Справа № 808/4519/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року оСправа № 808/4519/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників сторін:

позивача - Першина В.М.

відповідача-2 - Немна С.В.

третьої особи - 1 - Кошової В.І.

третьої особи - 2 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Михайлівський
райагропостач",

Запорізька область

до Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у

Запорізькій області,

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спора Фермерське

господарство "Вікторія", ОСОБА_6

про зняття арешту з майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне
товариство "Михайлівський
райагропостач" (далі - АТ
"Михайлівський райагропостач",
позивач), 14 липня 2014 року звернувся до
Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Запорізької області (далі - УДВС ГУЮ
Запорізької області, відповідач-1),
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спора на стороні
відповідача Фермерське господарство
"Вікторія" (далі - ФГ "Вікторія"), ОСОБА_6
(далі - ОСОБА_6), в якому після уточнення
позовних вимог просить визнати
протиправними дії відповідача в особі
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень Немни С.В.
протиправними; виключити майно, яке є
предметом договору застави
майбутнього врожаю від 16.12.13 укладеного
між АТ "Михайлівський
райагропостач" та ФГ "Вікторія" з актів
опису та арешту майна та зняти арешти з
цього описаного та арештованого майна.

В обґрунтування позовних вимог
зазначають, що 16.12.2013 року між
АТ "Михайлівський райагропостач"
та ФГ "Вікторія" був укладений договір
застави майбутнього врожаю, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Михайлівського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_7 Зазначений договір був
зареєстрований 17.12.2013 у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна. Також
позивач звертає увагу на те, що станом
на дату укладання договору застави
приватним нотаріусом перевірявся
зазначений реєстр обтяжень на
наявність в ньому будь-яких інших
обтяжень щодо майна ФГ "Вікторія", у
зв'язку із відсутністю таких записів і
був укладений та посвідчений
нотаріусом зазначений договір. Проте
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Запорізькій області
Немною С.В. в порушення вимог діючого
законодавства та знаючи, що в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна існує запис про обтяження
майбутнього врожаю 2014 року згідно
договору застави майбутнього врожаю
від 16.12.13, описано та арештовано
зазначене майно на підставі виданого
06.09.2012 року Василівським районним судом
виконавчого листа про стягнення з ФГ
"Вікторія" на користь ОСОБА_8 суми боргу,
та передано це майно на відповідальне
зберігання чоловікові стягувача
ОСОБА_6 Позивач вважає, що
відповідачами порушені їх права як
заставодержателя в не повідомленні АТ
"Михайлівський райагропостач" про
звернення стягнення на вже раніше
заставлене майно, а тому позивач
звернувся до суду із зазначеним
позовом.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав викладених в позовній заяві та
додаткових письмових поясненнях,
просив задовольнити їх в повному
обсязі.

Ухвалою суду від 31.07.2014 року без виходу
до нарадчої кімнати із занесенням до
журналу судового засідання задоволено
клопотання представника позивача та
залучено в якості другого відповідача -
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Немну Світлану
Володимирівну (далі - Немна С.В.,
відповідач-2).

Відповідач-2 у судовому засіданні проти
позову заперечила, просила відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі та
зазначила, що на виконанні у відділу
примусового виконання рішень
Головного управління юстиції у
Запорізькій області перебуває зведене
виконавче провадження ВП№20208887 за
виконавчим листом від 06.09.2012
Василівського районного суду
Запорізької області щодо стягнення з
божника ФГ "Вікторія" на користь
стягувача ОСОБА_8 суми боргу, а тому
відповідно до вимог Закону України
«Про виконавче провадження» вона
здійснила усі передбачені виконавчі
дії. Також зазначила, що на момент
складання актів опису та арешту майна
ФГ "Вікторія", а також передачу вже
зібраного врожаю на відповідальне
зберігання ОСОБА_6, вона знала про
існування запису №54, зареєстрованого
17.12.2013 року у реєстрі обтяжень рухомого
майна, де зазначалось про заставу
рухомого майна на підставі договору
застави майбутнього врожаю 2014 року
озимої пшениці на 125га та озимого
ріпаку на 178га укладеного між ФГ
"Вікторія" та АТ "Михайлівський
райагропостач".

