Справа № 803/1498/14
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2014-08-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року Справа № 803/1498/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

при секретарі судового засідання
Шаблій Л.П.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Гудька О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Ягодинської митниці Міндоходів про
визнання протиправними та скасування
рішення і картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася з позовом до Ягодинської
митниці Міндоходів (далі - Ягодинська
митниця) про визнання протиправними та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 14 лютого 2014
року № 205000004/2014/000014/1 і картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 14 лютого
2014 року № 205070000/2014/00015.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач безпідставно та
неправомірно відмовив у здійсненні
митного оформлення товару - мороженої
печінки свійських свиней на загальну
суму 10080,00 євро, придбаного позивачем
згідно з контрактом від 11 лютого 2014
року №8/2014/PL, що укладений із компанією
"P.P.H.U."ALBATROS J і M Czyz Spolka Jawna" (Польща), та за
інвойсом від 11 лютого 2014 року №14-FVS/0147
на умовах СРТ-м. Луцьк.

Такий товар був поданий до митного
оформлення 14 лютого 2014 року із наданням
відповідачу усіх необхідних
документів. У графах 12, 45 митної
декларації (МД) від 14 лютого 2014 року №
205070000/2014/005109 позивач вказала митну
вартість у сумі 118971,78 грн., визначену за
ціною контракту в порядку,
передбаченому статтею 58 Митного
кодексу України (далі - МК України).

За результатами розгляду наданих
документів відповідач вказав на
необхідність підтвердження заявленої
митної вартості товару відповідно до
статті 53 МК України шляхом надання
прайс-листа виробника товару;
банківських платіжних документів про
оплату товару; фактури на закупівлю
товару; висновку про вартісні та
якісні характеристики товару,
підготовленого спеціалізованою
експертною організацією.

Того ж дня Ягодинська митниця
відмовила у митному оформленні товару
та видала позивачу картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 14 лютого
2014 року №205070000/2014/00015 (далі - картка
відмови) з підстав невідповідності
заповнення граф 12, 45 МД вимогам статті 53
МК України. Рішенням про коригування
митної вартості товарів від 14 лютого 2014
року №205000004/2014/000014/1 Ягодинська митниця
визначила митну вартість товару за
ціною 1,0530 євро за кілограм, що
становить 22113,34 євро за партію товару,
що імпортувалася.

Позивачем з метою запобігання псування
товару та нарахування штрафних санкцій
за можливий простій автомобіля, який
перевозив товар, 14 лютого 2014 року
подано нову МД №205070000/2014/005187. Митне
оформлення у цьому випадку проводилось
за другорядним резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
- грошової застави.

Разом з тим, відповідно до правил
частини восьмої статті 55 МК України 29
квітня 2014 року позивачем надіслано
митному органу заяву із поясненнями
щодо незаконності вимог митного
органу, а також документи, які ним
витребовувались. За результатами їх
розгляду, відповідач вказав про
неможливість застосування митної
вартості, заявленої декларантом, з
підстав невідповідності даних у
документах, зокрема, неподання фактури
на закупівлю товару у виробника та
відсутності у висновку державного
підприємства
"Укрпромзовнішекспертиза" (далі - ДП
"Укрпромзовнішекспертиза ") інформації
щодо вартості товару на умовах
поставки СРТ.

Позивач вважає, що відповідач
безпідставно відмовив у перегляді
митної вартості поставленого
позивачем товару, внаслідок чого не
було скасовано картку відмови та
рішення про коригування митної
вартості товарів від 14 лютого 2014 року.
Надані для митного оформлення товару
документи повною мірою підтверджують
митну вартість товару за ціною
договору, що фактично сплачена.
Додатково подані документи лише
підтверджують ці розрахунки. Водночас,
відповідач не зміг аргументовано
довести, що позивачем було заявлено
неповні або недостовірні відомості про
митну вартість товару, або митну
вартість товару визначено неправильно.
Прийняте відповідачем рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів не містить обґрунтування
числового значення вартості товарів,
та фактів, які вплинули на таке
коригування. Також позивач вказав про
відсутність консультацій під час
визначення митної вартості.

З наведених підстав позивач просив
позов задовольнити повністю.

Відповідач в запереченні проти
адміністративного позову позовні
вимоги не визнав (а.с.38-40). Зазначив, що
ОСОБА_3 через свого представника 14
лютого 2014 року подала митну декларацію
№ 205070000/2014/005109 разом із документами на
підтвердження митної вартості за ціною
договору (контракту). Відповідно до
статті 54 МК України орган доходів і
зборів під час проведення митного
контролю і митного оформлення з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
перевіряє числове значення заявленої
митної вартості шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом.
Відповідач вказує, що під час
опрацювання поданих для митного
оформлення документів було виявлено
розбіжності, а також те, що вони не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товару. Крім
того, під час такого оформлення
спрацювала система управління
ризиками та Ягодинською митницею було
встановлено, що згідно цінової
інформації ЄАІС Державної митної
служби України середня митна вартість
товару - мороженої печінки свійських
свиней становить 1,0530 євро/кг.

Оскільки, відповідач має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа,
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, та з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товару в
порядку статті 53 МК України декларанту
запропоновано надати додаткові
документи, про що зроблено відмітку у
декларації митної вартості (ДМВ).

Відповідач стверджує, що прийняттю
рішенню про коригування митної
вартості товарів передувала процедура
консультацій щодо обрання методу
визначення митної вартості товару та
обмін наявною інформацією. Декларантом
не надавалось додаткових документів
для можливості застосування
другорядних методів визначення митної
вартості товарів. В свою чергу,
приймаючи рішення про коригування
митної вартості органом доходів і
зборів була врахована інформація
митної декларації від 11 січня 2014 року №
205070000/2014/563, від 27 січня 2014 року №
209120000/2014/802203, від 03 лютого 2014 року №
205060000/2014/1793.

Рішення про коригування митної
вартості та картка відмови прийняті з
дотриманням вимог, передбачених
статтею 54, 55, 57, 64, 264 МК України.

Надані ж 29 квітня 2014 року представником
декларанта додаткові документи не
давали можливості застосування митної
вартості заявленої декларантом,
оскільки мали невідповідність між
собою. Зокрема, у висновку ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" відсутня
інформація про ціну товару, який
поставлявся позивачем, саме на умовах
СРТ. Крім того, у наданих позивачем
зовнішньоекономічному договорі,
інвойсі, прайс-листі від виробника
товару зазначені різні умови поставки.

З наведених підстав вважає, що
оскаржувані картка відмови та рішення
про коригування митної вартості
відповідають нормам чинного
законодавства, а тому в задоволенні
позову просив відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримує з підстав, викладених у
позовній заяві.

У судовому засіданні представник
відповідача позов не визнає з підстав,
викладених у письмовому запереченні
проти нього, в задоволенні позову
просить відмовити.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року
на підставі контракту від 11 лютого 2014
року №8/2014/PL, укладеного між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 та компанією
"P.P.H.U."ALBATROS J і M Czyz Spolka Jawna" (Польща), та за
інвойсом від 11 лютого 2014 року №14-FVS/0147,
позивач ввезла на територію України
товар - "морожена печінка свійських
свиней, без спецій, без теплової,
кулінарної обробки, без консервування,
без харчових добавок та приправ",
кількістю 21000,00 кг та вартістю 10080,00
євро, визначеною у інвойсі (або 0,48
євро/кг) - а.с.9-11.

В графах 12, 45 МД від 14 лютого 2014 року №
205070000/2014/005109 декларантом вказано митну
вартість товару за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, - 118971,78 грн.
або 10080,00 євро (а.с.12).

Посадовою особою митного органу у
графі "Для відміток митного органу" ДМВ
від 14 лютого 2014 року №205070000/2014/005109 було
зроблено запис про необхідність
подання в порядку статті 53 МК України
додаткових документів, що
підтверджують митну вартість товарів,
а саме: прайс-листа від виробника
товару, банківських платіжних
документів про оплату товару, фактури
на закупівлю товару, висновку про
якісні та вартісні характеристики
товару, підготовленого
спеціалізованою експертною
організацією. Представник декларанта
ознайомився із зазначеним записом та
повідомив про надання таких документів
у визначений законодавством термін
(а.с.43 зворот).

Того ж дня, 14 лютого 2014 року Ягодинською
митницею було відмовлено у митному
оформлені товару та видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 205070000/2014/00015
у зв'язку з невідповідністю заповнення
граф 12, 45 МД вимогам статті 53 МК
України, рішення про коригування
митної вартості товарів від 14 лютого 2014
року №205000004/2014/000014/1 та запропоновано
привести рівень митної вартості товару
в графах 12, 45 МД у відповідності до
вказаного рішення про коригування
митної вартості товарів, в якому
зазначено, що митна вартість товарів не
може бути визнана у зв'язку з тим, що
документи, які подані для
підтвердження митної вартості, не
містять усіх даних, необхідних для
визначення митної вартості за методом
обраним декларантом, а саме - не всі
подані документи для підтвердження
митної вартості відповідно до статті 53
МК України (а.с.42, 49-50).

