Справа № 527/1308/14-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р. Справа № 527/1308/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Ральченка І.М. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_1,
Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області на постанову Глобинського
районного суду Полтавської області від
24.06.2014р. по справі № 527/1308/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Глобинському районі
Полтавської області

про визнання направомірною відмови в
перерахунку пенсії та зобов`язання
провести нарахування та виплату пенсії
в належному розмірі,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду
першої інстанції з позовом в кому
просив визнати неправомірною відмову
УПФ України в Глобинському районі
Полтавської області у здійсненні
перерахунку та виплати пенсії,
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та виплату основної та
додаткової пенсії позивача згідно ст.
50, 54 Закону України „Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", починаючи з 01.01.2014 р.

Також позивач просив суд зобов'язати
УПФ України в Глобинському районі
Полтавської області подати звіт про
виконання судового рішення протягом 1
місяця з дня набрання постановою
законної сили.

Постановою Глобинського районного
суду Полтавської області від 24.06.2014 р.
позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірною відмову УПФ
України в Глобинському районі
Полтавської області у здійсненні
перерахунку та виплати пенсії по
інвалідності ОСОБА_1 в розмірах,
передбачених ст. 50, ч.4 ст. 54, 67 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
з врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виходячи з кратного
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої законом на час виплат за
період з 01.01.2014 р. по 24.06.2014 р.

Зобов'язано УПФ України в Глобинському
районі Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної основної
державної пенсії по інвалідності
ОСОБА_1 з 01.01.2014 р. по 24.06.2014 р. по третій
групі інвалідності в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ч.4 ст. 54, ст. 67 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та з врахуванням ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати, з урахуванням
фактично виплачених сум.

Зобов'язано УПФ України в Глобинському
районі Полтавської області здійснити
перерахунок щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю
ОСОБА_1 з 01.01.2014 р. по 24.06.2014 р. по третій
групі інвалідності в розмірі 50%
мінімальних пенсій за віком,
відповідно до ч.1 ст. 50, ст. 67 Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та з врахуванням ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та провести
відповідні виплати, з урахуванням
фактично виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим
рішенням подав апеляційну скаргу, в
якій просить змінити постанову
Глобинського районного суду
Полтавської області від 24.06.2014 р.,
виключивши з резолютивної частини
кінцеву дату, по яку відповідач має
здійснити перерахунок його пенсії, а
також зобов'язати УПФ України в
Глобинському районі Полтавської
області подати звіт про виконання
судового рішення, оскільки ця вимога
судом першої інстанції не вирішена.

УПФ України в Глобинському районі
Полтавської області (далі-відповідач),
не погодившись з судовим рішенням,
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Жовтневого
районного суду м. Харкова від 17.06.2014 р.
та винести нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
а саме постанови Кабінету Міністрів
України № 1210 від 23.11.2011 р. "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", Закону
України " Про державний бюджет України
на 2014 рік", що привело до
безпідставного задоволення позову.

Відповідно до ст. 197 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційних скарг, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
відповідача не підлягає задоволенню, а
апеляційна скарга позивача підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 195 КАС України постанова
переглянута в межах апеляційних скарг.

Судом встановлено, що позивач
перебуває на обліку у відповідача, та
отримує пенсію як інвалід 3-ї групи по
захворюванню причинним зв'язком з
аварією на ЧАЕС, відноситься до осіб 1
категорії, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що також
підтверджується копією посвідчення
серії, вкладки до нього № 692109, довідки
МСЕК, пенсійного посвідчення (а.с. 7-10).

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції, виходив з того, що
розміри призначених і виплачуваних
позивачу пенсій не відповідають
розмірам, установленим Законом №
796-ХІІ, а тому відмова відповідача
привести їх у відповідність з цим
Законом, є необґрунтованою.

Колегія суддів погоджується із
загальними висновками суду, виходячи з
такого.

Статтею 49 Закону України № 796-ХІІ
передбачено, що пенсії особам,
віднесеним до категорій 1,2,3,4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України №
796-ХІІ (в редакції від 09.07.2007р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) особам,
віднесеним до першої категорії,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірах: інвалідам третьої групи - 50%
мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до п. 4 ст. 54 Закону України №
796-ХІІ в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими: по третій
групі інвалідності - 6 мінімальних
пенсій за віком.

