Справа № 613/431/14-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 р.Справа № 613/431/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. ,
Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Богодухівському районі
Харківської області на постанову
Богодухівського районного суду
Харківської області від 24.06.2014р. по
справі № 613/431/14-а

за позовом Богодухівської
районної організації Всеукраїнської
профспілки працівників науки,
виробництва та фінансів в інтересах
ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Богодухівському районі
Харківської області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Богодухівська районна
організація Всеукраїнської профспілки
працівників науки, виробництва та
фінансів в інтересах ОСОБА_1, звернувся
до суду із адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Богодухівському районі Харківської
області, в якому просив:

- визнати протиправними дії УПФУ в
Богодухівському районі Харківської
області при проведенні з 06.01.2014 року
розрахунку вислуги років за період
роботи з 17.08.1987 року по 16.10.1992 року та при
обчисленні розміру пенсії за вислугу
років, як такими, що суперечить п.п. «д»
п.1 «Порядку обчислення строків вислуги
років для призначення пенсій
працівникам льотного складу»,
затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992
року №418, ч.3 ст.53 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» та постанові КМУ від
10.02.2000 року №264 «Про порядок обчислення
заробітку для призначення пенсій
особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації»;

- зобов'язати УПФУ в Богодухівському
районі Харківської області здійснити з
06.01.2014 року перерахунок вислуги років
із застосування коефіцієнту 2 - за
період роботи з 17.08.1987 року по 16.10.1992
року та розміру пенсії відповідно до ч.3
ст. 53 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»,
постанови КМУ від 10.02.2000 року №264 «Про
порядок обчислення заробітку для
призначення пенсій особам льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації» та п.п. «а» пункту 7 «Порядку
призначення і виплати пенсій за
вислугу років працівникам
льотно-випробного складу цивільної
авіації», затвердженого постановою КМУ
№418 від 21.07.1992 року з коригуванням
заробітку відповідно до постанови КМУ
від 20.07.1992 року №395, по довідці
Харківської організації ТСО України
від 28.01.2014 року за період роботи з
вересня 1981 року по серпень 1986 року із
застосуванням показника середньої
зарплати одного штатного працівника по
економіці України в цілому за грудень
2013 року - в розмірі 3 619,23 грн. з
урахуванням раніше проведених виплат;

- допустити негайне виконання
постанови суду в межах стягнення за
один місяць з 06.01.2014 року по 05.02.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що ОСОБА_1 з 01.09.1972р. по 31.08.1975р. навчався
у Вовчанському авіаційному училищі
льотчиків. На вертольоті МІ-1 налітав 161
год. 24 хв. і закінчивши його отримав фах
«льотна експлуатація вертольотів». З
11.09.1975 р. по 14.08.1979 р. працював в
Богодухівському учбовому авіаційному
центрі ДТСААФ з 16.08 1979 р. по 11.08.1981 р. в
Сумському учбовому авіаційному центрі
ДТСААФ, з 20.08.1981 р. по 17.08.1987 р. в
Богодухівському учбовому авіаційному
центрі ДТСААФ на посаді
льотчика-інструктора на вертольотах. З
17.08.1987 р. він був переведений
інструктором парашутно-десантної
служби БУАЦ та 16.10.1991 р. - звільнений у
зв'язку з виходом на пенсію. Як
льотчик-інструктор з 1975 р. по 1987 р.
щорічно виконував польоти з елементами
складного пілотажу. Відповідно до п.п.
«г» п.1 «Порядку обчислення строків
вислуги років для призначення пенсій
працівникам льотного складу»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 липня 1992 р. № 418,
один рік роботи на посадах льотного
складу в навчальних і спортивних
авіаційних організаціях ДТСААФ, ТСО
України рахується - за півтора року
вислуги за умови виконання плану
навчально-льотної підготовки, а при
виконанні елементів складного або
вищого пілотажу - за 2 роки вислуги. Як
інструктор парашутно-десантної служби
з 1987 р. по 1992 р. включно виконував
щорічні норми стрибків з парашутом з
реактивних вертольотів МІ-2 та МІ-8. А
тому стаж роботи з 17.08.1987 р. по 16.10.1991 р.
відповідно до п.п. «д» п.1 «Порядку
обчислення строків вислуги років для
призначення пенсій працівникам
льотного складу», затвердженого
Постановою КМУ від 21.07.1992 р. № 418,
повинен рахуватися один рік роботи - за
2 роки вислуги. Так як пенсія
призначалась 23.10.1992 р. по заробітку за
останні 24 місяці роботи з жовтня 1990 р.
по вересень 1992 р. (довідка БУАЦ від
23.10.1992р.), просив визначити заробіток
для обчислення пенсії відповідно до
п.п. «б» пункту 7 «Порядку призначення і
виплати пенсій за вислугу років
працівникам льотно-випробного складу
цивільної авіації» з коригуванням
заробітку відповідно до постанови КМУ
від 20.07.1992р. № 395 та його підвищенням за
коефіцієнтом, який визначається як
частка від ділення середньої
заробітної плати працівників
народного господарства (а не середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, з якої сплачено
страхові внески) за місяць, що передує
місяцю звернення за перерахунком
пенсії, на 1005 карбованців, а оскільки
для визначення заробітку для
обчислення розміру пенсії з 06.01.2014 р.
при переводі з пенсії за віком по СП-2 на
пенсію за вислугою років
застосовується заробіток позивача за
новою довідкою за період до 1992р. (1981-1986
p.p.), то заробіток для обчислення пенсії
визначити відповідно до до п.п. «а»
зазначеного п.7 - з коригуванням
заробітку відповідно до постанови КМУ
від 20.07.1992р. № 395 та його підвищенням за
коефіцієнтом, який визначається як
частка від ділення середньої
заробітної плати працівників
народного господарства за місяць, що
передує місяцю звернення за
перерахунком пенсії, на 1005 карбованців
(зверненню позивача 06.01.2014р - передує
грудень 2013р. - у розмірі 3619,23 грн.).

