Справа № 308/2837/14
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

12 серпня 2014 року м.
Київ К/800/43578/14

Суддя Вищого адміністративного суду
України Черпак Ю.К., розглянувши
матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 06 березня 2014 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Ужгородського міського відділу
Державної міграційної служби України у
Закарпатській області , ТОВ "ОІР -
Сервіс", третя особа: ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 06 березня 2014 року позов
задоволено частково: визнано
протиправними дії посадових осіб
Ужгородського міського відділу
Державної міграційної служби України,
товариства з обмеженою
відповідальністю «ОІР-Сервіс» щодо
виписки 9 квітня 1998 року ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1, а провадження щодо
вимог про зобов'язання прописати
ОСОБА_3 за цією адресою закрито.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року скасовано постанову суду першої
інстанції, а провадження у справі
закрито.

Апеляційним судом встановлено, що у
грудні 1999 року ОСОБА_3 звернулась в
Ужгородський міський місцевий суд
Закарпатської області з позовом, в
якому просила визнати протиправними
дії начальника відділу
паспортно-візової роботи
Ужгородського міського відділу УМВС
України у Закарпатській області та
начальника ЖРЕР №6 м. Ужгорода щодо
виписки її з квартири АДРЕСА_1 та
прописати її за зазначеною адресою.

Ухвалою Ужгородського міського
місцевого суду від 21 грудня 2001 року
провадження у справі було зупинене до
набрання законної сили рішенням у
справі за позовом сина позивача ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про примусовий обмін житла.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 померла.

27 листопада 2013 року ОСОБА_1 подано
до Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області заяву про
визнання його правонаступником і
поновлення провадження у справі за
позовом його матері ОСОБА_3, оскільки
від свого позову до неї він відмовився
у 2012 році, суд прийняв відмову та закрив
провадження у справі, і на даний час
ОСОБА_1 є спадкоємцем матері і
правонаступником у справі за її
позовом про поновлення прописки у
квартирі по АДРЕСА_1.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 21 січня
2014 року поновлено провадження у справі
за позовом ОСОБА_4, справа призначена до
розгляду і 6 березня прийнято постанову
про часткове задоволення позову.

Закриваючи провадження у справі,
апеляційний суд виходив з того, що
предметом спору є порушене право
позивача ОСОБА_4 на прописку у житлі,
тобто особисте немайнове право, яке
нерозривно пов'язане з її особою, а
відносини, щодо яких виник даний спір,
не допускають правонаступництва,
оскільки тісно пов'язані з особою
позивача, а суд першої інстанції не мав
підстав для розгляду позову ОСОБА_4
після її смерті.

У касаційній скарзі та доповненні до
неї ОСОБА_1, посилаючись на те, що спірні
правовідносини допускають
правонаступництво, порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову.

Згідно з пунктом 4 частини другої
статті 213 КАС України касаційна скарга
має містити обґрунтування вимог особи,
що подає касаційну скаргу, із
зазначенням того, у чому полягає
порушення норм матеріального чи
процесуального права та як вони
вплинули на правильність вирішення
справи.

Відповідно до положень пункту 5 частини
п'ятої статті 214 КАС України
суддя-доповідач відмовляє у відкритті
касаційного провадження у справі, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Виходячи зі змісту касаційної скарги
та оскаржуваних судових рішень,
касаційна скарга є необґрунтованою, а
викладені в ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи, оскільки заявник не навів
підстав, які б дозволили вважати, що
суди неправильно застосували норми
матеріального або процесуального
права.

Керуючись статтями 211, 213, пунктом 5
частини п'ятої статті 214 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного
провадження за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 06 березня 2014 року та ухвалу
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16 липня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Ужгородського міського відділу
Державної міграційної служби України у
Закарпатській області , ТОВ "ОІР -
Сервіс", третя особа: ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Ю.К. Черпак