Справа № 826/8089/14
Суддя: Соколова О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/8089/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 липня 2014 року № 826/8089/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Соколової О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-комерційна фірма "Граніт"

до

Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві

про

визнання протиправними дій, скасування постанови

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 19 травня 2014 року ВП №41951668 про накладення штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваною постановою на позивача необґрунтовано накладено штраф у розмірі 1 020 грн., а тому ця постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явся, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надані письмові заперечення, в яких відповідач вказав на необґрунтованість позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначені умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до статті 2 Закону примусове виконання рішень судів покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України та здійснюється державними виконавцями, визначеними Законом України “Про державну виконавчу службу”.

Згідно зі статтею 5 Закону вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Положеннями частини 1 статті 11 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункт 13 частини 3 статті 11)

Частиною 5 статті 12 вищезазначеного Закону передбачено, що сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Відповідно до статті 75 Закону після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною 2 статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 08 лютого 2014 року відкрите виконавче провадження ВП № 41951668 щодо виконання наказу Господарського суду м. Києва від 24 січня 2013 року № 11/81-36/333 про зобов’язання ТОВ «Граніт-плюс» та ТОВ «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» розробити і затвердити в установленому законом порядку проектну документацію на виконання комплексу робіт по підсиленню ґрунтової основи фундаментів і створення конструктивної жорсткості будівлі №53-а по вул. Мельникова, керуючись рекомендаціями НДІБК від 25 березня 2008 року, а саме: підсилення пошкоджених тріщинами стін металевими обоймами і замкненими по периметру будівлі рамами, збільшення об’ємної жорсткості будівлі за рахунок облаштування попередньо напружених металевих тяжів у двох рівнях, ін`єктування і за шпарування тріщин цементним розчином.

Водночас боржнику, який є позивачем у даній адміністративній справі, встановлено семиденний строк для добровільного виконання судового рішення.

Однак, у вказаний строк рішення суду боржник не виконав.

Надалі боржник звернувся із заявою до відповідача, в якій просив відкласти проведення виконавчих дій, обґрунтовуючи несвоєчасним отриманням постанови від 08 лютого 2014 року ВП № 41951668 про відкриття виконавчого провадження.

27 лютого 2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкладення провадження виконавчих дій терміном до 12 березня 2014 року ВП № 41951668, копію якої направлено на адресу позивача.

У зв’язку з відсутністю у виконавчому провадженні вихідних даних по будівлі та рекомендацій НДІБК від 25 березня 2008 року боржником 26 березня 2014 року подано заяву про надання цих рекомендацій, які необхідні для виконання рішення суду.

27 березня 2014 року ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві на адресу стягувача направлено вимогу від 07 березня 2014 року №236/ДВ14, якою зобов’язано товариство надати у п’ятиденний строк з моменту її отримання належним чином завірені копії рекомендацій НДІБК від 25 березня 2008 року для виконання боржником рішення суду.

Однак, судом встановлено, що витребувані боржником рекомендації самостійно надавалися ним до Господарського суду м. Києва під час розгляду справи. Тому згадані рекомендації наявні у його розпорядженні, що підтверджується заявою представника стягувача від 28 травня 2014 року, яка долучена до матеріалів справи.

Тому твердження позивача щодо неможливості виконати вищевказане судове рішення через відсутність у його розпорядженні вищезгаданих рекомендацій не заслуговують на увагу суду.

У зв’язку з невиконанням боржником ТОВ "Будівельно-комерційна фірма "Граніт" згаданого рішення суду 19 травня 2014 року державним виконавцем винесено оскаржувану постанову ВП № 41951668, якою на позивача накладено штраф у розмірі 1 020грн. та направлено на адресу боржника вимогу від 19 травня 2014 року № 236/ДВ14, якою зобов’язано, зокрема, позивача виконати наказ Господарського суду м. Києва від 24 січня 2013 року № 11/81-36/333, про виконання якого повідомити відповідача у трьохденний термін з моменту її отримання.

Станом на час розгляду справи судом позивачем без поважних причин не виконане рішення у встановлений державним виконавцем строк.

Згідно з частиною 1 статті 89 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Факт невиконання рішення суду позивачем підтверджено матеріалами виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є правомірною, а тому позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1, 2 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Керуючись статтями 158-163 КАС України, суд,-

постановив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 254 КАС України, та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтями 185-187 КАС України.

Суддя О.А. Соколова