Справа № 2а/0470/1776/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/53896/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Донця О.Є.,

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

від позивача - Буря Я.В., довіреність
№2252-О від 20.07.2012 року, Слєпуха О.С.,

від відповідача - Білієнко Д.А,
довіреність №4115/08/30 від 12.08.2014 року,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
березня 2012року

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 жовтня 2013року

у справі №2а-0470/1776/12

за позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Приватбанк»

до Управління Пенсійного
фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі

м. Дніпропетровська,

третя особа Комунальне
житлово-експлуатаційне підприємство
№19,

про визнання протиправним та
скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2012 року публічне акціонерне
товариство «Комерційний банк
«Приватбанк» (далі по тексту
Приватбанк) звернулось до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська (далі по тексту УПФ),
яким просило визнати протиправним та
скасувати рішення відповідача №608 від
21.07.2011 року про застосування фінансових
санкцій за несвоєчасне перерахування
або несвоєчасне зарахування на
банківські рахунки органів Пенсійного
фонду сум страхових внесків.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
березня 2012року у справі №2а-0470/1776/12,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
окружний та апеляційний
адміністративні суди виходили з
недоведеності позивачем своїх вимог,
оскільки банком здійснено
перерахування коштів на виплату
заробітної плати без наявності
документів, що є порушенням частини 12
статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», отже фінансові санкції
застосовані УПФ правомірно.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Приватбанк
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального права, просить
скасувати вказані вище судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

УПФ подало до Вищого адміністративного
суду України заперечення на касаційну
скаргу, в якому наголошувало на
відповідність судових рішень
обставинам справи та вимогам
законодавства України. Відповідач
просив залишити касаційну скаргу без
задоволення, судові рішення - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх в судовому засіданні
представників сторін, розглянувши і
обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
наданої ними правової оцінки обставин
у справі, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
перевірки, проведеної Управлінням
Пенсійного фонду України в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська, складений Акт № 1 від
05.07.2011року про виявлення факту
порушення законодавства з питань
нарахування, обчислення, та сплати
страхових внесків (коштів) на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, яким встановлено, що
Індустріальним відділенням м.
Дніпропетровська публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» здійснено видачу
коштів Комунальному
житлово-експлуатаційному підприємству
№19 для виплати заробітної плати без
одночасного подання підприємством
платіжних документів про
перерахування коштів для сплати
відповідних сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, або документів, що
підтверджують фактичну сплату цих сум
на загальну суму 427232,67 грн.

21.07.2011 року УПФ прийнято рішення № 608
про застосування фінансових санкцій за
несвоєчасне перерахування або
несвоєчасне зарахування на банківські
рахунки органів Пенсійного фонду сум
страхових внесків, яким на Приватбанк
накладено штраф у розмірі 427232,67 грн., на
підставі пункту 2 частини 10 статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за порушення вимог
частини 12 статті 20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до абзацу 2 частини 12 статті
20 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», установи банків
приймають від страхувальників
платіжні доручення та інші платіжні
документи на видачу (перерахування)
коштів для виплат заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески,
та здійснюють видачу (перерахування)
зазначених коштів лише за умови
одночасного подання страхувальником
платіжних документів про
перерахування коштів для сплати
відповідних сум страхових внесків або
документів, що підтверджують фактичну
сплату цих сум у порядку, визначеному
правлінням Пенсійного фонду України за
погодженням із Національним банком
України та центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення. У разі невиконання банками
цієї вимоги вони за рахунок власних
коштів у порядку, встановленому
Національним банком України, сплачують
відповідному територіальному органу
Пенсійного фонду суму, що дорівнює сумі
несплачених страхових внесків, з
правом зворотної вимоги до
страхувальників щодо відшкодування
цієї суми.

За нормою пункту 2 частини 10 статті 106
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за порушення вимог,
передбачених частиною 12 статті 20 цього
Закону, накладається штраф у розмірі
суми страхових внесків, яка підлягає
сплаті страхувальником.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з правовою позицією судів
попередніх інстанції стосовно того, що
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» на банки покладено
обов'язок перевіряти повноту сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування при прийнятті ними
платіжних доручень на видачу
заробітної плати. У протилежному
випадку банк буде зобов'язаний сам
відшкодувати недоплачену суму.

Разом з тим, слід звернути увагу на
наступне.

Пунктом 9.4.2. Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 р. N 21-1 передбачено, то у
разі, якщо установи банків приймають
від страхувальників платіжні
доручення та інші платіжні документи
на видачу (перерахування) коштів для
виплат заробітної плати (доходу), на які
нараховуються страхові внески, та
здійснюють видачу (перерахування)
зазначених коштів без одночасного
подання страхувальником платіжних
документів про перерахування коштів
для сплати відповідних сум страхових
внесків або документів, що
підтверджують фактичну сплату цих сум
(довідки органів Пенсійного фонду
України у районах, містах та районах у
містах), накладається і штраф у розмірі
суми страхових внесків, яка підлягає
сплаті страхувальником згідно з
додатком 20 цієї Інструкції.

Касатор звертає увагу суду касаційної
інстанції, що вищевказана Інструкція
не погоджена з Національним банком
України та центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сферах
трудових відносин, соціального захисту
населення, чого вимагає закон.

В судових рішеннях не приділено уваги
дослідженню вищезазначеної обставини.

Згідно частини 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Оскільки судами порушені вимоги щодо
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження всіх фактичних обставин,
що мають значення для правильного
вирішення справи, що призвело до
ухвалення рішень, які не відповідають
вимогам щодо законності та
обґрунтованості і таке неправильне
вирішення справи не може бути усунено
судом касаційної інстанції, рішення
судів попередніх інстанцій підлягають
скасуванню з направленням справи на
новий розгляд.

Під час нового розгляду суду першої
інстанції слід врахувати вищенаведене
та прийняти обґрунтоване та законне
рішення за результатами повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
всіх обставин справи в їх сукупності.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Приватбанк» - задовольнити
частково.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
березня 2012року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 08 жовтня 2013
року у справі №2а-0470/1776/12 - скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: