Справа № 809/232/14
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
Справа № 876/4534/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Тернопільської об»єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Тернопільській області на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2014 року у справі за позовом
Тернопільської об»єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Тернопільській області до Державного
підприємства «Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат» про
стягнення заборгованості та надання
дозволу на погашення суми податкового
боргу за рахунок майна, що перебуває у
податковій заставі, -

В С Т А Н О
В И В:

В січні 2014 року позивач - Тернопільська
об»єднана державна податкова
інспекція ГУ Міндоходів у
Тернопільській області (далі -
Тернопільська ОДПІ) звернулася в суд з
позовом до Державного підприємства
«Івано-Франківський військовий ліс
промкомбінат» (далі - ДП
«Івано-Франківський військовий ліс
промкомбінат»), в якому просила надати
дозвіл на погашення усієї суми
податкового боргу в розмірі 110 627,80 грн.
ДП «Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат» за рахунок його
майна, що перебуває у податковій
заставі, та стягнути заборгованість в
сумі 75177,84 грн. по земельному податку з
юридичних осіб.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 21
березня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з рахунків у банках,
що обслуговують ДП «Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат»
(ідентифікаційний код 08033772, вул. Л.
Ребета, 6, м. Івано-Франківськ) та за
рахунок готівки, що йому належить, в
дохід бюджету заборгованість по
земельному податку з юридичних осіб в
сумі 75177 (сімдесят п»ять тисяч сто
сімдесят сім) гривень 84 коп.. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з»ясуванням обставин, що
мають значення для справи, з порушенням
норм матеріального і процесуального
права та підлягає скасуванню,
покликаючись на те, що судом першої
інстанції не надано належної правової
оцінки тому факту, що з врахуванням
положень п. 89.2. ст..89 ПК України право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених п. 89.5. цієї
статті, а також на інше майно, на яке
платник податків набуде право
власності в майбутньому. Просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги в частині надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу в розмірі 110 627,80 грн.
ДП «Івано-Франківський військовий ліс
промкомбінат» за рахунок його майна, що
перебуває у податковій заставі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги в їх сукупності,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити, а
оскаржувану постанову - скасувати, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
відповідно рішення
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 13.04.2012 року
залишеним без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29.11.2012 року з відповідача стягнуто
податкову заборгованість в сумі 4 040,00
грн.

Рішенням Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
07.05.2012 року з відповідача стягнуто
податкову заборгованість в сумі 41 487,89
грн.

Також, рішенням Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
28.10.2011 року з ДП «Івано-Франківський
військовий ліс промкомбінат» стягнуто
податкову заборгованість в сумі 65 099,91
грн..

Згідно даних рішень у відповідача
виникла податкова заборгованість
перед Тернопільською ОДПІ на загальну
суму 110 627,80 грн..

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу. Рішення контролюючого органу
підписується його керівником та
скріплюється гербовою печаткою
контролюючого органу. Перелік
відомостей, які зазначаються у такому
рішенні, встановлюється центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Також згідно п. 95.4 ст. 95 ПК України
контролюючий орган на підставі рішення
суду здійснює стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу за
рахунок готівки, що належить такому
платнику податків. Стягнення
готівкових коштів здійснюється у
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

Пунктом 88.1 статті 88 ПК України
передбачено, що з метою забезпечення
виконання платником податків своїх
обов»язків, визначених цим Кодексом,
майно платника податків, який має
податковий борг, передається у
податкову заставу.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 ПК України,
джерелами погашення податкового боргу
платника податків є будь-яке майно
такого платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Як зазначено у п. 95.1 і п. 95.2 ст. 95 ПК
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

З твердженням позивача, на виконання
постанов суду Тернопільською ОДПІ
вживались заходи щодо стягнення з
рахунків відповідача податкової
заборгованості, зокрема, виставлялись
платіжні вимоги, проте вони не виконані
у зв»язку з недостатністю залишку
коштів на рахунках відповідача.

Податковим керуючим проведено опис
майна ДП «Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат» на
підставі якого складено акт опису
майна №10823 від 29.10.2013 року на загальну
суму 132 535,58 грн., та внесено в Державний
реєстр обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п. 1.17 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про порядок погашення
зобов»язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», який був чинним на час
виникнення спірних правовідносин,
податкова застава - спосіб
забезпечення податкового зобов»язання
платника податків, не погашеного у
строк. Податкова застава виникає в силу
закону. У силу податкової застави орган
стягнення має право в разі невиконання
забезпеченого податковою заставою
податкового зобов»язання одержати
задоволення з вартості заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами у порядку, встановленому
законом. Пріоритет заставодержателя на
задоволення вимог із заставленого
майна встановлюється відповідно до
закону.

Згідно з п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про
порядок погашення зобов»язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» з метою
захисту інтересів бюджетних
споживачів активи платника податків,
що має податковий борг, передаються у
податкову заставу.

