Справа № 316/802/14-а (2-а/316/44/14)
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"30" липня 2014 р. справа № 316/802/14-а
(2-а/316/44/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Енергодарі Запорізької області

на постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 20 травня
2014 року у справі № 316/802/14-а (№2-а/316/44/14)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в м.Енергодарі Запорізької області

про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Заявлено позов про визнання
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язання останнього
здійснити призначення, виплату та
індексувати позивачу пенсію за віком,
на підставах, визначених пенсійним
законодавством, як непрацюючому
громадянинові, з урахуванням подальших
перерахунків, заробітною платною і
індексацією пенсії, на вказаній в заяві
банківський рахунок, починаючи з дати
звернення - 09.01.2014р.; зобов'язання
відповідача здійснити призначення і
виплачувати надбавку як дитині війни з
09.01.2014р.; допустити негайне виконання
постанови суду та покласти обов'язок по
виконанню рішення суду на УПФУ в м.
Енергодарі; зобов'язання відповідача в
місячний термін надати суду звіт про
виконання постанови.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалось про те, що позивач є
громадянином України, який з листопада
1995 року постійно мешкає в державі
Ізраїлі, не працює. 09.01.2014 р. позивач,
маючи право на отримання пенсії за
віком і трудовим стажем, через свого
представника за довіреністю звернувся
до Управління Пенсійного фонду України
в м.Енергодарі Запорізької області із
заявою про призначення йому пенсії за
віком, однак отримав відмову з
посиланням на те, що ним до заяви не
додано всі необхідні документи, а саме
паспорт громадянина України, а також
відсутність договору між Україною і
Ізраїлем.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено частково: визнано
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язано останнього
здійснити призначення та виплачувати
позивачу на розрахунковий рахунок у
Дніпропетровському РУ ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» пенсію за віком та
надбавку як «дитині війни» відповідно
до чинного пенсійного законодавства з
09.01.2014 року. В задоволенні іншої частини
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати судове рішення та
постановити нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позову повністю. Апеляційна скарга
вмотивована тим, що при розгляді справи
судом невірно застосовано норми та
порушено норми процесуального права,
що висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи, тобто
рішення є необґрунтованим та
незаконним. Відповідач стверджує, що
відмова позивачу в призначенні пенсії
була обумовлена відсутністю доказів
проживання (реєстрації) позивача у
м.Енергодарі Запорізької області.

Позивач заперечує проти задоволення
апеляційної скарги, судове рішення
вважає законним та обґрунтованим.
Просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Перевіривши рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, позивач -
ОСОБА_1 народився в м. Хабаровськ
ІНФОРМАЦІЯ_3 (що підтверджується
відповідним свідоцтвом про народження)
та є громадянином України, що
підтверджується паспортом громадянина
України для виїзду за кордон, дійсного
до 17.11.2015 року (а.с.51). З матеріалів
справи вбачається, що з 1995 року ОСОБА_1
постійно проживає в державі Ізраїль, що
підтверджується копією свідоцтва,
виданого віце-консулом консульства
України в Хайфі, відповідно до якого
ОСОБА_1 є живим та проживає за адресою:
АДРЕСА_2 та паспортом громадянина
України для виїзду за кордон серії
НОМЕР_1, дійсним до 17.11.2015р. (а.с.8,9).
Відповідно до довідки, виданої
Управлінням державної міграційної
служби України в Запорізькій області
04.12.2013 №2301/01-К-345, ОСОБА_1 згідно обліків
УДМС України в Запорізькій області,
уродженець м.Хабаровськ, дійсно
отримав дозвіл для виїзду до Ізраїлю у
1995 році на постійне місце проживання.