В судовому засіданні представник
третьої особи - ФГ "Вікторія",
підтримала позовні вимоги позивача з
підстав викладених у письмових
поясненнях по справі, просила їх
задовольнити. В обґрунтування
зазначила, що 16.12.2013р. між позивачем та
ФГ "Вікторія" був укладений договір
застави майбутнього врожаю, відповідно
до якого ФГ з метою забезпечення
виконання грошових зобов'язань в
розмірі 1 520 160,00 грн. передало в заставу
майбутній врожай 2014 року озимої
пшениці на 125га та озимого ріпаку 178га.
Договір застави майбутнього врожаю
посвідчений приватним нотаріусом
Михайлівського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_7, та зареєстрований у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна за №42897829. На час укладення цього
договору будь-яких інших обтяжень щодо
предмету застави не існувало, предмет
застави не був предметом забезпечення
інших зобов'язань за іншими договорами,
предмет застави не був предметом
судового спору та не перебував на час
укладення договору застави під арештом
і це підтверджено відсутністю на дату
укладення договору застави
зареєстрованих обтяжень у Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна,
доступ до якого мав нотаріус ОСОБА_7 в
момент посвідчення договору застави.

Представником ФГ "Вікторія" також
зазначено, що 28.06.2014р. та 29.06.2014р.
ФГ "Вікторія" виявлено незаконне
збирання врожаю озимого ріпаку та
пшениці на полях, які знаходяться у
користуванні фермерського
господарства. Врожай збирався технікою
ТОВ "СПП Лана" під керівництвом
директора товариства ОСОБА_6 Під час
з'ясування правових підстав для
збирання врожаю ОСОБА_6 були надані
пояснення, що врожай збирається на
підставі актів опису та арешту майна,
що складені державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби ГУЮ у Запорізькій області
Немною С.В. При цьому, ФГ "Вікторія"
ніяких актів від державного виконавця
Немни С.В. не отримувало, про здійснення
виконавчих дій по вилученню майна
жодних постанов не отримувало,
державний виконавець Немна С.В. при
здійсненні вилучення майна 28, 29 червня
з полів ФГ"Вікторія" не була присутня
тому, ФГ "Вікторія" у присутності
комісії складено відповідні акти про
незаконний збір врожаю, який
знаходиться в заставі АТ
"Михайлівський райагропостач". При
ознайомлені 01.07.2014р. з матеріалами
виконавчого провадження було
встановлено, що виконавче провадження
№34168235 з примусового виконання
виконавчого листа №2/802/174/12 від 06.09.2012р.,
яке знаходилось на виконанні ВДВС
Михайлівського РУЮ Запорізької
області передане на виконання
державному виконавцю Немні С.В., що
підтверджено Постановою про прийняття
до виконання виконавчого провадження
ВП №34168235 від 20.03.2014р. У цьому випадку
Постанова про прийняття виконавчого
провадження по суті є Постановою про
відкриття виконавчого провадження.
Постанова, всупереч вимогам статті 31
Закону України "Про виконавче
провадження" боржнику не надіслана, що
свідчить про те, що боржник не був
повідомлений належним чином про
прийняття виконавчого провадження і не
мав можливості користуватися своїми
правами щодо участі у виконавчому
провадженні.

10 липня 2014 року представникам ФГ
"Вікторія" державний виконавець Немна
С.В. надала можливість зняти копії
актів, а 11.07.2014р. ними було повідомлено
позивача про незаконні дії Немни С.В. та
надіслані копії актів. Саме в таких
діях представник третьої особи вбачає
упередженість державного виконавця та
навмисне неповідомлення боржника про
виконавчі дії, оскільки в матеріалах
виконавчого провадження відсутні
будь-як докази про неможливість
боржника приймати участь у виконавчих
діях та користуватися своїми правам як
сторони виконавчого провадження. Акт
опису та арешту майна не був
направлений ФГ "Вікторія", який не зміг
своєчасно зреагувати на дії державного
виконавця, що є порушенням прав
сторони, які передбачені п.12 Закону
України "Про виконавче провадження" та
п.1 ст. 31 Закону України "Про виконавче
провадження", де передбачено обов'язок
державного виконавця довести до відома
сторін про наявність документів
виконавчого провадження, п.1 ст.59 цього
Закону, яким передбачено, що копія акту
опису майна видається боржнику,
стягувачу, зберігачу. А отже, на думку
представника ФГ "Вікторія"
державним виконавцем Немною С.В.
порушено п.4 ст. 57 Закону України "Про
виконавче провадження", у
відповідності до якого державний
виконавець зобов'язана винести
постанову про арешт майна та надіслати
її не пізніше наступного робочого дня
після її винесення боржнику. Постанова
державного виконавця про арешт коштів
чи майна боржника може бути оскаржена
боржником. Відповідна постанова не
тільки не направлялась боржнику, але і
не виносилась, що в подальшому і
призвело до незаконних дій з майном
боржника та позивача.