Право податкової застави виникає
згідно із законом та не потребує
письмового оформлення.

Згідно з пп. 8.2.1 п. 8.2 ст. 8 вказаного
Закону, право податкової застави
виникає у разі: неподання або
несвоєчасного подання платником
податків податкової декларації - з
першого робочого дня, наступного за
останнім днем строку, встановленого
законом про відповідний податок, збір
(обов»язковий платіж) для подання такої
податкової декларації; несплати у
строки, встановлені цим Законом, суми
податкового зобов»язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня,
наступного за останнім днем
зазначеного строку; несплати у строки,
встановлені цим Законом, суми
податкового зобов»язання, визначеної
контролюючим органом, - з дня,
наступного за останнім днем граничного
строку такого погашення, визначеного у
податковому повідомленні.

За змістом пп. 8.2.2 п. 8.2 ст. 8 вказаного
Закону, з урахуванням положень цієї
статті право податкової застави
поширюється на будь-які види активів
платника податків, які перебували в
його власності (повному господарському
віданні) у день виникнення такого
права, а також на будь-які інші активи,
на які платник податків набуде прав
власності у майбутньому, до моменту
погашення його податкових зобов»язань
або податкового боргу.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов до помилкового
висновку, що у позивача немає
обґрунтованих підстав для погашення
податкової заборгованості за рахунок
майна ДП «Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат», що
перебуває в податковій заставі.

Щодо позовної вимоги про стягнення
заборгованості в сумі 75 177,84 грн. по
земельному податку з юридичних осіб
суд зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
у зв»язку із несплатою ДП
«Івано-Франківський військовий ліс
промкомбінат» узгоджених податкових
зобов»язань, податковий борг
останнього становить 75 177, 84
грн.(основний платіж - 75 177, 84 грн.)

Заборгованість виникла у зв»язку з
несплатою податкового зобов»язання по
земельному податку з юридичних осіб
нарахованого згідно податкових
декларацій з плати за землю за 2012-2013
роки.

Уточнюючим розрахунком
підтверджується сума податкового
боргу (а.с. 15).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
сума податкової заборгованості ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" є узгодженою, у
встановлені строки до бюджету не
сплачена, що підтверджується
дослідженими в судовому засіданні
доказами, тому підлягає стягненню.

Такий висновок суду першої інстанції,
на думку колегії суддів, відповідає
нормам матеріального права та
фактичним обставинам справи і є
правильним, виходячи з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16
Податкового кодексу України платник
податків зобов»язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно з пп. 14.1.175 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК
України податковий борг - це сума
узгодженого грошового зобов»язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов»язання.

Податкове зобов»язання - це сума
коштів, яку платник податків, у тому
числі податковий агент, повинен
сплатити до відповідного бюджету як
податок або збір на підставі, в порядку
та строки, визначені податковим
законодавством (у тому числі сума
коштів, визначена платником податків у
податковому векселі та не сплачена в
установлений законом строк).

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України
передбачено, що не підлягає оскарженню
грошове зобов»язання, самостійно
визначене платником податків.

Матеріалами справи підтверджується, що
податкові зобов»язання ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" зі сплати земельного
податку, в адміністративному чи
судовому порядку відповідачем не
оскаржувались та не скасовані, доказів
про сплату заборгованості до суду не
подавалось.

Таким чином, вказані податкові
зобов»язання є узгодженими, а тому
відповідно до вимог Податкового
кодексу України підлягають стягненню.

Відповідно до ст. 67 Конституції України
відповідач у справі зобов»язаний
сплачувати належні суми податків і
зборів (обов»язкових платежів) в
порядку і розмірах, встановлених
законом.

Згідно з п. 20.1.18 ст. 20 ПК України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Оскільки відповідач добровільно не
погасив спірну суму податкового боргу,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про стягнення такого в судовому
порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання,
що доводи апеляційної скарги є
підставними та обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню.

З врахуванням викладеного вище, судом
першої інстанції прийнято незаконне
рішення, ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Рішення ухвалене не на підставі повно і
всебічно з»ясованих обставин справи,
не підтверджених тими доказами, які
були наявними у матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд,-

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу Тернопільської
об»єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у
Тернопільській області задовольнити,
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 21
березня 2014 року у справі № 809/232/14 -
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Надати дозвіл на погашення усієї суми
податкового боргу в розмірі 110 627 (сто
десять тисяч шістсот двадцять сім) грн..
80 коп. Державного підприємства
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат» за рахунок його
майна, що перебуває у податковій
заставі.

Стягнути з Державного підприємства
«Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат» шляхом стягнення
коштів з рахунків в банках
обслуговуючих відповідача та за
рахунок готівки, що належить
відповідачу заборгованість перед
бюджетами та державними цільовими
фондами в сумі 75 177 (сімдесять п'ять
тисяч сто сімдесять сім) грн.. 84 коп. по
земельному податку з юридичних осіб.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 13.08.2014 року.