Згідно з рішенням про коригування
митної вартості товарів від 14 лютого 2014
року №205000004/2014/000014/1 Ягодинською
митницею було визначено митну вартість
партії товару у кількості 21000,00 кг на
загальну суму 22113,34 євро, тобто за ціною
1,053 євро/кг. Різниця між митною
вартістю, визначеною митницею, та
митною вартістю, визначеною
декларантом за першим методом, складає
12033,34 євро. При цьому у рішенні про
коригування митної вартості товарів
вказано, що митним органом проведено
процедури консультації з декларантом
та досягнуто згоди, щодо неможливості
застосування наступних методів
визначення митної вартості, а саме
методу 2а (стаття 59 МК України) та методу
2б (стаття 60 МК України) з причин
відсутності у митного органу та
декларанта інформації про ідентичні та
подібні (аналогічні) товари, методу 2в
(стаття 62 МК України) та методу 2г
(стаття 63 МК України) з причини
відсутності вартісної основи для
розрахунку митної вартості в митного
органу та декларанта. Таким чином,
митну вартість визначено за шостим
(резервним) методом (стаття 64 МК
України) на підставі цінової
інформації МД від 11 січня 2014 року
№205070000/2014/563, МД від 27 січня 2014 року
№209120000/2014/802203, МД від 03 лютого 2014 року
№205060000/2014/1793, наявних в митного органу
(а.с.42). Представник декларанта рішення
підписав із зауваженням, зазначивши
про те, що консультація не проводилась.

З метою запобігання псування товару та
нарахування штрафних санкцій за
можливий простій автомобіля, який
перевозив товар, позивачем через
уповноважену особу було подано для
митного оформлення товару нову МД від 14
лютого 2014 року №205070000/2014/005187, вказавши
у її графах 12, 45 митну вартість,
наведену у інвойсі №14-FVS/0147 (а.с.11).
Митне оформлення у цьому випадку
проводилось за другорядним резервним
методом із застосуванням гарантійних
зобов'язань - грошової застави.

При наданні правової оцінки рішенню
Ягодинської митниці про коригування
митної вартості товарів від 14 лютого 2014
року № 205000004/2014/000014/1 і картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 14 лютого
2014 року №205070000/2014/00015, судом дії та
рішення відповідача перевірялись на
відповідність вимогам частини третьої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (КАС України),
зокрема, чи вчинені (прийняті) вони на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статті 49 МК України
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою та другою
статті 51 МК України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу. Митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу.

Статтею 57 МК України передбачено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Як встановлено частинами першою,
четвертою статті 52 МК України
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою. У випадках,
визначених цим Кодексом, для заявлення
митної вартості товарів, що
переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, органу доходів і зборів, який
проводить митне оформлення цих
товарів, разом з митною декларацією та
іншими необхідними для митного
оформлення зазначених товарів
документами в установленому порядку
подається декларація митної вартості.

Судом встановлено, що декларуючи митну
вартість товару згідно із МД від 14
лютого 2014 року № 205070000/2014/005109 за
основним (першим) методом - за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, встановленим статтею 57
МК України, позивач керувався
контрактом від 11 лютого 2014 року №8/2014/PL,
що укладений із компанією "P.P.H.U."ALBATROS J і
M Czyz Spolka Jawna" (Польща).

Відповідно до частини першої, другої
статті 53 МК України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Для митного контролю і митного
оформлення товарів і транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон України, позивачем було надано
наступні документи: МД від14 лютого 2014
року № 205070000/2014/005109 (а.с.12), ДМВ від 14
лютого 2014 року №205070000/2014/005109 (а.с.43);
контракт від 11 лютого 2014 року №8/2014/PL
(а.с.9-10); інвойс від 02 лютого 2014 року
№14-FVS/0147 (а.с.11); міжнародну
товарно-транспортну накладну (СМR) від 11
лютого 2014 року №114/14 (а.с.13); сертифікат
про походження товару від 11 лютого 2014
року №А14985474 (а.с.15); ветеринарне
свідоцтво від 14 лютого 2014 року А564203
(а.с.16); сертифікат якості від 11 лютого
2014 року (а.с.14); копію декларації країни
відправлення від 11 лютого 2014 року MRN
14DE16EO (а.с.17); інші документи,
перелічені в графі 44 МД (а.с.12).

