Справа № 810/2612/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року
810/2612/14

Київський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Лисенко В.І., за
участю секретаря судового засідання
Глазун Т.О.,

представників позивача: Колесник О.І.,
Стрижак В.З.,

представника відповідача: Завальської
С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом приватного акціонерного
товариства «Березанський завод
залізобетонних виробів»до
проПереяслав - Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Київській області
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,-
в с т а н о
в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
приватне акціонерне товариство
«Березанський завод залізобетонних
виробів» з адміністративним позовом до
Переяслав - Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення рішення від
09.01.2014 № , яким збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 160996, 64 грн. (основне
зобов'язання - 131684 грн., штрафні санкції
- 29312,64 грн.) та податкове повідомлення
рішення від 09.01.2014 № , яким
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість у
загальному розмірі 161443,79 грн. (основне
зобов'язання - 124833,54 грн., штрафні
санкції - 36610,25 грн.)

В основу оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень покладено висновок
податкового органу про безпідставне
включення позивачем сум ПДВ до
податкового кредиту у розмірі 82527,26 грн.
та формування валових витрат у сумі
412636,00 грн. по взаємовідносинах із ТОВ
«УБК Будпромінвест» та ТОВ «ТК
«Морспан», оскільки дані
правовідносини не мали реального
характеру і були вчинені без наміру
створення правових наслідків. Крім
цього, в основу вказаних податкових
повідомлень рішень також покладено
висновок про безпідставність
формування позивачем податкового
кредиту у розмірі 42306,28 грн. на підставі
податкових накладних, виданих ТОВ ВТП
«Промбутсервіс», оскільки їх порядкові
номери не відповідають номерам у
реєстрах виданих та отриманих
податкових накладних. Також,
податковий орган зазначив, що за
результатами перевірки встановлені
факти завищення ПрАТ «Березанський
завод залізобетонних виробів»
собівартості виготовленої продукції
на суму 204 614, 85 грн., що призвело до
завищення валових витрат на зазначену
суму та, як наслідок, до заниження
податку на прибуток.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що вважає висновки
податкового органу безпідставними,
оскільки усі господарські операції по
взаємовідносинах з ТОВ «УБК
Будпромінвест» та ТОВ «ТК «Морспан»
мали реальний характер, належним чином
відображені у податковому обліку та
податковій звітності; номери
податкових накладних, виданих ТОВ ВТП
«Промбутсервіс», відповідають номерам,
зазначеним у реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних
позивача; сировина на виготовлення
продукції списувалась товариством в
межах допустимих норм та у
відповідності до державних стандартів.
Таким чином, позивач вважає, що
підприємство правильно визначило
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість та з податку на
прибуток.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
просили суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечував з
мотивів, викладених в письмових
запереченнях. Просив суд у задоволенні
позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом встановлено, що приватне
акціонерне товариство «Березанський
завод залізобетонних виробів» є
юридичною особою, що зареєстрована
виконавчим комітетом Березанської
міської ради Київської області 16.07.1997.
Взято на податковий облік в органах ДПС
31.08.1994 за № 15-030, перебуває на обліку в
Баришівській ОДПІ та є платником
податку на додану вартість відповідно
до Свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 21.07.1997 №
14121527.

У травні 2012 року між позивачем та ТОВ
«УБК Будпромінвест» було укладено
усний договір з надання послуг,
відповідно до умов якого виконавець
(ТОВ «УБК Будпромінвест») брав на себе
зобов'язання надати позивачу послуги з
технічного обслуговування тепловозу
ТГМ23В.

Згідно із даними довідки ПрАТ
«Березанський завод залізобетонних
виробів» від 18.07.2014, тепловоз ТГМ23В,
заводський номер 114, 1984 року випуску,
перебуває на балансі підприємства.

Під час розгляду справи представник
позивача надав формуляр технічного
обслуговування тепловозу та зазначив,
що у зв'язку з необхідністю здійснення
заміни зношених деталей, підприємством
було залучено ТОВ «УБК Будпромінвест»
для виконання таких робіт.

На підтвердження факту дійсного
надання послуг, позивачем надано
податкову накладну № 5 від 15.08.2012, акт
здачі - приймання робіт від 25.05.2012 № 7.

Позивач здійснив оплату за вказаним
договором у розмірі 18400,00 грн., у тому
числі суму ПДВ у розмірі 3066,67 грн., що
підтверджується банківською випискою
від 25.05.2012 № 371.

За здійсненою господарською операцією,
позивачем сформовано податковий
кредит на підставі виписаної ТОВ «УБК
Будпромінвест» податкової накладної у
розмірі 3066,67 грн. та
віднесено до валових витрат суму
коштів, сплачених контрагенту за
отримані послуги з ремонтування
тепловозу.

01 серпня 2012 року між ТОВ «Торгівельна
компанія «МОРСПАН» та позивачем
укладено договір поставки № 17, згідно
із умовами якого продавець (ТОВ
«Торгівельна компанія «МОРСПАН») брав
на себе зобов'язання відвантажити та
передати у власність позивача товар
(пісок річковий).

На підтвердження факту поставки
товару, позивачем надані податкові
накладні від 15.08.2012 № 3, від 16.08.2012 № 5,
від 17.08.2012 № 6, від 28.09.2012 № 10, від 25.10.2012 №
4, від 26.10.2012 № 6, від 30.11.2012 № 30 на
загальну суму 476 763,60 грн., видаткові
накладні від 15.08.2012 № 2, від 16.08.2012 № 7,
від 17.08.2012 № 8, від 28.09.2012 № 16, від 25.10.2012 №
25, від 26.10.2012 № 26, від 30.11.2012 № 30, паспорт
на пісок річковий від 01.08.2012 № 189,
сертифікат відповідності піску
річкового, договір про перевезення
вантажів автомобільним транспортом
від 01.08.2012 № 11, акти взаємозаліку від
31.08.2012, 31.09.2012, 31.10.2012, 30.11.2012 на загальну
суму 476703,40 грн.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив, що оплата вартості
отриманого товару за вказаним
договором не здійснювалась, оскільки
розрахунок із контрагентом відбувався
шляхом бартерної поставки товару
(залізобетонних виробів, товарного
бетону, щебеню, надання автопослуг) на
підставі договору купівлі - продажу № 51
та взаємозаліку вартості отриманої
продукції за вказаними договорами.

За здійсненими господарськими
операціями позивачем сформовано
податковий кредит на підставі
виписаних ТОВ «Торгівельна компанія
«МОРСПАН» податкових накладних у
розмірі 79460,60 грн. та віднесено до
валових витрат суму коштів, сплачених
за поставлений товар.

У листопаді 2011 року на підставі наказу
Переяслав - Хмельницької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Київській області
посадовими особами відповідача
проведено документальну планову
виїзну перевірку ПрАТ «Березанський
завод залізобетонних виробів» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2011 по
31.12.2012, за наслідками якої складено Акт
від 05.11.2013 № 1452/22-01/01033473.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем положень пункту 138.1 статті 138,
підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139
Податкового кодексу України, пункту
другого статті 9 Закону України «Про
бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні», в результаті чого
завищено витрати на загальну суму 617553
грн. та занижено податок на прибуток на
загальну суму 131684 грн., пунктів 201.1 (г),
201.4, 201.6, 201.10 статті 201, пункту 198.6 статті
198 Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 124833,54
грн.

Висновки посадових осіб податкового
органу про порушення позивачем вимог
податкового законодавства ґрунтуються
на тому, що фінансово - господарські
взаємовідносини між ПрАТ
«Березанський завод залізобетонних
виробів» та ТОВ «УБК «Будпромінвест»,
ТОВ «ТК «Морспан» є фіктивними, та
такими, що не мали реального характеру;
податкові накладні, видані ТОВ ВТП
«Промбутсервіс», складені з порушенням
вимог пункту 201.11 статті 201 Податкового
кодексу України; собівартість
виготовленої ПрАТ «Березанський завод
залізобетонних виробів» продукції
(цементу, піску, щебеню, селікату
марганцю) є завищеною за рахунок
надлишково списаних матеріалів для
виготовлення такої продукції.

У ході перевірки посадовими особами
відповідача було використано дані Акту
Ірпінської ОДПІ від 17.09.2012 № 163/22-4/370/911407
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «УБК
«Будпромінвест», відповідно до якого
встановлено відсутність підприємства
за місцезнаходженням, загальна
чисельність працюючих осіб на
вказаному підприємстві відповідно до
даних 1 - ДФ склала одна особа. Це дало
посадовим особам податкового органу
підстави вважати, що фінансово -
господарська діяльність ТОВ «УБК
Будпромінвест» здійснюється поза
межами правового поля, у зв'язку з чим
фінансово - господарські
взаємовідносини ТОВ «УБК
Будпромінвест» з контрагентами є
фіктивними, та такими, що не направлені
на створення правових наслідків, та не
дають право на формування валових
витрат та податкового кредиту.

Також, при перевірці підприємства
позивача по взаємовідносинах з ТОВ
«Торгівельна компанія «МОРСПАН»,
протягом перевіряємого періоду, було
прийнято до уваги відомості про
господарську діяльність такого
контрагента.

Зокрема, відповідач зважав на
відсутність будь - якої інформації про
наявні складські приміщення,
транспортні засоби, а також
устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово - господарської
діяльності вказаного підприємства.
Разом з тим, посадовими особами
податкового органу, в ході проведення
перевірки, не встановлено факту
отримання товару (послуг) від ТОВ «ТК
«МОРСПАН» у зв'язку з відсутністю
договорів про господарську діяльність,
документів, що засвідчують
транспортування, а також інших
первинних документів, а відтак,
відповідач дійшов висновку про
нікчемність нібито укладених між «ТК
«МОРСПАН» та ПрАТ «Березанський завод
залізобетонних виробів» правочинів, що
не дає право позивачу на формування
валових витрат та податкового кредиту.

Під час проведення перевірки
посадовими особами податкового органу
також зроблено висновок, що позивачем
віднесено до податкового кредиту суми
ПДВ у розмірі 42306,28 грн. на підставі
податкових накладних, виданих ТОВ ВТП
«Промбутсервіс», які заповнені з
порушенням вимог пункту 201.11 статті 201
Податкового кодексу України, зокрема,
номери податкових накладних не
відповідають порядковим номерам у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних, а відтак, позивач
не мав право на формування податкового
кредиту на суму 42306,28 грн.

Крім зазначеного, на підставі наданих
до перевірки відомостей та накладних
на відпуск матеріалів на виробництво
продукції та калькуляції розрахунку
собівартості виготовленої ПрАТ
«Березанський завод залізобетонних
виробів» продукції, відповідачем
встановлено факти завищення
собівартості продукції в результаті
надлишково списаних матеріалів для
виготовлення продукції, а саме:
цементу, піску, щебеню, селікату
марганцю на загальну суму 204614, грн., в
тому числі за ІІ квартал 2011 року на суму
22427,16 грн., за ІІІ квартал 2011 року на суму
40530, 57 грн., за IV квартал 2011 року на суму
36657, 46 грн., за І квартал 2012 року на суму
5739, 94 грн., за ІІ квартал 2012 року на суму
37135,24 грн., за ІІІ квартал 2012 року на суму
36617, 39 грн., за IV квартал 2012 року на суму
25507, 09 грн., що призвело до завищення
позивачем валових витрат.

За результатами перевірки
відповідачем прийняті повідомлення
податкові - рішення від 09.01.2014 № ,
за яким позивачу збільшено грошове
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 160996, 64 грн. (основне
зобов'язання - 131684 грн., штрафні санкції
- 29312,64 грн.) та податкове повідомлення
рішення від 09.01.2014 № , яким
збільшено грошове зобов'язання з
податку на додану вартість на загальну
суму 161443,79 грн. (основне зобов'язання -
124833,54 грн., штрафні санкції - 36610,25 грн.).

Вважаючи вказані податкові
повідомлення-рішення протиправними,
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Податковим кредитом в розумінні
підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України
визнається сума, на яку платник податку
на додану вартість має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду, визначена згідно
з розділом V цього Кодексу.

Згідно із підпунктом «а» пункту 198.1
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає, зокрема, у
разі здійснення операцій з придбання
товарів та послуг, які відповідно до
пункту 185.1 статті 185 цього Кодексу є
об'єктом оподаткування податком на
додану вартість.