Постановою Богодухівського районного
суду Харківської області від 24.06.2014
року адміністративний позов було
задоволено.

Визнано протиправними дії УПФУ в
Богодухівському районі Харківської
області при проведенні з 6 січня 2014
року розрахунку вислуги років за
період роботи з 17.08.1987 року по 16.10.1992
року та при обчисленні розміру пенсії
за вислугу років ОСОБА_1, як такими, що
суперечить п.п. «д» п.1 «Порядку
обчислення строків вислуги років для
призначення пенсій працівникам
льотного складу», затвердженого
Постановою КМУ від 21.07.1992 року №418, ч.3
ст.53 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та
постанові КМУ від 10.02.2000 року №264 «Про
порядок обчислення заробітку для
призначення пенсій особам льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації».

Зобов'язано УПФУ в Богодухівському
районі Харківської області здійснити з
06.01.2014 року перерахунок вислуги років
із застосування коефіцієнту 2 - за
період роботи з 17.08.1987 року по 16.10.1992
року та розміру пенсії ОСОБА_1
відповідно до ч.3 ст. 53 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення», постанови КМУ від 10.02.2000
року №264 «Про порядок обчислення
заробітку для призначення пенсій
особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації» та п.п. «а»
пункту 7 «Порядку призначення і виплати
пенсій за вислугу років працівникам
льотно-випробного складу цивільної
авіації», затвердженого постановою КМУ
№418 від 21.07.1992 року з коригуванням
заробітку відповідно до постанови КМУ
від 20.07.1992 року №395, по довідці
Харківської організації ТСО України
від 28.01.2014 року за період роботи з
вересня 1981 року по серпень 1986 року із
застосуванням показника середньої
зарплати одного штатного працівника по
економіці України в цілому за грудень
2013 року - в розмірі 3 619,23 грн. з
урахуванням раніше проведених виплат.

Допущено негайне виконання постанови
суду в межах стягнення за один місяць з
06.01.2014 року по 05.02.2014 року.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просять скасувати постанову
Богодухівського районного суду
Харківської області від 24.06.2014 року та
прийняти нове рішення, яким відмовити в
задоволенні адміністративного позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що оскільки посада
(льотчик-інструктор) яку обіймав ОСОБА_1
не відноситься до льотчиків цивільної
авіації, то останній не має права на
перерахунок раніше призначеної пенсії
згідно положень ст. 53 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Позивач надав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, посилаючись
на обґрунтованість та об'єктивність
рішення суду, просить залишити його без
змін, а апеляційні скарги - без
задоволення.

Представники сторін у судове засідання
апеляційної інстанції не з'явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду були повідомлені у
встановленому законом порядку, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційних скарг, дослідивши письмові
докази, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що у період з з 01.09.1972р. по
31.08.1975р. ОСОБА_1 навчався у Вовчанському
авіаційному училищі льотчиків. На
вертольоті МІ-1 налітав 161 год. 24 хв. і
закінчивши його отримав фах «льотна
експлуатація вертольотів», що
стверджується дипломом та випискою про
нальот по рокам і типам літальних
апаратів.

З 11.09.1975 р. по 14.08.1979 р. працював в
Богодухівському учбовому авіаційному
центрі ДТСААФ (БУАЦ ДТСААФ), з 16.08 1979 р.
по 11.08.1981 р. в Сумському учбовому
авіаційному центрі ДТСААФ, з 20.08.1981 р. по
17.08.1987 р. в Богодухівському учбовому
авіаційному центрі ДТСААФ на посаді
льотчика-інструктора на вертольотах. З
17.08.1987 р. він був переведений
інструктором парашутно-десантної
служби БУАЦ та 16.10.1991 р. - звільнений у
зв'язку з виходом на пенсію.

06.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до УПФУ в
Богодухівському районі Харківської
області із заявою про переведення з
пенсії за віком (список № 2) на пенсію за
вислугою років, як працівнику льотного
складу цивільної авіації відповідно до
ч. 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Листом від 09.01.2014 року №89-02/04 відповідач
повідомив, що згідно проведеного
перерахунку розмір пенсії за вислугу
років, як працівнику льотного складу з
06.01.2014 року становить 949 грн., що значно
менше ніж пенсія за віком (список № 2),
яка становить 2226,52 грн.

Позивач не погодившись із проведеним
відповідачем перерахунком, звернувся
до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно положень ст. 53 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» до осіб
льотних екіпажів повітряних суден
цивільної авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
борт операторів, які виконують
спеціальні роботи в польотах, належать
і члени екіпажів повітряних суден та
інших літальних апаратів,
льотно-інструкторський склад
організацій ДТСААФ, Товариства
сприяння обороні України, а тому
посади, які обіймав позивач до виходу
на пенсію за вислугою років, підпадають
під підстави для призначення йому
такої пенсії відповідно до ст. 54 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» і
перерахунку цієї пенсії у розмірі,
встановленому ч.3 ст. 53 вказаного
Закону.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Частиною 3 статті 53 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (в редакції
Закону № 1222-ХІУ) передбачено, що
працівникам льотно-випробного складу
та особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотам,
штурманам, бортінженерам,
бортмеханікам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і борт
операторам, які виконують спеціальні
роботи в польотах, пенсії обчислюються
з середньомісячного заробітку за
роботу, що дає право на пенсію за
вислугу років (частина перша статті 64
та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її
припиненням, і призначаються в
розмірах, передбачених частинами
першою -третьою, шостою статті 19 та
статтею 21 цього Закону для пенсій за
віком, і не можуть перевищувати 85
процентів заробітку для працівників
льотно-випробного складу та 75
процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків.
Бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
борт операторів, які виконують
спеціальні роботи в польотах.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про внесення змін до
деяких законів України", дія статті 53
Закону поширюється на працівників з
числа осіб льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотів,
штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків
наглядачів) і борт операторів, які
виконували спеціальні роботи в
польотах, які вийшли на пенсію до
набрання чинності цього закону.

Перелік окремих категорій працівників
авіації та льотно-випробного складу,
які мають право на пенсію за вислугу
років, установлений статтею 54 Закону
"Про пенсійне забезпечення".

Даною нормою, зокрема, передбачено, що
право на таку пенсію мають працівники
льотного і льотно-випробного складу
при вислузі років на цих посадах не
менше 25 років у чоловіків і не менше 20
років у жінок, незалежно від відомчої
підпорядкованості підприємств,
установ і організацій, у яких вони
зайняті, та що перелік посад
працівників льотного складу, порядок
обчислення строків вислуги років для
призначення їм пенсій, а також порядок
призначення і виплати пенсій
льотно-випробному складу
затверджуються в порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України.

На виконання положень статті 54 Закону
"Про пенсійне забезпечення" Кабінет
Міністрів України прийняв постанову
від 21 липня 1992 р. № 418 "Про затвердження
нормативних актів з питань призначення
пенсій за вислугу років працівникам
авіації і льотно-випробного складу".

Згідно п.п. "г"п.1 затвердженого цією
постановою Порядку обчислення строків
вислуги років для призначення пенсій
працівникам льотного складу, один рік
роботи на посадах льотного складу в
навчальних і спортивних авіаційних
організаціях ДТСААФ рахується за
півтора року вислуги за умови
виконання плану навчально-льотної
підготовки, а при виконанні елементів
складного або вищого пілотажу -за два
роки вислуги.

У пунктах 1, 2, 4 затвердженого тією ж
постановою Переліку посад працівників
льотного складу, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
названо членів екіпажів повітряних
суден та інших літальних апаратів,
льотно-інструкторський склад, а також
керівники парашутних підрозділів.

У відповідності до п. 7 вищезазначеного
Порядку, пенсії за вислугу років
працівникам льотно-випробного складу
призначаються у розмірі 55% заробітку за
кожний рік вислуги пенсія збільшується
на 1% заробітку, але не менше як на 1%
мінімального розміру пенсії за віком.
Крім того, працівникам
льотно-випробного складу по пенсії за
вислугу років нараховується набавка та
підвищення, передбачене ст.ст. 21, 77
Закону "Про пенсійне забезпечення ".

Згідно п. "в " п. 7 цього ж Порядку у разі
зростання середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки, щороку з 1 березня (починаючи
з 2005 року) заробіток, з якого
призначається (перераховується) пенсія
відповідно до цього пункту,
збільшується на коефіцієнт, який
визначається шляхом ділення середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки за рік, що передує
року, в якому проводиться перерахунок,
на середню заробітну плату
працівників, зайнятих у галузях
економіки, яка враховується під час
призначення (перерахунку) пенсії.

Згідно роз'яснення Міністерства
транспорту та зв'язку України до
Міністерства праці та соціальної
політики України від 28.03.2007року за №
1993/40/10-07, розпорядження Кабінету
Міністрів України від 14.04.2004 року № 234/р
та роз'ясненням Держкомпраці СРСР від
30.05.1988 року № 726-13 - повітряні судна
ДТСААФ, яке діяло під наглядом
Міноборони, вважаються цивільними
суднами, а льотний склад ДТСААФ
відноситься до осіб льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що посади, які
обіймала позивач до виходу на пенсію за
вислугою років, підпадають під
підстави для призначення їй такої
пенсії відповідно до статті 54 Закону
"Про пенсійне забезпечення" і
перерахунку цієї пенсії у розмірі,
встановленому частиною 3 статті 53
названого Закону.

З урахуванням викладеного, зміст
статті 53 Закону слід розуміти таким
чином, що до осіб льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації
(пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів,
льотчиків-наглядачів) і борт
операторів, які виконують спеціальні
роботи в польотах, належать і члени
екіпажів повітряних суден та інших
літальних апаратів,
льотно-інструкторський склад
організацій ДТСААФ, Товариства
сприяння обороні України.

З огляду на встановлені у справі
обставини, колегія суддів дійшла
висновку щодо обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що позивач,
надавши письмові докази, що були
предметом дослідження при розгляді
справи судом першої інстанції, виконав
вимоги ч.1 ст. 71 КАС України.

Натомість, відповідач, заперечуючи
проти позову, в порушення вимог ч.2 ст. 71
КАС України, не надав жодних належних і
допустимих доказів на підтвердження
законності та обґрунтованості відмови
у проведенні позивачу перерахунку
пенсії, що є предметом оскарження
позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Богодухівського районного суду
Харківської області від 24.06.2014 року по
справі №613/431/14-а відповідає вимогам ст.
159 КАС України, а тому відсутні підстави
для її скасування та задоволення
апеляційних вимог апелянта,
відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Богодухівському районі Харківської
області залишити без задоволення.

Постанову Богодухівського районного
суду Харківської області від 24.06.2014р. по
справі №613/431/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Калиновський В.А.