Представники третьої особи -
ОСОБА_6, проти задоволення позовних
вимог заперечували, неодноразово
подавали клопотання про закриття
провадження у справі у зв'язку із
непідсудністю даної справи розгляду в
порядку адміністративного
судочинства. В обґрунтування своїх
заперечень посилаються на норми
Цивільного процесуального кодексу
України, Цивільного кодексу України,
Закону України "Про виконавче
провадження", Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також на Постанову Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 20.05.2013 №8 та вважають, що позивач
позбавлений правомочності заявляти
вимоги про припинення арешту на майно
та вимоги про повернення майна із
володіння іншої особи. Також
зазначають, що позовні вимоги про
зняття арешту з майна можливо
пред'являти лише до загальних судів за
місцезнаходженням цього майна, а спір є
приватноправовим, отже позивач
фактично ставить питання, які належить
розглядати в порядку цивільного
судочинства у загальному суді за
місцезнаходженням майна. Крім того, на
думку Представників третьої
особи - ОСОБА_6, позовна заява повинна
бути повернута позивачеві, оскільки в
матеріалах справи всі документи є
неналежними доказами, оскільки підпис
керівника відсутній та наявне лише
факсимільне відтворення підпису
вказаної особи. Також вважають, що
оскільки 21.07.2014 Господарським судом
Запорізької області постановлено
ухвалу про порушення провадження у
справі про банкрутство ФГ "Вікторія",
призначено арбітражного керуючого, а
ОСОБА_8 визнано кредитором, то спір у
даній справі має розглядатись
Господарським судом Запорізької
області. Крім цього вважають, що
позивач не має жодних прав на
арештований державним виконавцем
врожай. Зважаючи на все викладене
просили відсторонити від участі у
справі представників ФГ "Вікторія", що
діють за довіреностями, виданими
ОСОБА_9, закрити провадження у справі та
скасувати ухвалу з питань забезпечення
позову.

Вислухавши пояснення
представників сторін, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
судом встановлені наступні обставини.

16 грудня 2013 року між АТ
"Михайлівський райагропостач" та ФГ
"Вікторія" був укладений договір
застави майбутнього врожаю, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Михайлівського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_7(а.с.22-25).

Предметом договору застави
відповідно до змісту Договору є
надання Заставодавцем - ФГ "Вікторія" в
заставу майна в забезпечення
виконання зобов'язань Заставодавця
перед Заставодержателем - АТ
"Михайлівський райагропостач" в
погашення дебіторської заборгованості
в сумі 1 520 160грн. Для забезпечення
належного виконання зобов'язань
ФГ "Вікторія" надає в заставу майбутній
врожай 2014 року озимої пшениці на 125га та
озимого ріпаку на 178га.

Відповідно до п.1.4 Договору
застави врожай знаходився на земельних
ділянках, що розташовані: на території
Плодородненської сільської ради,
Старобогданівської сільської ради та
Пришибської сільської ради.

Відповідно до п.4 Договору
Заставодержатель набуває право
звернути стягнення на Предмет застави
у таких випадках: якщо на момент
настання строку виконання зобов'язань
які визначені в п.1.3 цього Договору
застави вони не будуть виконані
повністю; у разі порушення виконання
зобов'язань, які визначені в п.1.3 цього
Договору застави.

