Справа № 688/1675/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 688/1675/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Босюк В.А.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області на постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області від 13 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 (далі - позивач) до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шепетівці та Шепетівському районі
Хмельницької області (далі -
відповідач) про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача в якому просила:
зобов'язати відповідача виплатити їй,
як державному службовцю грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів при виході на пенсію.

Постановою Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13.05.2014 позов задоволено:
визнано протиправними дії відповідача
щодо відмови позивачу у виплаті
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів в порядку,
передбаченому вимогами ст. 37 Закону
України "Про державну службу" № 3723-ХІІ
від 16.12.1993 ( далі - Закон № 3723-ХІІ);
зобов'язано відповідача виплатити
позивачу, як державному службовцю,
грошову допомогу у розмірі 10 місячних
посадових окладів в порядку,
передбаченому вимогами ст. 37 Закону №
3723-ХІІ.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, що позивач
працювала на посаді головного
спеціаліста відділу пенсійного
забезпечення Управління Пенсійного
фонду України в м. Шепетівці та
Шепетівському районі Хмельницької
області. Наказом начальника Управління
№ 14-ОС від 28.03.2014 позивача звільнено з
займаної посади у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді за
станом здоров'я згідно з п. 2 ст. 40
Кодексу законів про працю України (далі
- КЗпП України), що підтверджується
даними трудової книжки позивача,
наявної в матеріалах справи.

Відповідно до довідки від 13.05.2014 № 1449, з
29.03.2014 позивач перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Шепетівці та Шепетівському районі і
отримує пенсію за віком як державний
службовець.

Окрім цього 09.04.2014 позивач звернулась
із заявою до відповідача про виплату
їй грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів. Однак
відповідач листом № 26/Ш-14 від 09.04.2014
відмовив у задоволенні даної заяви
посилаючись на те, що звільнення з
посади за п. 2 ст. 40 КЗпП України не є
виходом на пенсію, яке дає право
державному службовцю отримати
вищевказану грошову допомогу, тому їй
виплачується вихідна допомога на
підставі ст. 44 КЗпП України у розмірі не
менше середньомісячного заробітку.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач на момент звільнення мала
необхідний страховий стаж та стаж
державної служби, що давав їй право
виходу на пенсію та отримання
відповідної грошової допомоги.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
таких підстав.

Згідно з ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, право на
одержання пенсії державних службовців
мають особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців. Цією ж статтею встановлено,
що державним службовцям у разі виходу
на пенсію при наявності стажу
державної служби не менше 10 років
виплачується грошова допомога в
розмірі 10 місячних посадових окладів.

Відповідно до положень ст. 21 Закону
України «Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні» № 3721-ХІІ від 16.12.1993, особам
передпенсійного віку, трудовий договір
з якими було розірвано з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
в зв'язку із виявленою невідповідністю
працівника займаній посаді за станом
здоров'я, гарантується право на
достроковий вихід на пенсію за півтора
року до встановленого законодавством
строку, якщо вони мають страховий стаж
для роботи, який дає право на цей вид
пенсії.

Зокрема в преамбулі Закону України
«Про основні засади соціального
захисту ветеранів праці та інших
громадян похилого віку в Україні»
зазначено, що він гарантує ветеранам
праці та громадянам похилого віку
рівні з іншими громадянами можливості
в економічній, соціальній, політичній
сферах, сприятливі умови для
повноцінного способу життя, а також у
зв'язку з тим, що зазначений закон не
встановлює обмежень для громадян
похилого віку в залежності від посад,
які вони займали до виходу на пенсію,
колегія суддів зазначає, що
використання особою такої додаткової
соціальної гарантії з боку держави, як
достроковий вихід на пенсію за певних
умов не може бути підставою для
позбавлення її соціальних гарантій,
установлених іншими нормативними
документами. Зокрема, право на
встановлення ст. 37 Закону № 3723-ХІІ
грошову допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів, у разі виходу на
пенсію. Також, норми ст. 37 вказаного
Закону не передбачають виключень або
обмежень щодо виплати грошової
допомоги у разі звільнення особи за ст.
40 КЗпП України.

Водночас згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 26.11.
2013 № 11-рп/2013, засади державної служби,
умови, порядок реалізації громадянами
України права на державну службу, а
також права на пенсійне забезпечення
державних службовців врегульовано
законодавством про державну службу.

Право на одержання пенсії державних
службовців мають чоловіки, які досягли
віку 62 роки, та жінки, які досягли
пенсійного віку, встановленого ст. 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-IV від 09.07.2003, за
наявності страхового стажу,
необхідного для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 цього ж
Закону (далі - страховий стаж), у тому
числі стажу державної служби не менш як
10 років, та які на час досягнення
зазначеного віку працювали на посадах
державних службовців, а також особи,
які мають не менш як 20 років стажу
роботи на посадах, віднесених до
категорій посад державних службовців,
незалежно від місця роботи на час
досягнення зазначеного віку.

Відповідно до ч. 13 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ
державним службовцям у разі виходу на
пенсію за наявності стажу державної
служби не менше 10 років виплачується
грошова допомога в розмірі 10 місячних
посадових окладів.

Таким чином, грошова допомога в розмірі
10 місячних посадових окладів
виплачується державному службовцю за
умов виходу на пенсію з посади
державного службовця та наявності
страхового стажу, у тому числі стажу
державної служби не менше 10 років.
Жодних додаткових умов для виплати
грошової допомоги державному
службовцю у разі виходу його на пенсію
в ч. 13 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ не
встановлено.

Конституційний Суд України в
вищезгаданому рішенні зазначає, що
грошова допомога, передбачена вказаним
законодавчим положенням, має разовий
характер. Право на її одержання
пов'язане з певним стажем роботи особи
на посаді державного службовця та
припиненням цієї роботи у зв'язку з
виходом на пенсію державного
службовця. А тому розірвання трудового
договору з державним службовцем з
підстав, визначених у п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України (зокрема, виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я, який
перешкоджає продовженню даної роботи),
не може нівелювати право державного
службовця на отримання зазначеної
грошової допомоги за умови наявності
стажу державної служби не менше 10
років.

Отже, державний службовець у разі
дострокового (не раніше ніж за півтора
року до встановленого законодавством
строку) виходу на пенсію державного
службовця на підставі п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді за
станом здоров'я та неможливістю
переведення, за його згодою, на іншу
роботу відповідно до ч. 2 ст. 40 КЗпП
України, за наявності стажу державної
служби не менше 10 років і страхового
стажу, як і інші державні службовці, які
виходять на пенсію з посад державних
службовців після досягнення
зазначеного віку, має право на
отримання грошової допомоги в розмірі
10 місячних посадових окладів.

Як слідує з матеріалів справи позивачу
призначена пенсія за віком, відповідно
до Закону № 3723-ХІІ з 29.03.2014, стаж роботи
позивача на державній службі на момент
звільнення становить більше ніж 10
років. Отже, позивач вийшла на пенсію,
як державний службовець, на підставі п.2
ст.40 КЗпП України, а тому не втратила
права на отримання грошової допомоги,
передбаченої ст. 37 Закону № 3723-ХІІ.

На підставі наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку щодо
задоволення заявлених позовних вимог у
спосіб та межах, визначених законом.

Оскільки доводи апеляційної скарги
відповідача не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування або
зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Шепетівці
та Шепетівському районі Хмельницької
області, - залишити без задоволення, а
постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 13 травня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.