Справа № 262/7863/13-а
Суддя: Олексієнко М.М.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/9976/14

Колегія Вищого адміністративного суду
України у складі:

головуючого - судді: Олексієнка М.М.
(доповідач),

суддів: Весельської Т.Ф.,

Винокурова К.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька (далі
- УПФ) про перерахунок пенсії за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Пролетарського районного суду м.
Донецька від 19 грудня 2013 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року,

в с т а н о
в и л а :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом, відповідно до якого
просив:

визнати неправомірними дії УПФ про
відмову в перерахунку йому пенсії за
вислугу років, виходячи з розрахунку 90
відсотків від суми заробітної плати,
зазначеної в довідці прокуратури
Донецької області;

зобов'язати відповідача відповідно до
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» провести перерахунок
пенсії на підставі довідки прокуратури
Донецької області від 20.07.2012 року №
18-57-951 та здійснити відповідні виплати.

Посилався на незаконність проведення
перерахунку пенсії, оскільки при
виході на пенсію та її нарахуванні він
мав право на 90 відсотків від заробітної
плати, тому такий розмір зменшеним бути
не може.

Постановою Пролетарського районного
суду м. Донецька від 19 грудня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

В касаційній скарзі ОСОБА_2, з
посиланням на порушення норм
матеріального та процесуального права,
допущені судами, просить попередні
рішення скасувати і ухвалити нове про
задоволення позову. Зазначає, що право
на пенсійне забезпечення відповідних
категорій громадян не підлягає
звуженню та обмеженню.

З'ясувавши обставини справи в межах,
передбачених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
приходить до висновку про задоволення
касаційної скарги з урахуванням
наступного.

Як установлено судами попередніх
інстанцій, з 03.10.2007 року на підставі
статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» ОСОБА_2 призначено пенсію
за вислугою років у розмірі 90 відсотків
від заробітної плати.

20 липня 2012 року він звернувся до УПФ із
заявою про перерахування пенсії у
зв'язку з підвищенням заробітної плати
працівникам прокуратури.
Розпорядженням від 30.10.2013 року
перерахунок пенсії проведено, проте з
розміру 80 відсотків від заробітної
плати, зазначеної в довідці
прокуратури.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з посиланням на
положення Закону України від 5
листопада 1991 року «Про прокуратуру» (в
редакції Закону № 3668-VI), прийшов до
висновку про законність перерахунку
пенсії.

Рішення суду залишено без змін
апеляційним судом.

З таким висновком колегія суддів
касаційної інстанції погодитися, так
як він не відповідає нормам
матеріального та процесуального права.

Умови та порядок пенсійного
забезпечення прокурорів та слідчих
визначено статтею 50-1 Закону України
від 5 листопада 1991 року №1789-XII «Про
прокуратуру», № 1789-XII (далі - Закон №
1789-XII).

Відповідно до частини першої цієї
статті (у редакції, чинній на час
призначення пенсії позивачу) прокурори
і слідчі зі стажем роботи не менше 20
років, у тому числі зі стажем роботи на
посадах прокурорів і слідчих
прокуратури не менше 10 років, мають
право на пенсійне забезпечення за
вислугу років незалежно від віку.
Пенсія призначається в розмірі 80
відсотків від суми їхньої місячної
(чинної) заробітної плати, до котрої
включаються всі види оплати праці, на
які нараховуються страхові внески,
одержуваної перед місяцем звернення за
призначенням пенсії. За кожен повний
рік роботи понад 10 років на цих посадах
пенсія збільшується на 2 відсотки, але
не більше 90 відсотків від суми
місячного (чинного) заробітку.

Законом України від 8 липня 2011 року №
3668-VI «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» (далі - Закон № 3668-VІ), який
набрав чинності з 1 жовтня 2011 року,
внесено зміни до статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ, в тому числі, змінено у
відсотках розмір пенсії за вислугу
років, яка призначається прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними такого
права. Зокрема, згідно частини другої
цієї статті у редакції Закону № 3668-VІ
прокурори і слідчі мають право на
пенсійне забезпечення за вислугу років
незалежно від віку за наявності на день
звернення вислуги років. Пенсія
призначається в розмірі 80 відсотків
від суми їхньої місячної (чинної)
заробітної плати до якої включаються
всі види оплати праці, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, одержуваної перед місяцем
звернення за призначенням пенсії.

Таким чином, з 1 жовтня 2011 року
положення частини першої статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо призначення
прокурорам і слідчим пенсії за вислугу
років у розмірі не більше 90 відсотків
від суми місячного (чинного) заробітку
втратили чинність у зв'язку з внесенням
змін до редакції цієї статті Законом №
3668-VІ.

Разом з тим підстави та порядок
перерахунку пенсії прокурорам
регулюють частини тринадцята та
вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ,
положення яких щодо перерахунку пенсії
у зв'язку із прийняттям Закону № 3668-VІ
не зазнали змін, змінилася лише
нумерація частин цієї статті.
Відповідно до частини тринадцятої
зазначеної статті обчислення
(перерахунок) пенсій провадиться за
документами пенсійної справи та
документами, додатково поданими
пенсіонерами, виходячи з розміру
місячного заробітку за відповідною
посадою, з якої особа вийшла на пенсію,
станом на час звернення за
призначенням або перерахунком.