З наданих в судовому засіданні, як
усних пояснень так і письмових доказів
представника третьої особи - ОСОБА_6 та
відповідача-2 - старшого державного
виконавця Немни С.В., судом встановлено,
що 06.09.2012 року ОСОБА_8 була подана заява
до ВДВС Михайлівського районного
управління юстиції Запорізької
області про відкриття виконавчого
провадження за виконавчим листом
№2/802/174/2012, виданого 04.05.2012 Василівським
районним судом Запорізької області про
стягнення боргу з ФГ
"Вікторія" на користь ОСОБА_8 у розмірі 1
200 000 грн., та яким затверджено мирову
угоду між ОСОБА_8 та ФГ "Вікторія" про
стягнення боргу у сумі 1 200 000
грн. та встановлено графік погашення
зазначеного боргу строком до 01.12.2013
року. 10 вересня 2012 старшим державним
виконавцем Кабою Ю.О. відкрито
виконавче провадження за
вищезазначеним виконавчим документом
та присвоєно номер ВП
№34168235, та 18.09.2012 винесена постанова про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження ВП
№34352790 (а.с.117).

19.09.2012 року винесена постанова про
арешт майна та оголошення заборони на
його відчуження, якою було накладено
арешт на все майно боржника (ФГ
"Вікторія") (а.с.119). Зазначене обтяження
на підставі постанови про арешт майна
19.09.2012 року зареєстровано у реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна (а.с.130).

Судом також встановлено, що
Постановою про перевірку виконавчого
провадження №615/8 від 30.10.2012 року
постановлено скасувати документ
«Постанова про відкриття виконавчого
провадження (з ідентифікатором)» та всі
інші процесуальні документи винесені
за виконавчим провадженням №615/8
(№ЄДРВП 34168235) (а.с.132-133).

У зв'язку з чим постановами про
скасування процесуального документа
від 30.10.2012 року скасовано постанову про
відкриття виконавчого провадження (з
ідентифікатором) від 10.09.2012 та
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 19.09.2012 (а.с.134-135), а також вилучені з
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна (реєстрація
вилучення запису) записи щодо обтяжень
майна боржника ФГ "Вікторія" (а.с.141-142).

Також судом встановлено, що
старшим державним виконавцем Немною
С.В. 18.04.2014 та 15.05.2014 складені акти опису
та арешту майна за зведеним виконавчим
провадженням ВП №34168235 (а.с.151-161, 166-169,
171-174).

Згідно зазначеним актам опису та
арешту підлягало майно, яке належить
боржнику ФГ "Вікторія" по зведеному
виконавчому провадженню по стягненню
суми боргу на користь ОСОБА_8, а також
майно, яке згідно договору застави
майбутнього врожаю 2014 року озимої
пшениці на 125га та озимого ріпаку на
178га, укладеному 16.12.2013 року між
АТ "Михайлівський райагропостач" та ФГ
"Вікторія" для забезпечення належного
виконання зобов'язань, було надано в
заставу позивачу.

У зв'язку з тим, що а ні позивач як
заставодержатель, а ні третя особа - ФГ
"Вікторія", як заставодавець не були
повідомлені про виконавчі дії, які
здійснювались державним виконавцем
Немною С.В. по складанню та арешту
належного ФГ "Вікторія" врожаю,
вважають такі дії по складанню актів
опису та арешту майна незаконними та
звернулись до суду із вищезазначеним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить з наступного.

Зазначені правовідносини
регулюються Законом України "Про
виконавче провадження" №606-XIV від 21
квітня 1999 року (далі - Закон №606-XIV),
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень, затвердженою наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
2 квітня 2012 року (далі - Інструкція № 512/5)
та іншими законами та
нормативно-правовими актами.

За змістом статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, визначених у цьому
Законі, що спрямовані на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 11 Закону
№606-XIV державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 5 ч.3 вищезазначеної
статті Закону №606-XIV державному
виконавцеві надано право накладати
арешт на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку.

Судом встановлено, що державним
виконавцем Немною С.В. 18.04.2014 та 15.05.2014
складені акти опису та арешту майна за
зведеним виконавчим провадженням
ВП №34168235.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції
№512/5 опис та арешт майна боржника
здійснюються в такій послідовності:
після виявлення майна боржника
державний виконавець проводить опис та
арешт цього майна, про що складає акт. В
акті опису та арешту майна боржника
повинні бути вказані, зокрема, назва
кожного внесеного в акт предмета і його
відмінні ознаки (вага, метраж, розмір,
форма, вид, колір, товарний знак, проби,
виробнича марка, дата випуску, ступінь
зносу тощо); якщо проводилось
опечатування предмета, зазначається,
які предмети, приміщення, сховища були
опечатані, кількість накладених
печаток та спосіб опечатування;
прізвище, ім'я та по батькові особи,
якій передано майно на зберігання, а
якщо майно передано на зберігання не
боржнику, а іншій особі, - паспортні
дані, її місце проживання (далі -
зберігач); відмітка про роз'яснення
зберігачеві майна обов'язків із
збереження майна, попередження про
кримінальну та іншу відповідальність,
встановлену законодавством, за його
розтрату, відчуження, приховування,
підміну, пошкодження, знищення або інші
незаконні дії з майном, на яке
накладено арешт; якщо державний
виконавець установив зберігачеві
обмеження права користуватися майном,
зазначаються вид, обсяги і строки
обмеження; зауваження або заяви
стягувача, боржника, осіб, що були
присутні при описі.