Згідно ч. 3 ст. 67 Закону України № 796-ХІІ
(в редакції від 09.07.2007р. згідно з
Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008р. № 10-рп/2008) у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, визначений відповідно
до ст. 54 цього Закону, а також розмір
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, особам, віднесеним до 1, 2, 3, 4
категорій.

Статтею 63 Закону України № 796-ХІІ
передбачено, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету.

Закон України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" не передбачає
обмежень для застосування розмірів
основної та додаткової пенсій
встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

При цьому, зважаючи на ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування",
розрахунок державної та додаткової
пенсій має враховувати мінімальну
пенсію за віком, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що, починаючи з
01.01.2014 р. відповідач здійснював виплату
основної та додаткової пенсії позивачу
в розмірах , визначених постановою
Кабінету Міністрів України № 1210 від
23.11.2011 р. "Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Між тим, виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, з
01.01.2014 р. відповідач мав проводити
виплати пенсії в розмірах,
встановлених ст.ст. 50, 54 Закону України
№ 796-ХІІ, а не Постановою КМУ № 1210 від
23.11.2011 р.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанцій, що
дії відповідача щодо виплати позивачу
державної та додаткової пенсій у
менших розмірах, ніж встановлено
статтями 50, 54 Закону № 796-XII, за період з
01.01.2014 р. є неправомірними .

Доводи апеляційної скарги відповідача
в цій частині висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Колегія суддів також відхиляє доводи
апеляційної скарги позивача щодо не
вирішення судом першої інстанції всіх
заявлених позовних вимог, а саме, про
зобов'язання УПФ України в
Глобинському районі Полтавської
області подати звіт про виконання
судового рішення.

Перелік позовних вимог, які може бути
заявлено адміністративного суду
вичерпно визначено в ч. 4 ст. 105 КАС
України.

Згідно ч. 1 ст. 267 КАС України суд, який
ухвалив судове рішення в
адміністративній справі, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

З позовної заяви та постанови суду
першої інстанції вбачається, що
позовні вимоги судом вирішені
повністю, позов задоволено частково.

Зобов'язання відповідача подати звіт
про виконання рішення не віднесено до
позовних вимог, враховуючи ч. 4 ст. 105
КАС України, а встановлення судового
контролю за виконанням постанови
шляхом зобов'язання відповідача подати
звіт про виконання судового рішення є
правом суду, а не обов'язком.

Відмовляючи позивачу в зобов'язанні
УПФ України в Глобинському районі
Полтавської області подати звіт про
виконання судового рішення суд першої
інстанції скористався наданим йому
правом, тому, у колегії суддів відсутні
підстави для перегляду оскаржуваної
постанови суду першої інстанції в цій
частині.

Між тим, частково задовольняючи
позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої
інстанції обмежив період перерахунку
(виплати) основної та додаткової пенсії
на користь позивача датою винесення
постанови суду першої інстанції, а
саме, 24.06.2014.

Колегія суддів погоджується з доводами
апеляційної скарги, що законом не
встановлюється ані строковість, ані
обмеженість у часі цих видів виплат. З
самого визначення поняття пенсії
випливає, що ці виплати здійснюються на
постійній основи один раз на місяць
протягом невизначеного періоду часу.
Цей вид виплат не є строковим, а тому не
може бути призначений на якийсь строк.
В цьому випадку визначається лише дата,
з якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін, або строк, на який
призначається пенсія не може
встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якого
пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом.

Відтак, виплату пенсії позивачу не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право позивача на отримання
державної пенсії та щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка повинна виплачуватись
постійно, один раз на місяць протягом
невизначеного часу та без встановлення
будь-якого терміну або строку виплати
пенсії.

З цих підстав, колегія суддів вважає, що
оскаржувана постанова суду в частині
обмеження перерахунку та виплати
пенсії кінцевою датою підлягає зміні.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 2 ч. 1
ст. 198, п. 1 ч.1 ст. 201, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Глобинському районі Полтавської
області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Глобинського районного суду
Полтавської області від 24.06.2014р. по
справі № 527/1308/14-а змінити,
виключивши з другого, третього та
четвертого абзаців резолютивної
частини слова "по 24.06.2014 року".

В іншій частині постанову
Глобинського районного суду
Полтавської області від 24.06.2014р. по
справі № 527/1308/14-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.Судді
Ральченко І.М. Присяжнюк О.В.