Відповідно до частини другої статті 58
МК України метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Частина друга статті 52 МК України
імперативно зобов'язує декларанта або
уповноважену ним особу, які заявляють
митну вартість товару, подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Згідно з приписами статті 54 МК України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
органом доходів і зборів під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари. Контроль
правильності визначення митної
вартості товарів за основним методом -
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу. Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право: упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; у випадках,
встановлених цим Кодексом, письмово
запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів.

Пунктом 2.3 Правил заповнення
декларації митної вартості,
затверджених наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 2012 року №
599, зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 18 червня 2012 року за №
984/21296, визначено: "Запис щодо рішення,
яке прийняте посадовою особою митного
органу за результатами контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, учиняється таким
чином: якщо за результатами аналізу,
виявлення та оцінки ризиків посадовою
особою митного органу встановлено
ризик заявлення неповних та/або
недостовірних відомостей про митну
вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Кодексу, посадова особа митного органу
у графі "Для відміток митного органу"
ДМВ на паперовому носії робить запис
про необхідність подання документів
для підтвердження митної вартості
товарів із складенням переліку таких
документів, зазначає час, дату і
прізвище, ставить свій підпис та
проставляє відбиток особистої
номерної печатки".

Як вбачається з ДМВ від 14 лютого 2014 року
№205070000/2014/005109 у графі "Для відміток
митного органу" інспектором було
зроблено запис про необхідність
подання відповідно до статті 53 МК
України додаткових документів для
підтвердження заявленої митної
вартості (а.с.43).

Відповідно до частини третьої статті 53
МК України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Отже, орган доходів і зборів наділений
повноваженнями в порядку здійснення
перевірки митної вартості, заявленої
декларантом, пред'являти йому вимогу
щодо надання додаткових документів для
підтвердження митної вартості
виключно з підстав наявності у поданих
декларантом документах розбіжностей,
ознак підробки або відсутності всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Відповідач в підтвердження
обґрунтованості своєї вимоги про
необхідність подання додаткових
документів для підтвердження
заявленої митної вартості посилається
на той факт, що при здійсненні митного
контролю та митного оформлення товару
за МД № 205070000/2014/005109 від 14 лютого 2014 року
спрацювала система управління
ризиками та відповідачем було
встановлено, що згідно з ціновою
інформацією ЄАІС Державної митної
служби України середня митна вартість
товару, що поставлявся позивачем,
відрізняється від тієї, що нею вказана.
Також Ягодинська митниця стверджує, що
документи, подані позивачем для
митного оформлення, не містили всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товару. Вказані обставини могли
вказувати на наявність сумніву митного
органу в правильному визначенні митної
вартості декларантом. Однак, у такому
разі митний орган відповідно до
частини третьої статті 53 МК України мав
би зобов'язувати декларанта надати
додаткові документи на підтвердження
саме таких відсутніх показників.
Вимога Ягодинської митниці про надання
додаткових документів (банківських
платіжних документів про оплату
товару, висновку про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовленого
спеціалізованою експертною
організацією, прас-листа від виробника,
фактури на закупівлю товару) має
відповідати такій меті, якщо такі
документи дають можливість перевірити
числові показники, на підставі яких
розрахована митна вартість за основним
методом. В іншому випадку вимога надати
такі документи, які перераховані в
частині третій статті 53 МК України, є
формальною і спрямована на заздалегідь
передбачуване прийняття рішення про
коригування митної вартості товарів за
другорядним методом.

Як визначено частиною п'ятою статті 58
МК України, ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті, - це
загальна сума всіх платежів, які були
здійснені або повинні бути здійснені
покупцем оцінюваних товарів продавцю
або на користь продавця через третіх
осіб та/або на пов'язаних із продавцем
осіб для виконання зобов'язань
продавця.

Частиною десятою статті 58 МК України
визначено витрати, які додаються до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за оцінювані товари
(складові митної вартості), якщо вони не
включалися до ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті: серед
цього переліку - витрати на
транспортування оцінюваних товарів до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України;
витрати на навантаження, вивантаження
та обробку оцінюваних товарів,
пов'язані з їх транспортуванням до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України;
витрати на страхування цих товарів та
ін.