Підпунктом 4.2.2. п. 4.2 Інструкції
№512/5 встановлено, що акт опису та
арешту майна підписується державним
виконавцем, понятими, зберігачем майна,
боржником та стягувачем, їх
представниками, а також може бути
підписаний іншими особами, які були
присутні при проведенні опису майна. У
разі відмови від підпису сторін чи
інших осіб, що були присутні при
виконанні, про це робиться відмітка в
акті.

Як встановлено в судовому
засіданні та підтверджується
матеріалами справи та поясненнями
представника третьої особи - ФГ
"Вікторія", проведення опису та
складання актів опису та арешту майна
проводилось за участю третьої особи -
ОСОБА_6 та понятих, проте у відсутності
самого боржника - ФГ "Вікторія", без
детального описування майна із
зазначенням його відмінних ознак, без
зазначення земельних ділянок де саме
воно росте і до яких селищних рад ці
землі відносяться.

З наданих в судовому засіданні
пояснень відповідача-2 - державного
виконавця Немни С.В., під час складання
актів опису та арешту майна вона знала
про існуючий у Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна запис №54 про
обтяження заставного рухомого майна
майбутнього врожаю згідно договору
застави від 16.12.2013 укладеного між
"Михайлівський райагропостач" та ФГ
"Вікторія". Проте на думку відповідача-2
позивач в даному випадку не має
першочергового права вимог до ФГ
"Вікторія", оскільки ще 10.09.2012 державним
виконавцем ВДВС Михайліського РУЮ у
Запорізькій області було відкрито
виконавче провадження та винесено
постанову про арешт усього майна
ФГ "Вікторія" за виконавчим
листом Василівського районного суду
про затвердження мирової угоди та
складання графіку погашення боргу на
користь ОСОБА_8

Суд не погоджується з такими
твердженнями відповідача-2 -
державного виконавця Немни С.В. та
вважає їх необґрунтованими з огляду на
наступне.

Судом встановлено, та
підтверджено матеріалами справи, що
постановою про перевірку виконавчого
провадження №615/8 від 30.10.2012 року
постановлено скасувати документ
«Постанова про відкриття виконавчого
провадження (з ідентифікатором)» та всі
інші процесуальні документи винесені
за виконавчим провадженням №615/8
(№ЄДРВП 34168235), у зв'язку з чим
постановами про скасування
процесуального документа від 30.10.2012
року скасовано постанову про відкриття
виконавчого провадження (з
ідентифікатором) за виконавчим листом
Василівського районного суду про
затвердження мирової угоди та
складання графіку погашення боргу на
користь ОСОБА_8 від 10.09.2012 та постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 19.09.2012,
а також вилучені з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна (реєстрація вилучення запису)
записи щодо обтяжень майна боржника ФГ
"Вікторія".

Суд також звертає увагу на те, що
на момент укладання договору застави
від 16.12.2013 укладеного між
"Михайлівський райагропостач" та ФГ
"Вікторія" та реєстрації його в реєстрі
заборон відчуження, будь-яких обтяжень
щодо цього майна не значилось, а отже
суд не погоджується з твердженнями
представника третьої особи - ОСОБА_6 та
відповідача-2 - державного виконавця
Немни С.В. про хибність доводів
позивача про його першочергове право
вимог до ФГ "Вікторія".