Призначені працівникам прокуратури
пенсії перераховуються у зв'язку з
підвищенням заробітної плати
відповідних категорій
прокурорсько-слідчих працівників.
Перерахунок призначених пенсій
провадиться з першого числа місяця, що
йде за місяцем, в якому настали
обставини, що тягнуть за собою зміну
розміру пенсії. Якщо при цьому
пенсіонер набув права на підвищення
пенсії, різницю в пенсії за минулий час
може бути виплачено йому не більш як за
12 місяців. Перерахунок пенсій
провадиться з урахуванням фактично
отримуваних працівником виплат і умов
оплати праці, що існували на день його
звільнення з роботи (частина
вісімнадцята статті 50-1 Закону №
1789-ХІІ).

Аналіз наведеної норми дає підстави
вважати, що при перерахунку пенсії
працівникам прокуратури має
застосовуватися норма, яка визначає
розмір пенсії у відсотках, що діяла на
момент призначення пенсії. Внесені
Законом № 3668-VІ зміни до статті 50-1
Закону № 1789-ХІІ щодо розміру пенсії у
відсотках стосуються порядку
призначення пенсії прокурорам і
слідчим у разі реалізації ними права на
пенсійне забезпечення, а не
перерахунку вже призначеної пенсії.
Процедури призначення та перерахунку
пенсії різні за змістом та механізмом
їх проведення. Нормами, які визначають
механізм проведення перерахунку
пенсії за вислугу років прокурорам є
частини тринадцята та вісімнадцята
статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ.

Саме до такого висновку зводиться
правова позиція, висловлена Верховним
Судом України у постанові від 10 грудня
2013 року (Справа №21-420а13), яка згідно зі
статтею 244-2 КАС України, є обов'язковою
для всіх судів України.

Верховний Суд України у вище згаданому
рішенні зазначив, що при застосуванні
Закону у часі, необхідно виходити з
положень статті 22 Конституції України,
згідно яких конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних
законодавчих актів не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

При цьому наголошувалося, що
Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, і сформулював
правову позицію, згідно з якою
Конституція України виокремлює певні
категорії громадян України, що
потребують додаткових гарантій
соціального захисту з боку держави. До
них, зокрема, належать громадяни, які
відповідно до статті 17 Конституції
України перебувають на службі у
військових формуваннях та
правоохоронних органах держави,
забезпечуючи суверенітет і
територіальну цілісність України, її
економічну та інформаційну безпеку, а
саме - у Збройних Силах України, органах
Служби безпеки України, міліції,
прокуратури, охорони державного
кордону України, податкової міліції,
Управління державної охорони України,
державної пожежної охорони, Державного
департаменту України з питань
виконання покарань тощо (рішення
Конституційного Суду України від 6
липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо
права на пільги та від 20 березня 2002 року
№ 5-рп/2002 у справі щодо пільг,
компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний
Суд України вказав, що необхідність
додаткових гарантій соціальної
захищеності цієї категорії громадян як
під час проходження служби, так і після
її закінчення зумовлена насамперед
тим, що служба у Збройних Силах України,
інших військових формуваннях та
правоохоронних органах держави
пов'язана з ризиком для життя і
здоров'я, підвищеними вимогами до
дисципліни, професійної придатності,
фахових, фізичних, вольових та інших
якостей. Це повинно компенсуватися
наявністю підвищених гарантій
соціальної захищеності, тобто
комплексу організаційно-правових
економічних заходів, спрямованих на
забезпечення добробуту саме цієї
категорії громадян як під час
проходження служби, так і після її
закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Виходячи з висловленого у рішеннях
Конституційного Суду України
розуміння сутності соціальних
гарантій працівників правоохоронних
органів, зокрема працівників
прокуратури, зміст та обсяг досягнутих
ними соціальних гарантій не може бути
звужено шляхом внесення змін до
законодавства, а правовідносини щодо
їхнього пенсійного забезпечення
виникають на момент звернення за
призначенням пенсії.

З урахуванням зазначених норм
матеріального права та обставин,
встановлених судами, попередні судові
рішення підлягають скасуванню з
постановленням нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись статтями 220, 222, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Скасувати постанову Пролетарського
районного суду м. Донецька від 19 грудня
2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 лютого 2014 року і ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька,
допущені при перерахунку пенсії
ОСОБА_2.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Пролетарському районі
м. Донецька відповідно до статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру» з 1
листопада 2013 року провести ОСОБА_2
перерахунок пенсії з розрахунку 90
відсотків від суми місячної (чинної)
заробітної плати вказаної в довідці
прокуратури Донецької області від 20
липня 2012 року № 18-57-95.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі,
оскарженню не підлягає, проте може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
М.М. Олексієнко

Т.Ф. Весельська

К.С. Винокуров