Справа № 818/1987/14
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 р.
справа №818/1987/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бондаря С.О.

за участю секретаря судового засідання
- Нікітас К.В.

представника відповідача - Єрьоменка
Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/1987/14

за позовом відкритого акціонерного
товариства "Федеральна пасажирська
компанія"

до Сумського прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України

про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство
"Федеральна пасажирська компанія"
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Сумського прикордонного
загону Державної прикордонної служби
України про скасування постанови
Сумського прикордонного загону від
27.06.2014 року №7/14 про накладення штрафу у
розмірі 8500 грн. Свої вимоги мотивує тим,
що під час здійснення прикордонного
контролю потягу №16 сполученням
"Ужгород-Москва" у вагоні №18 виявлено
громадянина України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у якого під час
проходження паспортного контролю були
відсутні документи, необхідні для
перетину державного кордону України. У
зв"язку з цим, відповідачем винесена
постанова про накладення на товариство
штрафу в розмірі 8500 грн. Позивач
зазначив, що мати неповнолітнього була
попереджена провідником про
можливість видалення з потягу у
випадку неправильного оформлення
документів на право перетину
державного кордону Російської
Федерації. Також позивач зазначив, що
ні в протоколі, ні в постанові про
накладення штрафу не зазначена
інформація, у зв"язку з чим громадянин
України ОСОБА_2 не надав необхідних
документів при паспортному контролі.
Крім того, на думку позивача, до ВАТ
"Федеральна пасажирська компанія" не
можливо застосувати положення Закону
України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень",
оскільки згідно Угоди про міжнародні
пасажирські сполучення, пасажир
зобов»язаний дотримуватися
паспортно-адміністративні, митні та
інші правила.

Відповідач, заперечуючи проти позову,
свою позицію обґрунтовує тим, що
постанову від 27.06.2014 року №7/14 про
накладення штрафу в розмірі 8500 грн.
прийнятою у повній відповідності з
міжнародним законодавством, чинним
законодавством України та обставин
справи. Просив у задоволенні позову
відмовити (а.с.34-40).

Представник позивача в судове
засідання не з"явився, про день, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов
не визнав з підстав, викладених у
письмовому запереченні.

Суд, заслухавши пояснення представника
відповідача, перевіривши письмові
матеріали справи, вважає, що позов не
обґрунтований і задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що
17.06.2014 року о 23 год. 30 хв. під час
здійснення прикордонного контролю
потягу №16 сполученням "Ужгород-Москва"
у вагоні №18 виявлено громадянина
України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (слідував у
супроводі матері ОСОБА_4), у якого під
час проходження паспортного контролю
були відсутні документи, необхідні для
перетину державного кордону України,
передбачені Угодою між Урядом
Російської Федерації та Урядом України
про безвізові поїздки громадян
Російської Федерації та України, а саме
- свідоцтво про народження.

17.06.2014 року інспектором прикордонної
служби ВПС "Конотоп" відносно ВАТ
"Федеральна пасажирська компанія"
складений протокол про правопорушення,
пов'язане зі здійсненням перевізником
пасажирських перевезень (а.с.7-9).

Постановою першого заступника
начальника Сумського прикордонного
загону Державної прикордонної служби
України від 27.06.2014 року №7/14 про
правопорушення, пов'язане зі
здійсненням перевізником міжнародних
пасажирських перевезень, за
невиконання обов'язку перевірити
документи, необхідних для в'їзду до
держави прямування у осіб, які прямують
через державний кордон, що призвело до
спроби перевезення пасажира через
державний кордон України без
необхідних документів, до ВАТ
"Федеральна пасажирська компанія"
накладений штраф у розмірі 8500грн.
(а.с.10-11).

Суд вважає, що вказана постанова
відповідає вимогам чинного
законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.22-1 Закону України "Про
залізничний транспорт" під час
перевезення у міжнародному
залізничному сполученні пасажир
зобов'язаний мати належним чином
оформлені документи, необхідні для
в'їзду до держави прямування, держав за
маршрутом слідування, та пред'явити їх
перевізникові на його вимогу.
Перевізник при перевезенні пасажира у
міжнародному залізничному сполученні,
крім обов'язків, передбачених статтею 22
цього Закону, зобов'язаний до початку
перевезення перевірити наявність у
пасажира документів, необхідних для
в'їзду до держави прямування, держав за
маршрутом слідування, та відмовити у
перевезенні пасажиру, який на його
вимогу не пред'явив необхідні
документи.