Також на підтвердження
відсутності в реєстрі обтяжень записів
щодо обтяження вищезазначеного врожаю,
представником ФГ "Вікторія" надано для
долучення до матеріалів справи
письмовий доказ, а саме лист від 27.11.2012
ГУЮ у Запорізькій області ВДВС
Михайлівського РУЮ на адресу
представника ФГ "Вікторія" Козлова Д.В.,
де зазначається: «Відділ державної
виконавчої служби Михайлівського
районного управління юстиції
Запорізької області на Ваш лист від
23.11.2012 року повідомляє, що станом на
27.11.2012 року при перевірці Єдиного
державного реєстру виконавчих
проваджень не виявлено на примусовому
виконанні виконавчих документів про
стягнення будь-якого виду (борг,
рішення зобов'язального характеру
тощо) з ФГ "Вікторія".».

Підсумовуючи вищезазначене, суд
дійшов висновку, щодо протиправності
дій відповідача у внесенні до актів
опису та арешту майно, яке згідно
договору застави майбутнього врожаю 2014
року озимої пшениці на 125га та озимого
ріпаку на 178га. укладеному 16.12.2013 року
між АТ "Михайлівський райагропостач" та
ФГ "Вікторія" для забезпечення
належного виконання зобов'язань було
надано в заставу саме позивачу, а тому
не може бути описане та арештоване, а
тим більше надане для відповідального
зберігання іншій особі, якою є третя
особа ОСОБА_6

Таким чином суд дійшов висновку,
що для поновлення порушеного права
позивача, необхідним є виключення
зазначеного майна з актів опису та
арешту майна, а також зняття арештів з
такого майна.

Що стосується твердження
представника третьої особи - ОСОБА_6, що
позивач не є стороною або учасником
виконавчого провадження, а отже
зазначений позов не міг розглядатись в
адміністративному суді, суд не
погоджується з цим та зазначає
наступне.

Відповідно до положень статті 55
Конституції України (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин) кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб. Кожен має право будь-якими не
забороненими законом засобами
захищати свої права і свободи від
порушень і протиправних посягань.

За приписами ч.4 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження" №606-XIV від
21.04.1999 рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Згідно ч.1 ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (ч.2 ст. 2 КАС України).

За визначенням, наведеним у п.1 ч.1 ст. 3
КАС України справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 3 КАС України
суб'єкт владних повноважень - це орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За правилами ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

За приписами п.1 ч. 2 ст. 18 КАС України
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи
однією зі сторін в яких є орган
державної влади, інший державний орган,
орган влади Автономної Республіки
Крим, обласна рада, Київська,
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ щодо їх рішень, дій чи
бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

У пункті 4 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах" №6 від
07.02.2014 зазначено, що відповідно до
статті 383 ЦПК, частини першої статті 12,
частини четвертої статті 82 Закону про
виконавче провадження право на
оскарження рішення, дії або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до ЦПК, мають лише сторони
виконавчого провадження, якщо
вважають, що порушено їх права чи
свободи. При цьому вони набувають
процесуального статусу заявника.

У пункті 6 вищевказаної Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ зазначено, що інші
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, визначених у статті 7
Закону про виконавче провадження,
мають право на оскарження рішення, дії
або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
згідно із вимогами ЦПК, до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом (частина
четверта статті 82 Закону про виконавче
провадження).

У пункті 9 вищевказаної Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вказано, що згідно
із статтею 33 Закону про виконавче
провадження кілька відкритих
виконавчих проваджень про стягнення
коштів лише з одного боржника
об'єднуються у зведене виконавче
провадження. Скарги стосовно рішень,
дій або бездіяльності державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби, прийнятих
(вчинених, допущених) із метою
виконання зведеного виконавчого
провадження, у якому об'єднано
виконавчі провадження щодо виконання
судових рішень судів різних юрисдикцій
та/чи рішень інших органів (посадових
осіб), належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Також суд звертає увагу, що у пункті 2
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
21.05.2012 №5 "Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року №3 "Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" зазначено, що суди при
визначенні юрисдикції повинні
виходити з того, що до юрисдикції
адміністративних судів належать спори
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні всіх виконавчих
документів, передбачених частиною
другою статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження", крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.
Частиною четвертою статті 82 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
судового рішення можуть бути оскаржені
сторонами до суду, який видав
виконавчий документ, а іншими
учасниками виконавчого провадження та
особами, які залучаються до проведення
виконавчих дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом. Отже,
критеріями визначення юрисдикції
судів щодо вирішення справ з приводу
оскарження рішень дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
щодо виконання судового рішення є
юрисдикцій на належність суду, який
видав виконавчий документ, та статус
позивача як сторони у виконавчому
провадженні.