Як передбачено пунктом 5.1. контракту
№8/2014/PL від 11 лютого 2014 року поставка
товару здійснюється автотранспортом
на територію України на умовах згідно
Правил Інкотермс-2010, а саме FCA, EXW, CPT або
DDU, вказаних в інвойсі (а.с.9). Як
передбачено у інвойсі від 02 лютого 2014
року №14-FVS/0147 поставка товару
здійснювалася на умовах CPT - м. Луцьк
(а.с.11 ).

У відповідності до Правил
"Інкотермс-2010" термін CPT означає, що
продавець передасть товар, випущений в
митному режимі експорту, названому ним
перевізнику. Крім того, продавець
зобов'язаний сплатити витрати,
пов'язані з перевезенням товару до
вказаного місця призначення. Це
означає, що покупець бере на себе всі
ризики втрати або пошкодження товару,
як і інші витрати після передачі товару
продавцем перевізнику, а не коли товар
досягне місця призначення. Відповідно
до терміна СРТ в обов'язки продавця
входить здійснення необхідного для
вивозу митного очищення товару.

Отже, за наданими документами слідує,
що ОСОБА_3 не несла витрат із
перевезення товару, навантаження до
місця передачі. Відтак, такі витрати не
входять до митної вартості. В свою
чергу, вартість упаковки і маркування
входить до вартості товару (пункт 3.5
контракту).

Суд не бере до уваги доводи відповідача
щодо сумнівів у достовірності
понесених витрат з тих підстав, що у
прайс-листі від виробника товару від 07
лютого 2014 року та у фактурі на
закупівлю товару від 07 лютого 2014 року
вказані інші умови поставки, а саме - EXW
та FCA відповідно. З досліджених
письмових доказів вбачається, що
продавець товару - компанія "P.P.H.U."ALBATROS J
і M Czyz Spolka Jawna" (Польща) є посередником, а
виробником товару є компанія Ahlborn Fleisch
Handelsgesellschaft mbH (Німеччина). Відтак,
фактура на закупівлю товару від
виробника адресована посереднику і
ціна в ній становить 0,38 євро, а ціна
продажу посередника, компанії
"P.P.H.U."ALBATROS J і M Czyz Spolka Jawna" (Польща), яка
відображена у інвойсі від 02 лютого 2014
року №14-FVS/0147, - 0,48 євро/кг, що є
економічно обґрунтованим. Вказане, на
думку суду, спростовує висновки
відповідача про невідповідності в
документах, що унеможливило
застосування митної вартості,
заявленої декларантом. Про такі умови
позивач пояснював в адресованій
Ягодинській митниці заяві від 29 квітня
2014 року №144 (а.с.18). Додатково митниці
надано лист виробника від 19 листопада
2013 року про те, що заклад LVD Fleisch GmbH є
переробним цехом виробника (а.с.21).

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі, зокрема,
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари (пункт 2 частини
шостої статті 54 МК України).

Як передбачено частиною сьомою статті
54 МК України у разі якщо під час
проведення митного контролю орган
доходів і зборів не може аргументовано
довести, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Відповідно до частини третьої
зазначеної статті за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
орган доходів і зборів визнає заявлену
декларантом або уповноваженою ним
особою митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування
відповідно до положень статті 55 цього
Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК
України рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів, які
ввозяться на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів. Як
передбачено частиною другою вказаної
статті прийняте органом доходів і
зборів письмове рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів має містити, зокрема,
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано; наявну в митного
органу інформацію (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом;
вичерпний перелік вимог щодо надання
додаткових документів, передбачених
частиною третьою статті 53 цього
Кодексу, за умови надання яких митна
вартість може бути визнана органом
доходів і зборів; обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої органом доходів
і зборів, та фактів, які вплинули на
таке коригування.

Частина друга статті 64 МК України
встановлює, що митна вартість,
визначена згідно з положеннями цієї
статті (при застосуванні резервного
методу), повинна ґрунтуватися на раніше
визнаних (визначених) органами доходів
і зборів митних вартостях. Відповідно
до частини першої статті 33 МК України
інформаційні ресурси органів доходів і
зборів складаються із відомостей, що
містяться у документах, які надаються
під час проведення митного контролю та
митного оформлення товарів,
транспортних засобів, та інших
документах.