Згідно ст.1 Угоди між Урядом Російської
Федерації та Урядом України про
безвізові поїздки громадян Російської
Федерації та України від 16.01.1997р.,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 08.08.2007року №1034,
громадяни держави однієї сторони
можуть в'їжджати, виїжджати та
пересуватися територією держави іншої
сторони без віз з дотриманням правил
перебування і реєстрації, що діють в
цій державі, по документах, що
посвідчують особу і підтверджують
громадянство, зазначених у додатках 1
та 2 до цієї Угоди.

Згідно пункту 6 додатку №2 до Угоди між
Урядом України і Урядом Російської
Федерації про безвізові поїздки
громадян України і Російської
Федерації встановлений перелік
документів для в'їзду, виїзду і
пересування територією України
громадян Російської Федерації, в якому,
зокрема, зазначено, що документом
громадянина України для в"їзду, виїзду,
перебування і пересування територією
Російської Федерації для дітей віком
до 16 років (за умови виїзду у супроводі
батьків (усиновлювачів), опікунів,
піклувальників або осіб, уповноважених
на це батьками (усиновлювачами),
опікунами, піклувальниками) є
свідоцтво про народження.

З матеріалів справи вбачається, що
17.06.2014 року під час здійснення
прикордонного контролю потягу №34
сполучення "Ужгород-Москва" у вагоні №18
виявлено громадянина України ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (слідував у супроводі
матері ОСОБА_4), у якого під час
проходження паспортного контролю були
відсутні документи, необхідні для
перетину державного кордону України.

Виходячи із положень вищевказаної
Угоди, у громадянина України ОСОБА_2
були відсутні документи, а саме:
свідоцтво про народження, необхідне
для перетину державного кордону та
документи необхідні для в"їзду до
держави прямування, а саме: до
Російської Федерації.

В порушення вимог Закону України "Про
відповідальність перевізників під час
здійснення міжнародних пасажирських
перевезень", залізниця не виконала
обов'язку щодо перевірки перед
початком міжнародного пасажирського
перевезення наявності у пасажира -
громадянина України ОСОБА_2 документів,
необхідних для в'їзду до держави
прямування, а саме до Російської
Федерації

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність перевізників під час
здійснення міжнародних пасажирських
перевезень" встановлено, що
підприємства (їх об'єднання), установи,
організації, фізичні особи -
підприємці, які здійснюють міжнародні
пасажирські перевезення (далі -
перевізники), за невиконання обов'язку
перевірити перед початком
міжнародного пасажирського
перевезення наявність у пасажира
документів, необхідних для в'їзду до
держави прямування, транзиту, що
призвело до перевезення чи спроби
перевезення пасажира через державний
кордон України без необхідних
документів, несуть відповідальність у
вигляді штрафу від п'ятисот до однієї
тисячі неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян за кожного такого
пасажира, але не більше двадцяти тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян за одне перевезення.

Враховуючи положення зазначених
правових норм, суд вважає, що позивачем
не були виконані вимоги статті 22-1
Закону України "Про залізничний
транспорт" в частині зобов'язання до
початку перевезення перевірити
наявність у пасажира документів,
необхідних для в'їзду до держави
прямування, держав за маршрутом
слідування, та відмовити у перевезенні
пасажиру, який на його вимогу не
пред'явив необхідні документи.

Посилання позивача на неможливість
застосування до нього вимог Закону
України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень",
суд вважає безпідставними, з огляду на
наступне.

У відповідності до преамбули Закону
України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень"
цей Закон відповідно до Протоколу про
попередження і припинення торгівлі
людьми, особливо жінками і дітьми, і
покарання за неї та Протоколу проти
незаконного ввозу мігрантів по суші,
морю і повітрю, що доповнюють Конвенцію
Організації Об'єднаних Націй проти
транснаціональної організованої
злочинності, Конвенції Ради Європи про
заходи щодо протидії торгівлі людьми
встановлює відповідальність
перевізників за невиконання обов'язку
перевірити перед початком
міжнародного пасажирського
перевезення наявність, але не
справжність, у пасажирів документів,
необхідних для в'їзду до держави
прямування, транзиту, що призвело до
перевезення чи спроби перевезення
пасажирів через державний кордон
України без необхідних документів, а
також визначає порядок застосування
цієї відповідальності.

Зазначений Закон прийнятий на підставі
міжнародно-правових актів, а саме:
Протоколу про попередження і
припинення торгівлі людьми, особливо
жінками і дітьми, і покарання за неї та
Протоколу проти незаконного ввозу
мігрантів по суші, морю і повітрю, що
доповнюють Конвенцію Організації
Об'єднаних Націй проти
транснаціональної організованої
злочинності, Конвенції Ради Європи про
заходи щодо протидії торгівлі людьми.

Стаття 7 ("Прикордонні заходи")
Конвенції Ради Європи про заходи щодо
протидії торгівлі людьми передбачає
наступне: без шкоди для міжнародних
зобов'язань стосовно вільного
пересування осіб Сторони будуть
посилювати, наскільки це можливо, такий
прикордонний контроль, який може бути
необхідним для запобігання й виявлення
торгівлі людьми; кожна Сторона вживає
законодавчих або інших відповідних
заходів для запобігання, наскільки це
можливо, використанню транспортних
засобів, які експлуатуються
комерційними перевізниками, для
вчинення правопорушень, визначених
згідно із цією Конвенцією; де це
доцільно й без шкоди для відповідних
міжнародних конвенцій такі заходи
включають запровадження обов'язку
комерційних перевізників, зокрема
будь-якої транспортної компанії або
власника чи оператора будь-якого
транспортного засобу, упевнитися, що
всі пасажири мають проїзні документи,
які вимагаються для в'їзду до
приймаючої держави; кожна Сторона
вживає необхідних заходів згідно зі
своїм внутрішнім законодавством для
забезпечення санкцій у випадках
порушення обов'язку, викладеного в
пункті 3 цієї статті; кожна Сторона
вживає таких законодавчих або інших
заходів, які можуть бути необхідними
згідно з внутрішнім законодавством
Сторони для відмови у в'їзді або
анулюванні віз особам, причетним до
здійснення правопорушень, визначених
згідно із цією Конвенцією.

За таких обставин, будь-яка транспортна
компанія зобов'язана упевнитися, що всі
пасажири мають проїзні документи,
необхідні для в'їзду до приймаючої
держави.

Аналогічна норма передбачена статтею 11
("Заходи прикордонного контролю")
Протоколу про попередження і
припинення торгівлі людьми, особливо
жінками і дітьми, і покарання за неї та
статтею 11 Протоколу проти незаконного
ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю,
що доповнюють Конвенцію Організації
Об'єднаних Націй проти
транснаціональної організованої
злочинності, Конвенції Ради Європи про
заходи щодо протидії торгівлі людьми.

Отже, вказані норми передбачають, що
відповідальність перевізника не
обмежується національними ліцензіями,
не залежить від країни, по території
якої здійснюється перевезення.

Тобто, ВАТ "Федеральна пасажирська
компанія", здійснюючи перевезення по
території України, є перевізником.

Крім того, комерційний перевізник, у
тому числі будь-яка транспортна
компанія або власник чи водій
будь-якого транспортного засобу, де це
потрібно і без шкоди для відповідних
міжнародних конвенцій, зобов'язаний
упевнитися, що всі пасажири мають
проїзні документи, необхідні для в'їзду
до приймаючої держави.

Щодо посилання позивача про складання
протоколу без участі представника
перевізника, а підписи проставлені не
провідником, є безпідставним, оскільки
протокол та пояснення надані
провідником вагону №18 ОСОБА_7 на
окремому аркуші, а протокол складений в
присутності провідника, та після
складання вручений особисто
провіднику, про що свідчить підпис
провідника.

Позивачем не надано суду жодного
належного доказу того, що підпис від
імені ОСОБА_7 вчинений іншою особою.

Враховуючи наведене, Сумський
прикордонний загін Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України, у
відповідності до вимог ст. 1 Закону
України "Про відповідальність
перевізників під час здійснення
міжнародних пасажирських перевезень",
обґрунтовано виніс постанову і
притягнув до відповідальності ВАТ
"Федеральна пасажирська компанія".

Таким чином, необхідно відмовити в
задоволенні адміністративного позову
ВАТ "Федеральна пасажирська компанія"
до Сумського прикордонного загону
Державної прикордонної служби України
про скасування постанови від 27.06.2014
року №7/14 про накладення штрафу у
розмірі 8500грн.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову відкритого акціонерного
товариства "Федеральна пасажирська
компанія" до Сумського прикордонного
загону Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України про скасування
постанови від 27.06.2014 року №7/14 про
правопорушення, пов"язане зі
здійсненням перевізником міжнародних
пасажирських перевезень - відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
С.О. Бондар

Повний текст постанови складено 15
серпня 2014 року.

З оригіналом згідно:

Суддя
С.О. Бондар