До того ж, у пункті 3 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
від 21.05.2012 №5 вказано, що приписами
статті 33 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що кілька
відкритих виконавчих проваджень про
стягнення коштів з одного боржника
об'єднуються у зведене виконавче
провадження. Судам необхідно мати на
увазі, що за приписами цієї статті
об'єднуються у зведене виконавче
провадження кілька відкритих
виконавчих проваджень тільки про
стягнення коштів та лише з одного
боржника. Крім того, судам необхідно
враховувати, що всі справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної виконавчої служби, прийнятих
(вчинених, допущених) з метою виконання
зведеного виконавчого провадження, у
якому об'єднано виконавчі провадження
щодо виконання рішень судів різних
юрисдикцій та/чи рішень інших органів
(посадових осіб), належать до
юрисдикції адміністративних судів,
навіть у разі, коли у зведеному
виконавчому провадженні відсутнє
виконавче провадження з примусового
виконання рішення адміністративного
суду.

В даному адміністративному позові
позивач звертається з позовом до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області, до старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області Немни Світлани
Володимирівни з вимогами про: визнання
протиправними дій відповідача під час
виконання ним зведеного виконавчого
провадження; виключення майна з актів
опису та арешту майна; про зняття
арешту з майна.

Суд звертає увагу, що відповідно до
даних позовних вимог позивач
звертається з вимогами до суб'єктів
владних повноважень щодо оскарження їх
дій при здійсненні останніми владних
управлінських функцій, отже зважаючи
на вимоги вищезазначених норм, даний
спір підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства та
підсудний окружному адміністративному
суду.

Крім того, оскільки позивач не є
стороною виконавчого провадження, а
також зважаючи на ту обставину, що
вимоги позивача стосуються зведеного
виконавчого провадження, та враховуючи
приписи Закону України "Про виконавче
провадження" та положення Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №6 від 07.02.2014,
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
21.05.2012 №5 - суд дійшов висновку, що
позивач вірно обрав спосіб захисту
своїх прав та інтересів.

Що стосується тверджень представника
третьої особи - ОСОБА_6, щодо
підсудності даної адміністративної
справи Господарському суду
Запорізької області суд зазначає
наступне.

Позивач, 14.07.2014 року звернувся із
позовом в тому числі на протиправні дії
суб'єкта владних повноважень -
державного виконавця до Запорізького
адміністративного суду, а тому
відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, де
зазначено, що справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень, а
тому судом 15.07.2014 року було відкрито
провадження по зазначеній
адміністративній справі та призначено
до розгляду.

У судовому засіданні 31.07.2014 року
представником третьої особи - ОСОБА_6
заявлялось клопотання про закриття
провадження по справі у зв'язку з його
непідсудністю адміністративному суду
та наполягав на тому, що це виключна
юрисдикція місцевого суду а отже
розгляду в порядку цивільного процесу,
проте ухвалою суду було відмовлено у
закритті провадження та детально
обґрунтовано заявникові мотиви, яким
суд керувався при прийнятті такого
рішення.

В подальшому судове засідання було
зупинено до 07.08.2014 року для надання
додаткових доказів по справі, а саме
для отримання для ознайомлення від
відповідача матеріали зведеного
виконавчого провадження де стягувачем
є дружина третьої особи ОСОБА_6 - ОСОБА_8

В судовому засіданні 07.08.2014 року
представником третьої особи - ОСОБА_6
знову заявлялось клопотання про
закриття провадження по справі щодо
непідсудності розгляду в порядку
адміністративного судочинства, проте
цього разу наполягалось на тому, що ця
справа підсудна саме господарському
суду Запорзької області та надано на
підтвердження ухвали господарського
суду від 21.07.2014 року про порушення
провадження про банкрутство ФГ
"Вікторія" та від 04.08.2014 року ухвалу
господарського суду Запорізької
області, якою задоволено клопотання
ОСОБА_8 про відсторонення керівника ФГ
"Вікторія" від займаної посади та
покласти виконання його обов'язків на
розпорядника майна боржника
арбітражного керуючого Мартиненко Н.М.

Ухвалою суду від 07.08.2014 року заявнику
було відмовлено у закритті провадження
у справі та обґрунтовано такий
висновок суду.