Як визначено пунктом 198.2 статті 198
Податкового кодексу України, датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: списання коштів з
банківського рахунка платника податку
на оплату товарів/послуг; отримання
платником податку товарів/послуг,
щопідтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України передбачено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України визначено, що платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка, як встановлено
пунктом 201.10 цієї ж статті, є підставою
для нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999
№996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» (надалі
- Закон України від 16.07.1999 №996-ХІV)
визначено, що цей Закон поширюється на
всіх юридичних осіб, створених
відповідно до законодавства України,
незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності (далі - підприємства), які
зобов'язані вести бухгалтерський облік
та подавати фінансову звітність
згідно з законодавством.

Згідно із частиною першою статті 9
Закону України від 16.07.1999 №996-ХІV,
підставою для бухгалтерського обліку
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові
документи.

Частиною другою статті 9 Закону України
від 16.07.1999 №996-ХІV встановлено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання, назву
підприємства від імені якого складено
документ, зміст та обсяг господарської
операції, посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції
і правильність її оформлення,
особистий підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Аналіз викладених норм свідчить про те,
що право на включення до складу
податкового кредиту певних сум виникає
у платника податків у зв'язку із
здійснення ним господарських операцій,
що підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами фінансової звітності.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що поставка товарів
ТОВ «ТК «Морспан» та надання послуг ТОВ
«УБК Будпромінвест» та і оплата їх
вартості позивачем підтверджується
документально, господарські операції
належним чином відображено у
бухгалтерському і податковому обліку
позивача та у податковій звітності;
право на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
підтверджується договором поставки,
податковими накладними, видатковими
накладними, оригіналами
товарно-транспортних накладних, актом
здачі - приймання робіт, актами
взаємозаліку вартості товару.

Господарські операції були фактично
здійсненими, оскільки спричинили
реальну зміну майнового стану
платника податку - ПрАТ «Березанський
завод залізобетонних виробів» понесло
реальні витрати на оплату наданих ТОВ
«УБК Будпромінвест» послуг та ТОВ «ТК
«Морспан» товарів. Рух активів у
процесі здійснення господарської
діяльності підтверджується
податковими накладними, банківською
випискою на оплату послуг та актами
взаємозаліку вартості товарів.

Під час судового розгляду судом було
викликано для надання пояснень
приватного підприємця ОСОБА_5, який
будучи допитаним пояснив, що здійснює
підприємницьку діяльність у сфері
транспортних перевезень, на протязі
декількох років співпрацює з ПрАТ
«Березанський завод залізобетонних
виробів».

Зокрема, у серпні, вересні та жовтні 2012
року за замовленням ТОВ «Торгівельна
компанія «МОРСПАН» здійснював
перевезення піску річкового власним
автотранспортом з м. Києва до
м.Березань на підприємство позивача.
Додав, що перевезення здійснював інший
водій та він особисто.

На підтвердження зазначеного надав
суду для огляду та залучення до
матеріалів справи оригінали
товарно-транспортних накладних.

Суд звертає увагу, що позивачем надано
суду належним чином засвідчені копії
первинних документів, які
підтверджують факт здійснення
господарських операцій щодо поставки
товарів та послуг контрагентами.

У ході судового розгляду справи судом
встановлено, що на час укладання та
виконання правочинів, контрагенти
позивача були зареєстрованими
юридичними особами та були платниками
податку на додану вартість та податку
на прибуток.

В акті перевірки не має жодних посилань
на те, що установчі документи,
свідоцтво про державну реєстрацію чи
будь-які інші документи, на
підтвердження ведення господарської
діяльності ТОВ «УБК Будпромінвест» та
ТОВ «ТК «Морспан» були скасовані чи
визнані недійсними за рішенням суду на
момент укладання чи виконання
договорів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивачем підтверджено реальність
господарських операцій з ТОВ «УБК
Будпромінвест» та ТОВ «ТК «Морспан». А
відтак, ПрАТ «Березанський завод
залізобетонних виробів» правомірно
сформував податковий кредит у розмірі
82527,26 грн. та валові витрати у розмірі
412636 грн. по взаємовідносинам з ТОВ «УБК
Будпромінвест» та ТОВ «ТК «Морспан».

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що податковий
орган неправомірно донарахував
позивачу грошові зобов'язання з
податку на прибуток та податку на
додану вартість по взаємовідносинах із
зазначеними вище контрагентами, а тому
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення в цій частині підлягають
скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
09.01.2014 № в частині нарахування
грошових зобов'язань з податку на
додану вартість у розмірі 42306, 28 грн. на
підставі податкових накладних, виданих
ТОВ ВТП «Промбутсервіс», суд зазначає
наступне.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріпленою печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один із
таких способів: а) у паперовому вигляді;
б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних.

У податковій накладній, зокрема,
зазначається порядковий номер
податкової накладної.

Відповідно до підпункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Контролюючі органи
за даними реєстрів виданих та
отриманих податкових накладних,
наданих в електронному вигляді,
повідомляють платника податку про
наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Це означає, що окрім інших підстав,
право на формування податкового
кредиту виникає у платника податку на
підставі податкової накладної,
відображеної належним чином в реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних та за умови її реєстрації в
Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як убачається з акта перевірки,
посадові особи відповідача дійшли
висновку, що позивачем віднесено до
податкового кредиту суми ПДВ у розмірі
42306,28 грн. на підставі податкових
накладних, виданих ТОВ ВТП
«Промбутсервіс», які заповнені з
порушенням вимог пункту 201.11 статті 201
Податкового кодексу України, зокрема,
номери податкових накладних не
відповідають порядковим номерам у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних, а відтак, позивач
не мав право на формування податкового
кредиту на суму 42306,28 грн.

Проте, в акті перевіряючими не
зазначено в яких саме податкових
накладних не співдпадають номери,
зазначені в реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних.

Під час судового розгляду представник
відповідача не зміг пояснити суду, які
саме номери податкових накладних,
виданих ТОВ ВТП «Промбутсервіс», мають
розбіжності з реєстром.

З досліджених у судовому засіданні
податкових накладних, виданих ТОВ ВТП
«Промбутсервіс» по господарських
операціях з ПрАТ «Березанський завод
залізобетонних виробів» за період з
01.04.2011 по 31.12.2012 (період охоплений
перевіркою) та реєстрів виданих та
отриманих податкових накладних (за
перевіряємий період) убачається, що
видана ТОВ ВТП «Промбутсервіс»
податкова накладна № 70 за квітень 2011
року на загальну суму 4625 грн. з
урахуванням суми ПДВ 770,83 грн.,
відповідає порядковому номеру 70 у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних, податкова
накладна за травень 2011 року № 13 на
загальну суму 935 грн. з урахуванням суми
ПДВ 155, 83 грн., відповідає порядковому
номеру 13 у реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних, податкова
накладна за червень 2011 року № 45 на
загальну суму 9300 грн. з урахуванням
суми ПДВ 1550 грн., відповідає
порядковому номеру 45 у реєстрі виданих
та отриманих податкових накладних,
податкові накладні за липень 2011 року
№16 на загальну суму 12405 грн. з
урахуванням суми ПДВ 2067, 50 грн., № 17 на
загальну суму 3042 грн. з урахуванням ПДВ
507 грн., № 40 на загальну суму 2711,50 грн. з
урахуванням ПДВ 451, 92 грн., №50 на
загальну суму 3740 грн. з урахуванням
суми ПДВ 623, 33 грн., № 54 на загальну суму
9348 грн. з урахуванням суми ПДВ 1558 грн., №
79 на загальну суму 3030 грн. з урахуванням
суми ПДВ 505 грн., відповідають
порядковим номерам 16, 17, 40, 50, 54, 79 у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних, податкові
накладні за серпень 2011 року № 2 на
загальну суму 9350 грн. з урахуванням
суми ПДВ 1558, 33 грн., № 30 на загальну суму
3030 грн. з урахуванням суми ПДВ 505 грн., №
41 на загальну суму 5670 грн. з урахуванням
суми ПДВ 945 грн., № 51 на загальну суму 2805
грн. з урахуванням суми ПДВ 467, 50 грн., №
63 на загальну суму 2805 грн. з урахуванням
суми ПДВ 467, 50 грн., № 76 на загальну суму
2805 грн. з урахуванням суми ПДВ 467,50 грн.,
відповідають порядковим номерам 2, 30, 41,
51, 63, 76 у реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних, податкові
накладні за вересень 2011 року № 12 на
загальну суму 7705 грн. з урахуванням
суми ПДВ 1284, 17 грн., № 25 на загальну суму
2805 грн. з урахуванням суми ПДВ 467, 50 грн.,
№ 38 на загальну суму 4625 грн. з
урахуванням суми ПДВ 770,83 грн., № 48 на
загальну суму 4625 грн. з урахуванням
суми ПДВ 770,83 грн., № 64 на загальну суму
5050 грн. з урахуванням суми ПДВ 841, 67 грн.,
№ 76 на загальну суму 4625 грн. з
урахуванням суми ПДВ 770, 83 грн.,
відповідають порядковим номерам 12, 25, 38,
48, 64, 76 у реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних, податкові
накладні за жовтень 2011 року № 22 на
загальну суму 4700 грн. з урахуванням
суми ПДВ 783,33 грн., № 7 на загальну суму
4675 грн. з урахуванням суми ПДВ 779, 17 грн.,
№ 44 на загальну суму 5640 грн. з
урахуванням суми ПДВ 940 грн., № 95 на
загальну суму 2820 грн. з урахуванням
суми ПДВ 470 грн., № 84 на загальну суму 3840
грн. з урахуванням суми ПДВ 640 грн., № 108
на загальну суму 940 грн. з урахуванням
суми ПДВ 156, 67 грн. відповідають
порядковим номерам 22, 7, 44, 95, 84, 108 у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних, податкові
накладні за листопад 2011 року № 49 на
загальну суму 2022,50 грн. з урахуванням
суми ПДВ 337,08 грн., № 58 на загальну суму
3760 грн. з урахуванням суми ПДВ 626, 67 грн.,
№ 31 на загальну суму 2820 грн. з
урахуванням суми ПДВ 470 грн., № 15 на
загальну суму 6230 грн. з урахуванням ПДВ
1038, 33 грн., № 77 на загальну суму 3760 грн. з
урахуванням ПДВ 626,67 грн. відповідають
порядковим номерам 49, 58, 31, 15, 77 у реєстрі
виданих та отриманих податкових
накладних, податкові накладні за
грудень 2011 року № 13 на загальну суму 2805
грн. з урахуванням суми ПДВ 467,50 грн., № 41
на загальну суму 3740 з урахуванням суми
ПДВ 623,33 грн., № 45 на загальну суму 1015
грн. з урахуванням суми ПДВ 169,17 грн., № 81
на загальну суму 2790 грн. з урахуванням
суми ПДВ 465 грн., № 59 на загальну суму 2805
грн. з урахуванням суми ПДВ 467,50 грн.
відповідають порядковим номерам 13, 41, 45,
81, 59, у реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних.

