Справа № 802/2392/14-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 р.
м. Вінниця

Справа № 802/2392/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Заброцької Людмили Олександрівни,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Вінницької об"єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Вінницькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Вінницькій області з
адміністративним позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
перед бюджетом, яка виникла внаслідок
несплати єдиного податку та складає
10217,37 грн.

Сторони в судове засідання не
з'явились, надавши заяви про розгляд
справи за їх відсутності, в порядку
письмового провадження. Одночасно,
відповідач в заяві зазначив, що позов
визнає у повному обсязі.

Відповідно до положень частини 4 статті
122 КАС України особа, яка бере участь
у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Враховуючи те, що сторонами подані
заяви про розгляд справи за їх
відсутності, суд вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження. При цьому, відповідно до
положень статті 41 КАС України технічна
фіксація судового процесу не
здійснюється.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, суд
встановив наступне.

ОСОБА_1, як фізична особа-підприємець
зареєстрований виконавчим комітетом
Вінницької міської ради 03.02.1998 року та
відноситься до третьої групи платників
єдиного податку.

Пунктом 291.3 статті 291 ПК України
визначено, що юридична особа чи фізична
особа - підприємець може самостійно
обрати спрощену систему оподаткування,
якщо така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Згідно пункту 295.3 статті 295 Податкового
кодексу України платники єдиного
податку третьої - шостої груп сплачують
єдиний податок протягом 10 календарних
днів після граничного строку подання
податкової декларації за податковий
(звітний) квартал.

Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 ПК
України платники податків зобов'язані
сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1
статті 14 ПК України сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом суб'єкта господарювання.

Статтею 300 ПК України встановлено, що
платники єдиного податку несуть
відповідальність відповідно до цього
Кодексу за правильність обчислення,
своєчасність та повноту сплати сум
єдиного податку.

Станом на день звернення з даним
позовом до суду за відповідачем
рахується заборгованість по сплаті
єдиного податку в загальній сумі 10217,37
грн. Дана заборгованість виникла
внаслідок подачі ФОП ОСОБА_1 податкових
декларацій платника єдиного податку
№66304 від 09.08.2012 р., №96642 від 09.11.2012 р., №99332
від 05.12.2012 р., №99332 від 08.02.2013 р. та
уточнюючого документу №99089 від 28.11.2012 р.

23.01.2014 р. ФОП ОСОБА_1 направлялась
податкова вимога № 31-17 на суму 10217,37
грн., яка, у встановлений законом
термін, не сплачена.

Стаття 67 Конституції України
встановлює, що платник податків
зобов'язаний вчасно й у повному розмірі
сплачувати податки. З метою реалізації
обов'язків платника податків
законодавчі акти встановлюють строки
сплати податків.

Оцінюючи визнання позову відповідачем
суд виходить з наступного.

Частиною третьою статті 136 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що судове рішення у
зв'язку з визнанням адміністративного
позову ухвалюється за правилами,
встановленими статтею 112 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до частини 1 статті 112
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідач може визнати
адміністративний позов повністю або
частково. Згідно з частиною 4 цієї
статті суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії відповідача суперечать закону
чи порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та
надані докази, дійшов висновку, що
визнання позову відповідачем не
суперечить закону, не порушує нічиї
права, свободи або інтереси.

У відповідності до норм статей 11, 71 КАС
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (стаття 86 КАС України).

За сукупністю наведених обставин,
враховуючи, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені
матеріалами справи, визнані
відповідачем, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 122, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

п о с т а н
о в и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) до
місцевого бюджету кошти в сумі 10217,37
грн. (десять тисяч двісті сімнадцять
грн. 37 коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Заброцька Людмила
Олександрівна