Проте суд вважає за необхідне звернути
увагу на те, що є досить дивним та
незрозумілим такі дії з боку
представників третьої особи - ОСОБА_6,
щодо постійної плутанини та
невизначеності навіть ними, як
представника сторони, якому саме суду
на їх думку все таки підсудна зазначена
справа - цивільному чи господарському,
оскільки якщо звернути увагу на дату
ухвали господарського суду, яким
порушено провадження про банкрутство
ФГ "Вікторія" - вона датована 21.07.2014 року,
тобто на момент звернення з першим
клопотанням про закриття провадження
по справі та обґрунтуванням, що справа
має розглядатись в порядку цивільного
судочинства, а саме 31.07.2014 року, логічно
було б посилатись на ухвалу вже
господарського суду Запорізької
області, яка була винесена ще 21.07.2014
року.

Що стосується посилання представників
третьої особи - ОСОБА_6 на те, що усі
документи, які наявні в матеріалах
справи підписані засобом факсиміле, а
не особисто директором АТ
"Михайлівський райагропостач", що не
дає змогу встановити ким насправді
вони були підписані, суд не бере до
уваги такі зауваження та вважає їх
необґрунтованими та недоведеними,
оскільки суду не було надано на
підтвердження цього будь-яких належних
доказів.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

У судовому засіданні, відповідно до
ст.160 КАС України, сторонам проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Керуючись ст.ст. 86, 158, 160-163,167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Визнати протиправними дії
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області в особі старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень Немною
Світлани Володимирівни.

Виключити майно, яке є предметом
договору застави майбутнього врожаю
від 16 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ
«Михайлівський райагропостач» та ФГ
«Вікторія», а саме: майбутній врожай
культури ріпак, що знаходиться на
земельній ділянці загальною площею
64.84га з акту опису та арешту майна від
18.04.2014 року, майбутній врожай культури
ріпак, що знаходиться на земельній
ділянці загальною площею 62.20га з акту
опису та арешту майна від 18.04.2014 року,
майбутній врожай культури пшениця, що
знаходиться на земельній ділянці
загальною площею 43.84га з акту опису та
арешту майна від 15.05.2014 року, складених
при примусовому виконанні по
виконавчому провадженню №34168235, яке
знаходиться в провадженні відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Запорізькій області.

Виключити майно, яке є предметом
договору застави майбутнього врожаю
від 16 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ
«Михайлівський райагропостач» та ФГ
«Вікторія» посвідченого приватним
нотаріусом Михайлівського районного
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_7, а саме: зібраний врожай
культури ріпак в кількості 41910кг та
культури пшениця в кількості 92940кг з
акту опису та арешту майна від 11.07.2014
року, складеного при примусовому
виконанні по зведеному виконавчому
провадженню № 20208887, яке знаходиться в
провадженні відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Запорізькій області.

Зняти арешт предмету договору
застави майбутнього врожаю від 16
грудня 2013 року, укладеного між ПАТ
«Михайлівський райагропостач» та ФГ
«Вікторія», а саме: Майбутнього врожаю
культури ріпак, що знаходиться на
земельній ділянці загальною площею
64.84га, описаного в акті опису та арешту
майна від 18.04.2014 року; майбутнього
врожаю культури ріпак, що знаходиться
на земельній ділянці загальною площею
62.20га, описаного в акті опису та арешту
майна від 18.04.2014; майбутнього врожаю
культури пшениця, що знаходиться на
земельній ділянці загальною площею
43.84га, описаного в акті опису та арешту
майна від 15.05.2014 року, складених при
примусовому виконанні по виконавчому
провадженню № 34168235, яке знаходиться в
провадженні відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у
Запорізькій області.

Зняти арешт предмету договору
застави майбутнього врожаю від 16
грудня 2013 укладеного між ПАТ
«Михайлівський райагропостач» та ФГ
«Вікторія», а саме : зібраного врожаю
культури ріпак в кількості 41910кг та
культури пшениця в кількості 92940кг,
описаного в акті опису та арешту майна
від 11.07.2014 року, складеного при
примусовому виконанні по зведеному
виконавчому провадженню №20208887, яке
знаходиться в провадженні відділу
примусового виконання рішень УДВС ГУЮ
у Запорізькій області.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Приватного
акціонерного товариства
"Михайлівський райагропостач" судовий
збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В.
Шара