Відповідачем в обґрунтування рішення
про коригування митної вартості
вказано, що митна вартість товарів не
може бути визнана у зв'язку з тим, що
документи, які подані для
підтвердження митної вартості, не
містять усіх даних, необхідних для
визначення митної вартості за методом,
обраним декларантом (а.с.42 зворот).
Проте, які конкретно дані є
непідтвердженими, відповідач не
вказав. Як вбачається із зазначеного
рішення, митну вартість визначено за
резервним методом згідно зі статтею 64
МК України на підставі цінової
інформації МД від 11 січня 2014 року
№205070000/2014/563, МД від 27 січня 2014 року
№209120000/2014/802203, МД від 03 лютого 2014 року
№205060000/2014/1793.

У судовому засіданні представник
відповідача подав розрахунок митної
вартості товару, застосованої
оскаржуваним рішенням про коригування
митної вартості товарів від 14 лютого 2014
року № 205000004/2014/000014/1 з показником 1,053
євро/кг на прикладі цінової інформації
МД від 11 січня 2014 року №205070000/2014/563
(а.с.56). Разом з тим, за цією МД
встановлено, що вартість визначалася
за резервним методом з розрахунку 1,059
євро/кг. При цьому поставка товару
здійснювалася компанією Ahlborn Fleisch
Handelsgesellschaft mbH на умовах FCA - Діссен
(Німеччина), в той час як за інвойсом від
11 лютого 2014 року №14-FVS/0147 - компанією
"P.P.H.U."ALBATROS J і M Czyz Spolka Jawna" (Польща) на
умовах СРТ- м. Луцьк. Різниця в умовах
поставки могла спричинити різницю в
ціні. Крім того, відповідач не надав
пояснень, що спричинило застосування
резервного методу у приведеному як
приклад випадку.

Вказані розбіжності, на думку суду,
вказують на необґрунтованість
прийнятого митним органом рішення про
коригування митної вартості товарів
від 14 лютого 2014 року № 205000004/2014/000014/1.

Не надано суду і пояснень, чому
використано для розрахунку митну
вартість МД від 27 січня 2014 року
№209120000/2014/802203 та МД від 03 лютого 2014 року
№205060000/2014/1793 (на яких умовах
поставлявся товар, хто є його
виробником, за яким методом
розраховувалася митна вартість). Крім
того, відповідачем не було надано МД
від 27 січня 2014 року №209120000/2014/802203, МД від
03 лютого 2014 року №205060000/2014/1793, хоч суд
вимагав їх надати. При арифметичному
підрахунку ціни за одиницю товару
згідно з наданими витягами інформації
з ЄАІС слідує, що за МД від 03 лютого 2014
року №205060000/2014/1793 вона становить 1,0657
євро/кг, за МД від 27 січня 2014 року
№209120000/2014/802203 - 1,052 євро/кг, за МД від 11
січня 2014 року №205070000/2014/563 - 0,49 євро/кг (а
не 1,053 євро/кг, як це визначив
відповідач в оспорюваному рішенні).

Відтак, судом не приймається до уваги
посилання представника відповідача на
те, що згідно із вказаними МД вартість
ідентичного товару є вищою, ніж та, що
заявлена декларантом. Із наданих
витягів неможливо встановити, за яким
методом визначено ціну товару у таких
деклараціях, тим більше, якщо така ціна
визначена у зв'язку з коригуванням
митним органом вартості товару, то чи
оскаржував декларант рішення про
визначення митної вартості саме у
такому розмірі. У витягах відсутня
інформація про ціну за одиницю товару,
умови поставки (які складові
включалися до митної вартості
декларантами).

Слід також зазначити, що за загальним
правилом формально інший рівень митної
вартості імпортованого позивачем
товару від рівня митної вартості
іншого митного оформлення, сам по собі
не є перешкодою для застосування
першого методу визначення митної
вартості товару і не може бути
достатньою підставою для відмови у
здійсненні митного оформлення товару
за першим методом визначення його
митної вартості.

