Справа № 820/12584/14
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 р.
№ 820/12584/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

при секретарі судового засідання -
Арустамові А.А.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача - Машталір
В.М. за довіреностями,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до директора
Департаменту охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації Галацан О.В. про визнання
неправомірною бездіяльності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд визнати
неправомірною бездіяльність
відповідача по ненаданню відповіді на
клопотання позивача від 15.05.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що в порушення Закону України
"Про інформацію" та Закону України "Про
звернення громадян" відповідачем не
надано відповідь на клопотання
позивача від 15.05.2014 року.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив позов
задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечував, зазначивши, відповідь на
клопотання позивача від 15.05.2014 року
надано своєчасно та у межах чинного
законодавства, у зв'язку із чим просив у
задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом встановлено
наступне.

Позивач ОСОБА_3 звернулась до директора
Департаменту охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації Галацан О.В. із
клопотанням щодо створення
клініко-експертної комісії для
проведення перевірки правильності
лікування її сина ОСОБА_5 та про належне
надання йому медичної допомоги.
Зазначене клопотання отримано
відповідачем 15.05.2014 року, про що
свідчить штамп вхідної кореспонденції
Департаменту охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації.

В матеріалах справи міститься лист
відповідача від 22.05.2014 року за вих. №
02-57/1021, яким позивача повідомлено, що у
зв'язку з перебуванням голови
Клініко-експертної комісії
Департаменту охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації у відпустці, засідання
комісії заплановано на 20.06.2014 року.
Також позивача повідомлено, що
остаточна відповідь буде надана
додатково після проведення засідання
вказаної комісії.

Згідно листа відповідача від 23.06.2014
року за вих. № 02-57/1273 позивача
повідомлено про те, що її звернення
розглянуто на засіданні
Клініко-експертної комісії
Департаменту охорони здоров'я
Харківської обласної державної
адміністрації, та направлено протокол
від 20.06.2014 року № 5 засідання зазначеної
комісії.

Вирішуючи спір по суті заявлених
позовних вимог та враховуючи зазначені
обставини, суд приходить до висновку
про відмову в задоволенні позову з
наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону
України "Про звернення громадян",
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про звернення громадян", під
зверненнями громадян слід розуміти
викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження), заяви
(клопотання) і скарги. Заява
(клопотання) - звернення громадян із
проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності.

Згідно з статтею 15 Закону України "Про
звернення громадян", органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань). Відповідь за
результатами розгляду заяв (клопотань)
в обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.
Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Як закріплено в статті 18 Закону України
"Про звернення громадян", громадянин,
який звернувся із заявою чи скаргою до
органів державної влади, місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, засобів
масової інформації, посадових осіб, має
право: особисто викласти аргументи
особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та
брати участь у перевірці поданої
скарги чи заяви; знайомитися з
матеріалами перевірки; подавати
додаткові матеріали або наполягати на
їх запиті органом, який розглядає заяву
чи скаргу; бути присутнім при розгляді
заяви чи скарги; користуватися
послугами адвоката або представника
трудового колективу, організації, яка
здійснює правозахисну функцію,
оформивши це уповноваження у
встановленому законом порядку;
одержати письмову відповідь про
результати розгляду заяви чи скарги;
висловлювати усно або письмово вимогу
щодо дотримання таємниці розгляду
заяви чи скарги; вимагати
відшкодування збитків, якщо вони стали
результатом порушень встановленого
порядку розгляду звернень.

Відповідно до статті 19 Закону України
"Про звернення громадян" органи
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації незалежно від
форм власності, об'єднання громадян,
засоби масової інформації, їх
керівники та інші посадові особи в
межах своїх повноважень зобов'язані:
об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги; на прохання
громадянина запрошувати його на
засідання відповідного органу, що
розглядає його заяву чи скаргу;
письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення.

Строки розгляду звернення визначені
статтею 20 Закону України "Про звернення
громадян", якою встановлено, що
звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів. На обґрунтовану письмову
вимогу громадянина термін розгляду
може бути скорочено від встановленого
цією статтею терміну. Звернення
громадян, які мають встановлені
законодавством пільги, розглядаються у
першочерговому порядку.

В судовому засіданні позивач та її
представник наполягали на тому, що
зазначені вище листи від 22.05.2014 року за
вих. № 02-57/1021, від 23.06.2014 року за вих. №
02-57/1273 та протокол Клініко-експертної
комісії від 20.06.2014 року позивач не
отримувала, в зв'язку з чим наполягали
на задоволенні позовних вимог про
визнання протиправною бездіяльності
відповідача.

Згідно пояснень представника
відповідача листи на адресу позивача
направлялися простою кореспонденцією.

Факт направлення позивачу листів
підтверджено наявною в матеріалах
справи копією витягу з журналу
вихідної кореспонденції Департаменту
охорони здоров'я Харківської обласної
державної адміністрації та оригіналом
зазначеного журналу, який надано
відповідачем до суду для огляду на
виконання ухвали про витребування
додаткових доказів по справі.

Таким чином, судом встановлено, що при
розгляді клопотання ОСОБА_3
відповідачем дотримані зазначені вище
вимоги Закону України "Про звернення
громадян". Відповіді позивачу надано по
суті питань, викладених нею у
зверненні, з дотриманням вимог та
строків встановлених законодавством
про розгляд звернень громадян.

Суд звертає увагу на те, що позивач в
позовній заяві просить визнати
бездіяльність відповідача, яка
виявилась саме в ненаданні відповіді,
проте матеріалами справи підтверджено,
що відповідачем вчинено дії щодо
розгляду клопотання позивача та щодо
надання відповідей на порушені нею
питання, а тому факт протиправної
бездіяльності відповідача відсутній.

Неотримання позивачем листів
відповідача, не може слугувати
підставою для визнання протиправною
бездіяльності останнього, у разі, якщо
ним виконані вимоги Закону, а судом не
встановлено порушень з боку
відповідача при наданні відповіді.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого вирішує справи
відповідно до Конституції України та
законів України, а також міжнародних
договорів, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України. Суд
застосовує інші нормативно-правові
акти, прийняті відповідним органом на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають залишенню
без задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється
на підставі статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 17, 50, 160-163, 167, 185, 186
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 12
серпня 2014 року.

Суддя
А.С.
Мороко