Таким чином, суд, оглянувши та
дослідивши зазначені вище податкові
накладні, встановив, що номери
зазначених податкових накладних
повністю збігаються з номерами цих же
податкових накладних, відображених у
реєстрі виданих та отриманих
податкових накладних.

Шляхом математичного підрахунку судом
встановлено, що загальна сума ПДВ,
зазначена у вище перелічених
податкових накладних повністю
збігається з сумою ПДВ, яка зазначена в
акті перевірки та яка, на думку
податкового органу, безпідставно
віднесена позивачем до податкового
кредиту.

За таких обставин, суд вважає, що
висновки перевіряючих щодо
невідповідності номерів податкових
накладних номерам, відображеним в
реєстрі, не відповідають дійсності, а
тому позовні вимоги в цій частині є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
09.01.2014 № в частині нарахування
грошових зобов'язань з податку на
прибуток у зв'язку із завищенням
собівартості ПрАТ «Березанський завод
залізобетонних виробів» виготовленої
продукції на суму 204614, 85 грн., суд
зазначає наступне.

В силу статті 149 Податкового кодексу
України податковою базою для цілей
оподаткування податком на прибуток
визнається грошове вираження прибутку
як об'єкта оподаткування, визначеного
згідно із статтею 134 цього Кодексу, з
урахуванням положень статей 135 - 137 та 138
- 143 цього Кодексу.

