Справа № 808/4237/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року 15:10Справа № 808/4237/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізької
області

до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового
боргу,

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

27 червня 2014 року Державна податкова
інспекція в Орджонікідзевському
районі м.Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізької
області (далі - позивач або ДПІ в
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя) звернулася до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач або ФОП
ОСОБА_1), в якій просить суд стягнути
податковий борг з податку на додану
вартість в розмірі 15664,61 грн.

Ухвалою суду від 01 липня 2014 року було
відкрито провадження по зазначеній
справі, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду на 22 липня 2014 року.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надіслав
клопотання (вх.№28368 від 22.07.2014) про
розгляд справи за його відсутності, в
порядку письмового провадження. Також,
22.07.2014 від позивача надійшла заява
(вх.№98372) про зменшення заявленої до
стягнення суми податкового боргу.
Відповідно до вказаної заяви позивач
просить стягнути з відповідача 15637,86
грн. До заяви додано довідку щодо стану
заборгованості відповідача станом на
21.07.2014 та облікову картку платника
податків.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач (представник відповідача) у
судове засідання не з'явився, письмові
заперечення на позов не направив, про
причини неявки суд не повідомив. Про
дату та час судового засідання був
повідомлений належним чином. Судова
кореспонденція, направлена на його
адресу повернулась до суду з відміткою
вузла зв'язку: «за закінченням терміну
зберігання». Юридична адреса
відповідача, яка зазначена в позові,
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
20.06.2014.

Відповідно до ч.4 ст.33 КАС України у разі
ненадання особами, які беруть участь у
справі, інформації щодо їх поштової
адреси судовий виклик або судове
повідомлення надсилаються, зокрема,
юридичним особам - за адресою
місцезнаходження (місця проживання), що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців. У разі відсутності осіб,
які беруть участь у справі, за такою
адресою вважається, що судовий виклик
або судове повідомлення вручене їм
належним чином.

За приписами ч. 11 ст.35 КАС України у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

З аналізу наведених норм КАС України,
суд вважає, що судова кореспонденція
вручена відповідачу належним чином.

Відповідно до ч. 4 статті 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглядати справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи клопотання позивача про
розгляд справи без участі його
представника, неприбуття представника
відповідача, а також положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд вважає за можливе розглядати
справу в порядку письмового
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 41 КАС України суд під
час судового розгляду
адміністративної справи здійснює
повне фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу. У разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

В зв'язку з неявкою представників
сторін фіксування судового засідання
не здійснювалось.

Суд, розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ідентифікаційний (податковий)
номер НОМЕР_1 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа 01.10.2007 за адресою: 69035, АДРЕСА_1, що
підтверджується Витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців.

Відповідач перебуває на податковому
обліку у Державній податковій
інспекції в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізької
області в якості платника податків та
зборів.

Статтею 67 Конституції України та
підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VІ
передбачений обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно до облікової картки
платника податків та довідки щодо
стану заборгованості відповідача
станом на 21.07.2014 за ФОП ОСОБА_1 рахується
податковий борг з податку на додану
вартість в сумі 15637,86 грн.

Податковий борг виник на підставі
наступних обставин.

Відповідачем, відповідно до вимог
чинного законодавства, була надана
податкова декларація з податку на
додану вартість за серпень 2013 року від
19.09.2013р., в якій сума податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет складає 30,00 грн.

Згідно особового рахунку відповідача
станом на 31.12.2013р. наявна наступна
інформація:

- нараховано/зменшено податку на
додану вартість за період з 31.12.2012р. по
31.12.2013p. в сумі 29629,50 грн.;

- сплачено до бюджету податку на
додану вартість за період з 31.12.2012р. по
31.12.2013р. в сумі 12418,00 грн.;

- переплата з податку на додану
вартість станом на 31.12.2012р. складає 1546,89
грн.

Пунктом 46.1 ст. 46 Податкового кодексу
України визначено, що податкова
декларація, розрахунок (далі -
податкова декларація) - документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків - фізичних осіб,
суми утриманого та/або сплаченого
податку. Податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків
(п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу
України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Також, фахівцями контролюючого органу
була проведена документальна
позапланова виїзна перевірка
відповідача з питань правильності
визначення сум податкового кредиту та
податкових зобов'язань в податкових
деклараціях з податку на додану
вартість за період з 01.05.2012р. по 30.09.2012р.,
про що був складений акт № 32/1702/НОМЕР_1
від 18 травня 2013 року.

