровський". Крім того встановлено,
що керівник КП "ФРЦ "Дніпровський" не
мав права своїм наказом встановлювати
працівникам розмір премій у більшому
розмірі, ніж то передбачено
Колективним договором від 22.11.2011 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про те, що спірні пункти вимоги
Держфінінспекції в м. Києві від 26.12.2012
року № 26-11-14-14/16568 прийняті на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, відповідають вказаним
приписам КАС України, є правомірними, а
підстави для їх скасування відсутні.

Колегія суддів дійшла думки, що судом
першої та апеляційної інстанцій вірно
встановлено характер спірних
взаємовідносин та обґрунтовано
застосовано норми матеріального права
до їх вирішення. Порушень норм
процесуального закону, які б могли
призвести до прийняття невірного
рішення, не встановлено. Твердження
касаційної скарги зазначений висновок
суду не спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 221, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Комунального
підприємства «Фінансово-розрахунковий
центр «Дніпровський» Дніпровської
районної у м. Києві ради залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 15 серпня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
р. у справі № 826/9254/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: