Справа № 681/826/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/46073/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Олендера І.Я.,провівши у
порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної
справи

за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату довічного грошового утримання,

за касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області на
постанову Полонського районного суду
Хмельницької області від 16 травня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 14 серпня 2013 року,

встановив:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом про визнання
протиправним та скасування
розпорядження начальника Управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області від 22
квітня 2013 року про відмову в
перерахунку йому щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці відповідно до статті 129 та
частини третьої статті 138 Закону
України від 7 липня 2010 року № 2453-VІ «Про
судоустрій та статус суддів» (далі -
Закон № 2453-VІ) та зобов'язати
відповідача здійснити такий
перерахунок і виплату йому цього
утримання у розмірі 90 % грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді на підставі довідки
територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Хмельницькій області (далі - ТУ ДСА В
Хмельницькій області) від 8 лютого 2013
року № 55 без обмеження максимальним
розміром, з урахуванням раніше
проведених виплат, починаючи з 1 жовтня,
1 грудня 2012 року та з 1 січня 2013 року.

На обґрунтування позову ОСОБА_4
зазначив, що довічне грошове утримання
йому як судді у відставці було
призначено на підставі частини
четвертої статті 43 Закону України від 15
грудня 1992 року № 2862-XII «Про статус
суддів» (далі - Закон № 2862-XII), якою
передбачалося збільшення розміру
довічного грошового утримання за
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років без встановлення
максимального розміру. Тому із
введенням в дію статті 129 Закону № 2453-VІ
йому має бути перераховано таке
утримання, виходячи з грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді, зі збереженням
відсоткового співвідношення і без
обмеження його граничного розміру.

Постановою Полонського районного суду
Хмельницької області від 16 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року, позов задоволено: скасовано
розпорядження начальника Управління
Пенсійного фонду України у Полонському
районі Хмельницької області від 22
квітня 2013 року про відмову в проведенні
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді Полонського
районного суду Хмельницької області у
відставці ОСОБА_4 та зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_4, відповідно до статей
129, 138 Закону № 2453-VІ, виходячи із
заробітної плати працюючого судді
місцевого (районного) загального суду в
розмірі 90% суддівської винагороди та
провести відповідні виплати на
підставі довідки ТУ ДСА В Хмельницькій
області від 8 лютого 2013 року № 55,
починаючи з 1 жовтня 2012 року, 1 грудня 2012
року та з січня 2013 року по день
припинення права на таку виплату з
урахуванням виплачених сум без
обмеження щомісячного грошового
утримання, визначеного Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій та відмовити в
задоволенні позову. Посилається на
відсутність підстав для перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді суду загальної
юрисдикції і встановлений
Прикінцевими та перехідними
положеннями Закону України від 8 липня
2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (далі -
Закон № 3668-VI) максимальний розмір
довічного утримання на рівні десяти
прожиткових мінімумів, встановлених
для осіб, які втратили працездатність.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що постановою Верховної
Ради України від 16 квітня 2009 року № 1283-VI
ОСОБА_4 звільнено з посади судді
Полонського районного суду
Хмельницької області у зв'язку з
поданням заяви про відставку. Стаж
роботи позивача на посаді судді
становить 35 років. При звільненні
призначено щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 90% заробітної плати
судді, який працює на відповідній
посаді.

20 лютого 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області із заявою про перерахунок з 1
жовтня, 1 грудня 2012 року та з 1 січня 2013
року його щомісячного довічного
грошового утримання в розмірі 90%
винагороди працюючого судді на
підставі довідки ТУ ДСА В Хмельницькій
області від 8 лютого 2013 року № 55, згідно
з якою суддівська винагорода, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці, станом на
1 жовтня 2012 року складає 16099,20 грн,
станом на 1 грудня 2012 року - 16329,60 грн,
станом на 1 січня 2013 року - 20646,00 грн.

В листі від 1 березня 2013 року 23/О-7 та
розпорядженні від 22 квітня 2013 року
позивачу відмовлено в перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання з тих підстав, що статтею 138
Закону № 2453-VІ такий перерахунок
передбачений тільки для суддів
Конституційного Суду України, а
Порядком подання документів для
призначення і виплати щомісячного
довічного грошового утримання суддям у
відставці органами Пенсійного фонду
України, затвердженим Постановою
правління Пенсійного фонду України 25
січня 2008 року № 3-1, не передбачено
проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці.

Відповідно до частини третьої статті 138
Закону № 2453-VІ щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Законом № 3668-VI, який набрав чинності з 1
жовтня 2011 року, частину третю і п'яту
статті 138 Закону № 2453-VІ викладено в
новій редакції, згідно з якою щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді (частина третя
статті 138 Закону). Максимальний розмір
щомісячного довічного грошового
утримання суддів у відставці (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність (частина п'ята статті 138
Закону).

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення»
Закону № 3668-VI обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом і в яких розмір
пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) перевищує максимальний
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання), встановлений цим
Законом, виплата пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання) (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткової пенсії, цільової грошової
допомоги, пенсії за особливі заслуги
перед Україною, індексації та інших
доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої та третьої статті 42
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та проведення інших
перерахунків, передбачених
законодавством, до того часу, коли
розмір пенсії (щомісячного довічного
грошового утримання) (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткової пенсії,
цільової грошової допомоги, пенсії за
особливі заслуги перед Україною,
індексації та інших доплат до пенсії,
встановлених законодавством, крім
доплати до надбавок окремим категоріям
осіб, які мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) відповідатиме
максимальному розміру пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання), встановленому цим Законом.

Отже, право судді у відставці на
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання в разі зміни
грошового утримання працюючого судді
передбачено частиною третьою статті 138
Закону № 2453-VІ.

Однак, суди помилково не обмежили
довічне грошове утримання позивача
максимальним розміром відповідно до
законодавства, яке було чинним на час
ухвалення судових рішень. Разом з тим,
враховуючи преюдиціальне значення
рішення Конституційного Суду України
від 3 червня 2013 року № 3-рп/2013, яким
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними) частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону № 2453-VІ у
редакції Закону № 3668-VI, відсутні
підстави для зміни чи скасування
судових рішень в цій частині.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Полонському
районі Хмельницької області залишити
без задоволення, а постанову
Полонського районного суду
Хмельницької області від 16 травня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 14 серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Олендер
І.Я.