На підставі вищевказаного акту
перевірки було винесено податкове
повідомлення-рішення № від 01.06.2013
року, яким визначено суму грошового
зобов'язання в розмірі 17374,50 грн.. а саме:

- за основним платежем в сумі 11583,00
грн.;

- за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) в сумі 5791,50 грн.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового повідомлення -
рішення, крім випадків, коли протягом
такого строку такий платник податків
розпочинає процедуру оскарження
рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Доказів оскарження вищезазначеного
податкового повідомлення-рішення
відповідач не надав.

Також, відповідачем подано уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок за № від 27.06.2014 на
підставі якого податковим органом
зменшено суму боргу, нарахованого за
податковим повідомленням-рішенням
№ від 01.06.2013 року, на 30 грн.

Згідно вимог п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК
України пеня нараховується після
закінчення встановлених цим Кодексом
строків погашення узгодженого
грошового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається при
нарахуванні суми грошового
зобов'язання контролюючими органами -
від першого робочого дня, наступного за
останнім днем граничного строку сплати
грошового зобов'язання, визначеного у
податковому повідомленні-рішенні
згідно із цим Кодексом.

Нарахування пені закінчується згідно з
пп. 129.3.1 п.129.1ст. 129 ПКУ у день
зарахування коштів на відповідний
рахунок Державного казначейства
України та/або в інших випадках
погашення податкового боргу та/або
грошових зобов'язань.

При цьому згідно п. 129.4 даної статті
Податкового кодексу України пеня,
визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1
цієї статті, нараховується на суму
податкового боргу (включаючи суму
штрафних санкцій за їх наявності та без
урахування суми пені) із розрахунку 120
відсотків річних облікової ставки
Національного банку України, діючої на
день виникнення такого податкового
боргу або на день його (його частини)
погашення, залежно від того, яка з
величин таких ставок є більшою, за
кожний календарний день прострочення у
його сплаті.

Тобто, з врахуванням вказаних норм та
відповідно до Інструкції про порядок
нарахування та погашення пені за
платежами, що контролюються органами
державної податкової служби, що
затверджена наказом ДПА України від
17.12.2010 року №953, та зареєстрована у
Мінюсті України 27.12.2010 р. №1350/18645
відповідачу нарахована пеня в сумі 3,25
грн.

Згідно з п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України грошове зобов'язання
платника податків - це сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням наведеним у пп. 14.1.175 п.
14.1 ст. 14 Податкового кодексу України
податковим боргом є сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК
України).

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(п.95.3 ст.95 ПК України).

Орган державної податкової служби на
підставі рішення суду здійснює
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу за рахунок готівки,
що належить такому платнику податків.
Стягнення готівкових коштів
здійснюється у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України (п.95.4 ст.95
ПК України).

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового
кодексу України встановлено, що у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до пунктів 59.3 - 59.5 статті 59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання. Податкова
вимога надсилається також платникам
податків, які самостійно подали
податкові декларації, але не погасили
суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення. У
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

В даному випадку, податкова вимога від
11.09.2013 року № 216-11 була направлена
рекомендованим листом з повідомленням
26.11.2013р. з відміткою про вручення 04.12.2013
особисто ОСОБА_1

Згідно п.п.20.1.34 п.20.1. ст.20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Аналіз зазначених вище вимог
законодавства, наявні матеріали справи
свідчать про те, що відповідачем в
порушення вимог законодавства не
сплачено суму податкового боргу в
розмірі 15637,86 грн., а отже позовні вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

За правилами частини 4 статті 94 КАС
України у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 7-12, 69-71, 94, 158, 161-163, 167
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізької області
задовольнити.

Стягнути з рахунків платника податків -
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
ідентифікаційний (податковий) номер
НОМЕР_1 в усіх банках обслуговуючих
такого платника податків, а також за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків податковий борг з
податку на додану вартість в розмірі
15637,86 грн. (п'ятнадцять тисяч шістсот
тридцять сім гривен вісімдесят шість
копійок), які перерахувати на р/р
0007, отримувач УК у м.Запоріжжі
(Орджонікідзевський район 14010100), код
отримувача 38025409, банк - ГУДКСУ у
Запорізькій області, МФО 813015.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П.Бойченко