За приписами підпункту 14.1.27 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу витрати -
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1
статті 134 Податкового кодексу об'єктом
оподаткування є прибуток із джерелом
походження з України та за її межами,
який визначається шляхом зменшення
суми доходів звітного періоду,
визначених згідно зі статтями 135-137
цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно пунктом 138.2 статті 138
Податкового кодексу витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Як убачається з акту перевірки,
висновок податкового органу про
завищення позивачем прибутку на суму
на суму 204614, 85 грн. протягом
перевіряємого періоду ґрунтується на
твердженні податкового органу про
встановлення фактів завищення
собівартості виготовленої ПрАТ
«Березанський завод залізобетонних
виробів» продукції в результаті
надлишково списаних матеріалів для
виготовлення продукції, а саме:
цементу, піску, щебеню, селікату
марганцю на загальну суму 204614, грн., в
тому числі за ІІ квартал 2011 року на суму
22427,16 грн., за ІІІ квартал 2011 року на суму
40530, 57 грн., за IV квартал 2011 року на суму
36657, 46 грн., за І квартал 2012 року на суму
5739, 94 грн., за ІІ квартал 2012 року на суму
37135,24 грн., за ІІІ квартал 2012 року на суму
36617, 39 грн., за IV квартал 2012 року на суму
25507, 09 грн.

Під час судового розгляду представники
позивача пояснили, що виготовлення
продукції на підприємстві
здійснюється у відповідності із
вимогами ГОСТ, зокрема, для розрахунку
складу бетону використовуються
рекомендації ГОСТ 27006-86 (Бетони. Правила
підбору складу). Проводиться
розрахунок початкового складу бетону,
основними характеристиками є
водоцементне співвідношення, доля
цементу і піску у складі бетону. Також,
розробляються дослідні заміси,
відбираються проби, якщо властивості
бетонної суміші не відповідають
вимогам по заданим властивостям. Між
тим, при проведенні перевірки
посадовими особами відповідача не
залучались спеціалісти, які мають
необхідні знання здійснення таких
висновків, зокрема, і не проводились
відповідні експертні дослідження, які
б давали підстави вважати податковому
органу про завищення собівартості
виготовленої продукції.

Зі змісту акту перевірки суду також не
зрозуміло, що дало перевіряючим особам
податкового органу підстави вважати,
що ПрАТ «Березанський завод
залізобетонних виробів» завищило
собівартість виготовленої продукції
внаслідок надлишкового списання
матеріалів для її виготовлення.

У судовому засіданні представник
відповідача не зміг пояснити суду, чим
керувались посадові особи податкового
органу при встановленні фактів
завищення собівартості продукції,
виготовленої підприємством позивача.

Наведене свідчить, що висновок
податкового органу про завищення
позивачем валового доходу за ІІ - IV
квартали 2011 року та за І - IV квартали 2012
року на загальну суму 204614, грн. - є лише
суб'єктивною думкою відповідача, не
підкріпленою жодними висновками.

За таких обставин, суд вважає, що
висновок посадових осіб відповідача
про завищення позивачем валових витрат
на вказану суму у зв'язку із завищенням
собівартості виготовленої продукції, є
безпідставними.

А відтак, податкове
повідомлення-рішення від 09.01.2014 №
в частині нарахування грошових
зобов'язань з податку на прибуток у
зв'язку із завищенням собівартості,
виготовленої ПрАТ «Березанський завод
залізобетонних виробів», продукції,
прийнято відповідачем безпідставно та
підлягає скасуванню.

З огляду на той факт, що під час
судового розгляду відповідачем не
наведено обставини, які б
спростовували факт здійснення
позивачем господарських операцій,
достовірності і повноти відображення
та нарахування податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість та формування валових витрат
за вказаними операціями, суд дійшов
висновку про безпідставність
тверджень податкового органу.

Це означає, що висновки податкового
органу про порушення
позивачем положень пунктів 138.1
статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України,
пункту другого статті 9 Закону України
«Про бухгалтерській облік та фінансову
звітність в Україні», пунктів 201.1 (г),
201.4, 201.6, 201.10 статті 201, пункту 198.6 статті
198 Податкового кодексу України є
помилковими.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що оскаржувані податкові
повідомлення-рішення відповідача від
09.01.2014 № та № прийняті
безпідставно, а тому підлягають
скасуванню.

Згідно із частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір, таким чином,
судові витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету на користь
позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Переяслав - Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Київській області від
09.01.2014 № та № .

Стягнути з Державного бюджету України
на користь приватного акціонерного
товариства «Березанський завод
залізобетонних виробів» сплачений
судовий збір у розмірі 4872 (чотири
тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 04 серпня 2014 р.