Митний орган має право щодо
самостійного визначення митної
вартості товарів, однак, це повинно
відбуватись із дотриманням вимог
чинного законодавства, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дій), з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації, з
врахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

Суд зазначає, що у рішенні про
коригування митної вартості товарів
стверджується про проведення
процедури консультацій з декларантом
та досягнення згоди щодо неможливості
застосування методів визначення
митної вартості, які передбачені
статтями 50-63 МК України. Однак, як
вбачається із запису представника
позивача на звороті рішення (а.с.7
зворот) декларант не згідний з даними,
наведеними у графах 30, 31, 33 та вказує, що
консультація не проводилась. Позивач
була позбавлена можливості своєчасно
надати митному органу документи на
підтвердження митної вартості товару,
зазначені останнім у митній
декларації, оскільки рішення про
визначення митної вартості товару
Ягодинська митниця прийняла того ж дня,
коли декларант ознайомився із записом
про необхідність надання додаткових
документів - 14 лютого 2014 року, що
підтверджує формальний характер
проведеної процедури консультацій, а
отже, митним органом фактично така
процедура проведена не була.

Наведене також вказує на те, що рішення
Ягодинської митниці про коригування
митної вартості товарів та картка
відмови в прийнятті митної декларації
є необґрунтованими, а отже -
протиправними та підлягають
скасуванню.

За вказаних вище обставин суд вважає,
що відповідач аргументовано не довів,
що декларантом заявлено неповні та/або
недостовірні дані про митну вартість
товарів, чи декларантом неправильно
визначено митну вартість товарів, та що
у поданих для митного оформлення чи
додатково поданих документах є
відомості, що не підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомості щодо ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари, є іншими. Позивач
застосував перший метод визначення
митної вартості за відсутності
встановлених обмежень та надав митному
органу всі документи, надання яких
визначена законом, на підтвердження
ціни імпортованого товару. Крім того,
при визначені митної вартості за
шостим методом Ягодинська митниця не
обґрунтувала із посиланням на подані
декларантом документи неможливість
застосування першого методу
визначення митної вартості, заявленої
декларантом.

Як передбачено частиною сьомою статті
55 МК України, у випадку незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року
представником ОСОБА_3 було подано нову
МД №205070000/2014/005187 (а.с.29) із сплатою
митних платежів згідно з частиною
сьомою статті 55 МК України, а товар
випущено у вільний обіг.

Відповідно до частини восьмої статті 55
МК України протягом 80 днів з дня
випуску товарів декларант або
уповноважена ним особа може надати
органу доходів і зборів додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються. Позивач скористалася
таким правом та 29 квітня 2014 року
направила Ягодинській митниці заяву
№144 (а.с.18) з додатковими документами
щодо задекларованого позивачем товару,
які вказані у вказані у графі "Для
відміток митного органу" ДМВ
№205070000/2014/005109, зокрема: фактуру на
закупівлю товару від 07 лютого 2014 року
(а.с.20), прайс-лист фірми виробника від 07
лютого 2014 року (а.с.22), копію висновку
державної санітарно-епідеміологічної
експертизи №05.03.02-03/5345 від 28 січня 2014
року (а.с.23), лист ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" від 23 квітня
2014 року №1571 (а.с.24), копії платіжних
доручень в іноземній валюті від 27
лютого 2014 року №1191 та від 28 березня 2014
року №1198 (а.с.25-26), повідомлення SWIFT від
27 лютого 2014 року № 1167NH.55055 UBGB та від 31
березня 2014 року №1881NH.65993 UBGB (а.с.27-28),
копію листа Ahlborn Fleisch HgmbH від 19
листопада 2013 року (а.с.21).

Згідно з частиною дев'ятою статті 55 МК
України у разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів орган доходів і зборів
розглядає подані додаткові документи і
протягом 5 робочих днів з дати їх
подання виносить письмове рішення щодо
визнання заявленої митної вартості та
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості або надає
обґрунтовану відмову у визнанні
заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів. У
такому випадку надана фінансова
гарантія відповідно повертається
(вивільняється) або реалізується в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом.

12 травня 2014 року Ягодинська митниця,
розглянувши заяву ОСОБА_3 з додатково
поданими документами, листом № 03-70-52/2035
повідомила про неможливість
застосування митної вартості,
заявленої декларантом. Мотивами такої
відмови було те, що позивачем не надано
фактуру на закупівлю товару у
виробника, а в наданому листі ДП
"Укрпромзовнішекспертиза" наведено
перелік Інтернет-сайтів, на яких не
міститься конкретної інформації щодо
вартості товару, що ввозився позивачем,
на умовах поставки СРТ (а.с.30).

Суд не погоджується з такими
твердженнями відповідача. Як
вбачається з листа позивача від 29
квітня 2014 року №144, отриманого
відповідачем, останньому надсилалась
фактура на закупівлю товару від 07
лютого 2014 року. Крім того, у вказаному
листі позивачем було надано пояснення
про те, що компанія "P.P.H.U."ALBATROS J і M Czyz Spolka
Jawna" (Польща), з якою у неї укладено
контракт від 11 лютого 2014 року №8/2014/PL, є
постачальником товару, а не його
виробником, тому надана позивачем
фактура на закупівлю товару від
виробника адресовані фірмі "P.P.H.U."ALBATROS J
і M Czyz Spolka Jawna" (Польща). У судовому
засіданні відповідач підтвердив, що
Ягодинська митниця отримувала вказану
фактуру із заявою від 29 квітня 2014 року
№144.

Стосовно зауважень відповідача до
висновку ДП "Укрпромзовнішекспертиза"
від 23 квітня 2014 року №1571, то суд
зазначає, що цією спеціалізованою
експертною організацією встановлено,
що рівень ціни на печінку свинячу
заморожену, яка імпортується позивачем
згідно з інвойсом від 11 лютого 2014 року
№14-FVS/0147 відповідно до контракту від 11
лютого 2014 року №8/2014/PL, а саме 0,48 євро/кг,
на умовах поставки СРТ - м. Луцьк,
Україна, відповідає поточній
кон'юнктурі ринку. Зазначений висновок
щодо вартості товарів має
застосовуватися додатково при
визначенні митної вартості чи
здійсненні митної оцінки і
безпосередньо на його основі позивач
митну вартість не розраховував,
оскільки в основу розрахунку покладено
контракт та інвойс. На думку суду, такий
висновок у сукупності з іншими
наданими позивачем документами для
підтвердження заявленої митної
вартості товару підтверджує таку
вартість. Водночас, відповідач доказів
про відсутність даних про ціну товару
на умовах СРТ - м.Луцьк за використаними
ДП "Укрпромзовнішекспертиза" джерелами
не надав.

Додаткові доводи представника
відповідача у судовому засіданні щодо
розбіжностей даних про умови оплати за
товар в контракті, інвойсі та
прайс-листі судом до уваги не беруться,
оскільки в листі Ягодинської митниці
від 12 травня 2014 року № 03-70-52/2035 відсутні
такі зауваження, як і зауваження щодо
поданих ОСОБА_3 прайс-листа фірми
виробника, копії висновку державної
санітарно-епідеміологічної експертизи
від 28 січня 2014 року №05.03.02-03/5345,
банківських платіжних документів про
оплату товару. Як пояснив представник
позивача у судовому засіданні, ціна в
прайс-листі виробника на умовах
поставки EXW вказана виробником для
покупця - посередника, що здійснював
поставку на користь ОСОБА_3 Момент
оплати товару безпосередньо позивачем
своєму постачальнику не впливає на
формування ціни, тим більше що
контрактом між ними передбачалося
можливість як передоплати, так і оплати
товару після його отримання.

Таким чином, жодний із доказів,
досліджених судом, не вказує на
підтвердження позиції Ягодинської
митниці щодо застосування резервного
методу визначення вартості товарів та
спростування можливості застосування
основного методу. Інших обставин, які б
викликали обґрунтовані сумніви в
достовірності проведеного позивачем
розрахунку митної вартості товару за
ціною договору, відповідачем не
наведено, та інших обставин, які б
впливали на рівень задекларованої
позивачем митної вартості товару,
судом не встановлено.

Згідно з частиною другою статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Ягодинською митницею не доведено, що в
порушення частини другої статті 58 МК
України використані декларантом
відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні або що декларант не
дотримався обов'язку, встановленого
частиною другою статті 52 МК України
стосовно надання достовірних
відомостей про визначення митної
вартості на об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню шляхом визнання
протиправними та скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів від 14 лютого 2014 року
№205000004/2014/000014/1 і картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 14 лютого
2014 року №205070000/2014/00015.

Оскільки позов підлягає задоволенню,
то за правилами статті 94 КАС України на
користь позивача слід присудити судові
витрати у сумі 146,16 грн., підтверджені
платіжним дорученням від 22 липня 2014
року №733 (а.с.2).

Керуючись статтями 2, 71, 94, частиною
третьою статті 160, статтями 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Митного кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Ягодинської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 14 лютого 2014 року №
205000004/2014/000014/1 та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 14 лютого
2014 року № 205070000/2014/00015.

Присудити з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) судові витрати у сумі 146,16
грн. (сто сорок шість грн. 16 коп.).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі 22 серпня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Ж.В.Каленюк