Справа № 1319/4425/12
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2014р.
Справа № 876/3401/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Яворського І.О.,

судді

Кухтея Р.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, м.Львів

на постанову Сихівського районного
суду м.Львова від 16.01.2013р. у справі
№1319/4425/2012

за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, м.Львів

до Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, м.Львів

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, м.Львів

про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2012р. позивачі: ОСОБА_5 та ОСОБА_6
звернулись до Сихівського районного
суду м.Львова з позовом до Сихівської
районної адміністрації Львівської
міської ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача:
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, про визнання
протиправним та скасування
розпорядження, просили визнати
протиправним та скасувати
розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 14.12.2011р. №701 "Про демонтаж самочинно
влаштованого фундамента під
господарську будівлю на АДРЕСА_1".

Постановою Сихівського районного суду
м.Львова від 16.01.2013р. у справі №1319/4425/2012
позовні вимоги задоволено, визнано
протиправним та скасовано
розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
"Про демонтаж самочинно влаштованого
фундамента під господарську будівлю на
АДРЕСА_1" №701 від 14.12.2011р.; стягнуто з
місцевого бюджету Сихівського району
м.Львова на користь ОСОБА_5 32,19грн.
судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржили треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які у
поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що при винесенні
даного рішення судом неповністю
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми матеріального та
процесуального права, просили
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову постанову, якою у
задоволенні позовних вимог позивачів
відмовити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що
позивач сам визнав незаконність своїх
дій по будівництву фундаменту,
оскільки на нього було накладено
адміністративне стягнення, штраф він
сплатив та постанову по справі про
адміністративне правопорушення не
оскаржував. Апелянти зазначають, що суд
першої інстанції не дослідив обставини
перевірки спірного об'єкта Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області. Крім
того, апелянти вважають, що позивачі
були попереджені про незаконність
розпочатого ними будівництва актами
про попередження, виданими ЛКП "Новий
Львів".

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, тому
колегія суддів, у відповідності до
вимог ст.197 КАС України, вважає можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
залишити без змін, з огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
розпорядженням Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради
від 14.12.2011р. №701 "Про демонтаж самочинно
влаштованого фундамента під
господарську будівлю на АДРЕСА_1"
затверджено висновок міжвідомчої
комісії (протокол від 13.12.2011р. №23) та
зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_6
демонтувати самочинно влаштований
фундамент під господарську будівлю на
земельній ділянці спільного
користування житлового будинку на
АДРЕСА_1, який збудовано без згоди всіх
співвласників земельної ділянки,
затвердженої проектної документації
та права на виконання будівельних
робіт (а.с.6).

Вказане розпорядження видано на
підставі заяви ЛКП "Новий Львів",
враховуючи скаргу ОСОБА_7 -
співвласника земельної ділянки на
АДРЕСА_1 (державний акт на право
приватної власності на землю від
05.12.2000р. №031115), постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області від
18.10.2011р. №1с/264-ф та керуючись ст.376 ЦК
України, п.5.3.1 Положення про порядок
врегулювання питань самочинного
будівництва у м.Львові, затвердженого
рішенням виконкому Львівської міської
ради від 09.09.2011р. №835, Положенням про
Сихівську районну адміністрацію
Львівської міської ради, затвердженого
рішенням виконкому Львівської міської
ради від 27.02.2009р. №119.

Як вбачається з витягу з протоколу №23
засідання міжвідомчої комісії при
Сихівській районній адміністрації від
13.12.2011р., комісія слухала заяву ЛКП
"Новий Львів" про самочинне будівництво
фундамента під господарську будівлю на
АДРЕСА_1, та вирішила, що влаштований
фундамент під господарську будівлю на
земельній ділянці спільного
користування житлового будинку на
АДРЕСА_1, збудовано без згоди всіх
співвласників земельної ділянки,
затвердженої проектної документації
та права на виконання будівельних
робіт, тому він підлягає демонтажу
(а.с.5).

Питання самочинного будівництва у
м.Львові регулюється Положенням про
порядок врегулювання питань
самочинного будівництва у м.Львові,
затвердженим рішенням виконкому
Львівської міської ради від 09.09.2011р. №835
(надалі - Положення).

Відповідно до вимог п.3.1. Положення,
розгляд питань за фактами здійсненого
(здійснюваного) фізичними та
юридичними особами самочинного
будівництва (реконструкції) об'єктів за
підвідомчістю справ здійснює районна
адміністрація відповідного району, у
якому здійснено (здійснюється)
самочинне будівництво.

За приписами п.2.1. Положення,
відповідальність за своєчасне
виявлення, попередження і вжиття
заходів щодо припинення самочинного
будівництва покладається на
уповноважених посадових осіб та
інспекцію Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області.

Згідно із вимогами п.п.2.6., 2.7. Положення,
на особу, яка скоїла порушення,
уповноважена посадова особа складає
акт-попередження, протокол про
адміністративне правопорушення та
скеровує його адміністративній
комісії при районній адміністрації.
Адміністративна комісія, розглянувши
справу про адміністративне
правопорушення, виносить постанову по
справі.

Акт-попередження у всіх випадках
самочинного будівництва складається
на момент його виявлення, тобто
негайно, та реєструється у журналі
реєстру самочинного будівництва (форма
довільна). У справах, які належать до
повноважень інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, районні
адміністрації скеровують
акти-попередження у вказану інспекцію
для прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів апеляційного
адміністративного суду зазначає, що
відповідачем та апелянтами не надано
доказів про те, що посадові особи ЛКП
"Новий Львів" є уповноваженими особами
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, які мають
право складати відповідні
акти-попередження в порядку,
передбаченому Розділом 2 вказаного
вище Положення, тому посилання
апелянтів на те, що позивачі були
попереджені про незаконність
розпочатого ними будівництва актами
про попередження, виданими ЛКП "Новий
Львів", не можуть бути взяті до уваги.

За вимогами п.4.1. Положення, фізична або
юридична особа, яка здійснює
(здійснила) самочинне будівництво,
зобов'язана протягом 30 днів з дня
складення акта-попередження подати
заяву на ім'я директора департаменту
містобудування про отримання висновку
про можливість експлуатації
проведеного або про можливість
закінчення здійсненого (здійснюваного)
самочинного будівництва.

Таким чином, процедура узаконення
самочинного будівництва пов'язується
саме із складанням акта-попередження,
відтак, вірними є висновки суду першої
інстанції про те, що відповідачем
порушено процедуру під час прийняття
рішення про демонтаж самочинно
влаштованого фундаменту, що суттєво
вплинуло та права позивача та
перешкодило порядку його узаконення
згідно з процедурою, визначеною
Положенням про порядок врегулювання
питань самочинного будівництва у
м.Львові.

Відповідно до вимог ч.1 ст.376 ЦК України,
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

За вимогами ч.7 ст.376 ЦК України, у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво. Особа, яка здійснила
(здійснює) самочинне будівництво,
зобов'язана відшкодувати витрати,
пов'язані з приведенням земельної
ділянки до попереднього стану.

Враховуючи викладене, колегія суддів
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що приймаючи
оскаржуване розпорядження про
демонтаж, відповідач вийшов за межі
повноважень та порушив імперативний
припис ст.376 ЦК України, оскільки
рішення про зобов'язання демонтувати
самочинно влаштований фундамент під
господарську будівлю може прийматися
лише судом за позовом органу державної
влади або органу місцевого
самоврядування.

Посилання апелянтів на те, що суд
першої інстанції не дослідив обставини
перевірки спірного об'єкта Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області, не
стосуються предмета спору, оскільки
позов подано про скасування
розпорядження Сихівської районної
адміністрації Львівської міської ради.

Вимогами ч.2 ст.71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Положеннями ст.9 КАС України
передбачено, що суди при вирішенні
справи керуються принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Львівського апеляційного
адміністративного суду приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції прийнято законне та
обґрунтоване рішення з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права, апеляційна скарга висновків
суду першої інстанції не спростовує,
відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, м.Львів на постанову
Сихівського районного суду м.Львова
від 16.01.2013р. у справі №1319/4425/2012 за
позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, м.Львів до
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, м.Львів, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, м.Львів, про визнання
протиправним та скасування
розпорядження, - залишити без
задоволення.

2. Постанову Сихівського районного суду
м.Львова від 16.01.2013р. у справі №1319/4425/2012
за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, м.Львів до
Сихівської районної адміністрації
Львівської міської ради, м.Львів, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області, ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, м.Львів, про визнання
протиправним та скасування
розпорядження, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.О.
Яворський

Суддя
Р.В.
Кухтей