Справа № 761/20856/14-а
Суддя: Волокітіна Н. Б.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/761/510/2014
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Михнюк
В.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до старшого
інспектора Володимир-Волинського ВДАІ
Стефури Віталія Тарасовича про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом про скасування постанови по
справі про адміністративне
правопорушення, мотивуючи тим, що 25.06.2014
року інспектором
Володимир-Волинського ВДАІ Стефурою
В.Т. було винесено постанову,
відповідно до якої його було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122
КУпАП та накладено штраф в розмірі 255
грн. Вважає дану постанову незаконною
та такою, що прийнята з порушенням
вимог чинного законодавства, оскільки
даного адміністративного
правопорушення не вчиняв, правил
дорожнього руху не порушував. З цих
підстав просить задовольнити позов.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином,
позивач направив до суду заяву про
розгляд справи без його участі, а тому
суд вважає за можливе розглядати
справу без участі сторін, за наявними у
справі доказами.

Дослідивши докази, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

25.06.2014 року інспектором
Володимир-Волинського ВДАІ Стефурою
В.Т. було складено протокол про
адміністративне правопорушення за ч. 3
ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 в
результаті порушенням ним п. 15.9 ПДР.
Відповідно до даного протоколу, ОСОБА_1
25.06.2014 року, керуючи автомобілем Хонда
Аккорд, державний номер НОМЕР_1,
здійснив зупинку в дворі будинку № 29 по
вул.. Шевченка в м.
Володимир-Волинський, що відноситься
до території спільного користування.

Крім того, інспектором було винесено
постанову від 25.06.2014 року про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст.. 122 КпАП України та накладення на
нього адміністративного стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Не погоджуючись з рішенням
інспектора, в поясненні до протоколу
про адміністративне правопорушення
позивач зазначив, що з висновком
інспектора він не згоден.

В позовній заяві позивач зазначив, що
він дійсно здійснив зупинку в дворі
біля будинку № 29 по вул.. Шевченка в м.
Володимир-Волинський. Однак у дворі
вказаного будинку відсутні дорожні
знаки, які забороняють здійснювати
зупинку.

За змістом ст.. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначених
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23 грудня 2005
року № 14 «Про практику застосування
судами України законодавства у справах
про деякі злочини проти безпеки
дорожнього руху та експлуатації
транспорту, а також про деякі злочини
проти безпеки дорожнього руху та
експлуатації транспорту, а також про
адміністративні правопорушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим ст.. 283 та 284 КпАП України. У
ній, зокрема потрібно навести докази,
на яких ґрунтуються висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення, та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилався правопорушник, чи
висловлених останнім доводів.

Не дивлячись, що в розумінні
вищенаведеної норми ст.. 251 КпАП України
пояснення особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності є
доказами, в постанові про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності не надано жодної
оцінки вказаному доказу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, відповідачем не було
надано жодних належних та допустимих
доказів, що зупинка в дворі за
вищевказаною адресою заборонена.

Таким чином, суд оцінюючи зібрані по
справі докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що відповідачем
не було надано доказів на
підтвердження правомірності складання
протоколу про адміністративне
правопорушення відносно позивача, а
тому позовні вимоги про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 11, 69, 70, 71, 128, 160-163, 167, 171-2
КАС України, ст. 222, 247, 251, 256, 280, 283, 284 КпАП
України, суд

ПОСТАНОВИВ

Позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 № 022473
від 25.06.2014 року по справі про
адміністративне правопорушення за ч. 3
ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_1
відповідно до якої на останнього
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя