Справа № 2а-4820/10/1770
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-4820/10/1770

01 серпня 2014 року 11год. 19хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Борискіна С.А. за
участю секретаря судового засідання
Вавелюк А.І та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник не прибув

відповідача: представник не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Управління Пенсійного фонду України
в Дубровицькому районі

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань у
Зарічненському районі Рівненської
області про зобов'язання
прийняття до відшкодування витрат на
доставку пенсії , -ВСТАНОВИВ :

Позивач - Управління Пенсійного фонду
України в Дубровицькому районі
звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду з позовом до
відповідача - Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у Зарічненському
районі про визнання дій неправомірними
та зобов'язання вчинення певних дій
щодо прийняття до відшкодування
витрат, понесених позивачем на виплату
щомісячної державної адресної
допомоги пенсіонерам та витрат на її
доставку, пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві та допомоги на поховання,
та стягнення з відповідача
невідшкодованих витрат на загальну
суму 96761,13 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 10.11.2010 року
у задоволенні позовних вимог було
відмовлено повністю. Вказана постанова
була залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 04.03.2014 року.
Однак ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
19.06.2014 року постанова від 10.11.2010 року та
ухвала від 04.03.2014 року були скасовані в
частині позовних вимог щодо
відшкодування витрат на доставку
пенсії ОСОБА_2, а справу в цій частині
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно з нормами Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності, внаслідок нещасного
випадку на виробництві, або
професійному захворюванні і пенсій у
випадку втрати годувальника, що помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України і Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України №5-4/4 від 04.03.2003 року, органи
Пенсійного фонду щомісяця до 10 числа
місяця, наступного за звітним, разом з
відділенням виконавчої дирекції Фонду
складають акт щомісячної звірки витрат
по особових справах потерпілих, яким
виплачені пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, в якому визначають
загальну суму витрат. Відповідачем
підписано акти щомісячної звірки за
період квітень-липень 2010р. на загальну
суму 96761,13 грн. Зокрема ним не
визнається сума витрат на виплату та
доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_2

Таким чином, позивач в позовній заяві
просить визнати неправомірними дії
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Зарічненському
районі Рівненської області щодо
неприйняття до відшкодування, шляхом
не включення до актів щомісячної
звірки витрат управління Пенсійного
фонду України в Дубровицькому районі
на виплату пенсії інваліду ОСОБА_2;
зобов'язати відповідача - Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Зарічненському
районі Рівненської області вчинити дії
щодо прийняття до відшкодування шляхом
включення до актів щомісячної звірки
витрат управління Пенсійного фонду
України в Дубровицькому районі на
виплату: пенсії ОСОБА_2 та витрат на її
доставку за період квітень-липень 2010
року в сумі 394,36 грн.; стягнути
невідшкодовані витрати.

В судове засідання представник
позивача не прибув, подав клопотання
про розгляд справи без його участі.

Відповідач адміністративний позов
заперечив. В обґрунтування заперечень
зазначив, що Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві і
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності, внаслідок нещасного
випадку на виробництві, або
професійному захворюванні і пенсій у
випадку втрати годувальника, що помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України і Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України №5-4/4 від 04.03.2003 року
передбачено перерахування відповідних
коштів лише на центральному рівні
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України. Тобто
сторони по справі позбавлені права на
проведення розрахунків на своєму
рівні. На таких підставах, просив в
позові відмовити.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, хоча належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце судового розгляду справи.

Відповідно до ст.41 КАС України, судове
засідання технічними засобами не
фіксується.

Дослідивши подані сторонами письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позов слід
задовольнити частково, враховуючи
наступне.

З досліджених судом доказів
вбачається, що Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Зарічненському районі
Рівненської області було підписано
акти щомісячної звірки за період з
01.04.2010 року по 01.07.2010 року з розбіжністю
в сумі 96761,13 грн., що підтверджується
відповідними актами звірки та
таблицями розбіжностей. Сума
розбіжностей включає в себе не
враховані суми витрат на виплату
пенсій громадянам держав-учасників СНД
та членам їх сімей, які отримали
каліцтво в державах СНД і переїхали на
постійне місце проживання в Україну та
витрат на доставку цих пенсій.

Згідно статті 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування №16/98-ВР
від 14.01.1998 року, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків i гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Відповідно до статті 4 Основ, в Україні
залежно від страхового випадку є такі
види загальнообов'язкового державного
соціального страхування: пенсійне
страхування; страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням; медичне страхування;
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття. Відносини, що виникають за
зазначеними у частині першій цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими відповідно до цих Основ.

За пенсійним страхуванням згідно зі
статтею 25 Основ надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: пенсії за віком, по
інвалідності внаслідок загального
захворювання (в тому числі каліцтва, не
пов'язаного з роботою, інвалідності з
дитинства); пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті; медичні
профілактично-реабілітаційні заходи;
допомога на поховання пенсіонерів.
Відповідно до пункту четвертого цієї
статті за страхуванням від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відшкодування відповідачем Пенсійному
фонду України, витрат пов'язаних з
виплатою пенсій регулюється Порядком
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України і
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України №5-4/4
від 04.03.2003 року, зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 16.05.2003
року за №376/7697.

Пунктами 5, 6, 7 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, у якому визначають
загальну суму витрат, що підлягає
відшкодуванню, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, подають його
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків на підставі довідки
про відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Таким чином встановлено, що сторони у
даній частині спору позбавлені права
на проведення розрахунків на своєму
рівні.

Сукупність наведених обставин вказує
на відсутність правових підстав для
задоволення позову в частині вимог про
визнання неправомірними дій
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Зарічненському районі
Рівненської області щодо неприйняття
до відшкодування, шляхом включення до
актів щомісячної звірки витрат на
виплату пенсії ОСОБА_2 та витрат на
доставку вказаної пенсії за період
квітень 2010 року - липень 2010 року
(включно).

В той же час, судом встановлено, що спір
між сторонами виник також з мотивів, що
відповідач не прийняв до заліку суму на
виплату пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_2 та витрати на її
доставку за період з 01.04.2010 року по
01.07.2010 року в розмірі 394,36 грн.

Проаналізувавши надані позивачем
документи суд встановив, що нещасний
випадок із вказаним громадянином
стався на території колишнього СРСР, що
підтверджується актом про нещасний
випадок форми Н-1 від 24.08.1989 року.
Внаслідок нещасного випадку,
відповідно до витягу з акту огляду
МСЕК, ОСОБА_2 став інвалідом.

За змістом частини 2 статті 2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" №
1105-XIV від 23.09.1999 року, особи, право яких
на отримання відшкодування шкоди, що
раніше було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку, відповідно до цього
Закону.

При цьому, право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, в якій із колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Підпунктом "а" статті 27 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від
05.11.1991 року, встановлено, що громадянам
України - переселенцям з інших держав,
які не працювали в Україні, пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання призначаються незалежно
від стажу роботи.

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" №1105-XIV від 23.09.1999 року,
відшкодування шкоди, медична,
професійна та соціальна реабілітація
провадяться Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
також зазначеним у статті 8 цього
Закону особам, які потерпіли до
набрання ним чинності та мали право на
зазначені страхові виплати і соціальні
послуги. Уся заборгованість потерпілим
на виробництві та членам їх сімей, яким
до набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків. Отже, за змістом
наведеної норми обов'язок Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
Фонду страхові платежі підприємства,
що ліквідувалися та на яких було
ушкоджено здоров'я потерпілого.

Оскільки основний вид пенсії
виплачується та в подальшому
відшкодовується Фондом, то на думку
суду саме Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України
повинен відшкодовувати і виплачені
пенсії громадянам, які отримали
каліцтво на території колишнього СРСР.

Проте, як вже зазначалося вище, Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений постановою
правління Пенсійного фонду та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків №5-4/4
від 04.03.2003 року, визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні таких витрат, у тому числі
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам унаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних із виконанням
ними трудових обов'язків.

Отже, у разі незгоди Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
підписання актів звірки в судах
адміністративної юрисдикції мають
вирішуватись вимоги про стягнення
витрат, а не вимоги про зобов'язання
включення сум до цих актів, тому що
Порядок не врегульовує спірних
правовідносин, що виникли в цьому
випадку, оскільки встановлене ним
правило підписання актів звірки
розрахунків має застосовуватися за
відсутності спору.

Відповідно до цього, позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Зарічненському районі
Рівненської області про визнання
неправомірними дій щодо неприйняття до
відшкодування, шляхом включення до
актів щомісячної звірки витрат на
виплату пенсії ОСОБА_2 та витрат на
доставку вказаної пенсії за період
квітень 2010 року - липень 2010 року
(включно) та про зобов'язання вчинити
дії щодо прийняття до відшкодування
шляхом включення до актів щомісячної
звірки витрат на виплату пенсії по
інвалідності ОСОБА_2 та витрат на
доставку вказаної пенсії за період
квітень 2010 року - липень 2010 року
(включно) на суму 394,36 грн., до
задоволення не підлягають.

Разом з тим, враховуючи положення п.3
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та висновок суду про
те, що саме Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України повинен
відшкодовувати і виплачені пенсії
громадянам, які отримали каліцтво на
території колишнього СРСР, позовна
вимога про стягнення невідшкодованих
витрат на виплату та доставку пенсії
гр. ОСОБА_2 по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва, що сталося
внаслідок нещасного випадку на
території СРСР, за період з 01 квітня 2010
року по 01 липня 2010 року в сумі 394,36 грн.
підлягає до задоволення.

Правову позицію з даного питання
висловлено Верховним Судом України у
постанові від 20.03.2007 року по справі
№21-1087во06 та постанові Верховного Суду
України від 10.06.2014 року по справі
№21-168а14, які в силу положень ч. 1 ст. 244-2
КАС України, є обов'язковими для
застосування відповідачем та
врахування судом при вирішенні даної
адміністративної справи.

Частиною 2 ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області не доведено обставин, на яких
ґрунтуються його позовні вимоги про
визнання неправомірними дій щодо
неприйняття до відшкодування, шляхом
включення до актів щомісячної звірки
витрат на виплату пенсії ОСОБА_2 та
витрат на доставку вказаної пенсії за
період квітень 2010 року - липень 2010 року
(включно), про зобов'язання вчинити дії
щодо прийняття до відшкодування шляхом
включення до актів щомісячної звірки
витрат на виплату пенсії по
інвалідності ОСОБА_2 та витрат на
доставку вказаної пенсії за період
квітень 2010 року - липень 2010 року
(включно).

За таких обставин, позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі Рівненської
області в даній частині є
необґрунтованими, безпідставними та
такими, що не підлягають до
задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку щодо задоволення позовних
вимог Управління Пенсійного фонду
України в Дубровицькому районі
Рівненської області лише в частині
стягнення витрат на виплату та
доставку пенсії ОСОБА_2 за період
квітень 2010 року - липень 2010 року в сумі
394,36 грн.

Відповідно до вимог ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, понесені позивачем судові
витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Зарічненському районі
Рівненської області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Дубровицькому районі витрати на
виплату та доставку гр. ОСОБА_2 пенсії
по інвалідності внаслідок трудового
каліцтва, що сталося внаслідок
нещасного випадку на виробництві на
території колишнього СРСР, за період з
01 квітня 2010 року по 01 липня 2010 року в
сумі 394 (триста дев'яносто чотири) грн. 36
коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Борискін С.А.