Справа № 2а-823/11/2670
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/44733/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Островича С.Е., Федорова М.О.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва

на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
03.02.2011

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.2011

у справі № 2а-823/11/2670 Окружного
адміністративного суду м. Києва

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «Векта-плюс»

до Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва

про визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
03.02.2011, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.07.2011,
позов задоволено: визнано
неправомірними дії ДПІ у Печерському
районі м. Києва щодо повернення
податкових декларацій з податку на
додану вартість ТОВ «Векта-плюс» за
жовтень, листопад та грудень 2010 року;
зобов'язано ДПІ у Печерському районі м.
Києва зареєструвати податкові
декларації з податку на додану
вартість ТОВ «Векта-плюс» за жовтень,
листопад та грудень 2010 року датою
фактичного отримання.

У касаційній скарзі ДПІ просить
скасувати ухвалені у справі рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права.

Позивач не реалізував процесуальне
право надати заперечення проти
касаційної скарги.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

У судовому процесі встановлено, що ТОВ
«Векта-плюс» подало до ДПІ у
Печерському районі м. Києва податкові
декларації з податку на додану
вартість за жовтень, листопад, грудень
2010 року.

Листами від 14.01.2011 № 906/10/28-611 та від
17.01.2011 № 930/10/26-611 ДПІ у Печерському
районі м. Києва повідомлено позивача
про відмову у прийнятті декларацій за
жовтень, листопад та грудень 2010 року як
податкової звітності.

При цьому як на підставу відмови у
прийнятті вказаних декларацій як
податкової звітності вказано на те, що
податкові декларації з податку на
додану вартість за жовтень, листопад та
грудень 2010 року товариство подало за
формою, яка не відповідає формі,
встановленій в додатку до Порядку
заповнення і подання податкової
декларації з податку на додану
вартість, затвердженого наказом ДПА
України від 30.05.1997 № 166 (далі - Порядок №
166), а саме: у додатках 5 до декларацій
«Розшифровка податкових зобов'язань та
податкового кредиту у розрізі
контрагентів» відсутнє поле «Операції
з придбання з ПДВ, які не надають право
формування податкового кредиту».

Відповідно до підпункту 4.1.2 пункту 4.1
ст. 4 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (Закон № 2181-ІІІ)
прийняття податкової декларації є
обов'язком контролюючого органу.
Податкова декларація приймається без
попередньої перевірки зазначених у ній
показників через канцелярію, чий
статус визначається відповідним
нормативно-правовим актом. Відмова
службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

У судовому процесі встановлено, що
подані позивачем податкові декларації
з податку на додану вартість за жовтень
та листопад 2010 року містять всі
реквізити, передбачені правовими
нормами, якими встановлені вимоги щодо
змісту податкової декларації з податку
на додану вартість та порядку її
подання; декларації підписані
керівником товариства, скріпленні
печаткою товариства. Посилання
податкового органу на відсутність поля
«Операції з придбання з ПДВ, які не
надають право формування податкового
кредиту» спростовується копіями
доданих до матеріалів справи
податкових декларацій за ці звітні
податкові періоди. За таких обстави
суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про
безпідставність відмови ДПІ у
прийнятті податкових декларацій
позивача за жовтень та листопад 2010
року.

Разом із тим, всупереч вказаним нормам,
ДПІ не було запропоновано позивачу
надати нову податкову декларацію із
зазначенням причин неприйняття
попередньої.

Як встановлено судом, податкова
декларація позивача та додатки до неї
за грудень 2010 року подані до ДПІ 17.01.2011.

На цю дату набув чинності Податковий
кодекс України, відповідно до приписів
якого податкова декларація
складається за формою, затвердженою в
порядку, визначеному положеннями
пункту 46.5 ст. 46 цього Кодексу. Форма
податкової декларації повинна містити
необхідні обов'язкові реквізити і
відповідати нормам та змісту
відповідних податку та збору (пункт 48.1
ст.48 цього Кодексу).

Матеріалами справи підтверджується, що
податкова декларація ТОВ «Векта-плюс»
за грудень 2010 року містить всі
необхідні реквізити, підписана
керівником товариства, скріплена
печаткою останнього; за формою
відповідає Порядку № 166, а додаток № 5
містить поле «Операції з придбання з
ПДВ, які не надають право формування
податкового кредиту». (а.с.21-23).

Таким чином, задовольняючи позов, суди
першої та апеляційної інстанцій
зробили правильний висновок про
неправомірність дій ДПІ щодо відмови у
прийнятті податкових декларацій з
податку на додану вартість ТОВ
«Векта-плюс» за жовтень, листопад та
грудень 2010 року як податкової
звітності.

Доводи касаційної скарги правильність
цього висновку судів попередніх
інстанцій не спростовують, а відтак
підстави для скасування оскаржуваних
судових рішень відсутні.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 03.02.2011 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.07.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
С.Е. Острович М.О. Федоров