Матеріали справи також свідчать, що до
виїзду на постійне місце проживання за
кордон ОСОБА_1 був зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

В січні 2014р. позивач через свого
представника звернувся до відповідача
із заявою про призначення пенсії за
віком ОСОБА_1 та інших пенсійних виплат,
надавши при цьому нотаріально завірену
копію паспорту громадянина України для
виїзду за кордон, свідоцтво посольства
України в Ізраїль, довідку УДМС України
в Запорізькій області, копію свідоцтва
про народження, довідку про присвоєння
ідентифікаційного номера, копію
диплому Дніпропетровського
будівельного технікуму, копію
трудової книжки, довідки про заробітну
плату з 1983р. по 1990р., копію нотаріально
посвідченої довіреності на ім`я
представника (а.с.11-12), зазначивши, при
цьому, розрахунковий рахунок, на який
слід перераховувати пенсію - №
Дніпропетровське РУ ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» (а.с.13). Проте,
відповідачем було відмолено в
задоволенні звернення у зв'язку з
відсутністю підстав для призначення
ОСОБА_1 пенсії та виплат (а.с.38).

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

За приписами ст.24 Конституції України
громадяни мають рівні конституційні
права і свободи та є рівними перед
законом. Не може бути привілеїв чи
обмежень за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етичного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

У відповідності до ст.25 Конституції
України Україна гарантує піклування та
захист своїм громадянам, які
перебувають за її межами. Статтею 33
Конституції України встановлено, що
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст.46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Право
на пенсію в України є конституційним
правом громадянина України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування здійснюється за
принципами: рівноправності
застрахованих осіб щодо отримання
пенсійних виплат та виконання
обов'язків стосовно сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

За приписами ст.8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що право на
отримання пенсій та соціальних послуг
із солідарної системи мають, зокрема,
громадяни України, які застраховані
згідно із цим законом та досягли
встановленого цим законом пенсійного
віку чи визнані інвалідами в
установленому законодавством порядку
і мають необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» реєстрація
місця проживання чи місця перебування
особи або її відсутність не може бути
умовою реалізації прав і свобод,
передбачених Конституцією, законами чи
міжнародними договорами України, або
підставою для їх обмеження. Таким
чином, кожен громадянин України,
включаючи пенсіонерів, має право на
вибір свого місця проживання, зі
збереженням усіх конституційних прав.
Виходячи із правової та соціальної
природи пенсії право громадянина на
призначення йому пенсії не може
пов'язуватися з такою умовою, як
постійне проживання в Україні.

Суд першої інстанції, приймаючи
рішення, дійшов вірного висновку, що
позивач як громадянин України,
мешкаючи в державі Ізраїль, має такі ж
самі конституційні права, як і інші
громадяни України, оскільки
Конституція Україні та пенсійне
законодавство України не допускає
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії, за
ознакою місця проживання громадянина
України.

Суд при вирішенні спору врахував, що
Рішенням Конституційного Суду України
від 7 жовтня 2009 року у справі № 1-32/2009 за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положення пункту 2 частини першої
статті 49, другого речення статті 51
Закон)' України «Про
загальнообовязкове державне пенсійне
страхування» визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними). При цьому
зазначенні положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №
1058. Положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення.

Статтею 44 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначено, що заява про
призначення (перерахунок) пенсії та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
24.11.2005р. №22-1 (далі - Порядок), заява про
призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
заявником особисто або через
представника, який діє на підставі
виданої йому довіреності, посвідченої
нотаріально, безпосередньо до органу,
що призначає пенсію, за місцем,
проживання (реєстрації), або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

У п.7 Порядку встановлено, що до заяви
про призначення пенсії за віком
додаються, зокрема, документи про місце
проживання (реєстрації) заявника.
Згідно п.16 Порядку особа, яка
звертається за пенсією (незалежно від
виду пенсії), повинна пред'явити
паспорт (або інший документ, що
засвідчує цю особу), місце її
проживання (реєстрації) та вік.

За приписами п.29 Порядку за документ, що
засвідчує місце проживання особи,
приймаються: паспорт або довідка
уповноважених органів з місця
проживання (реєстрації), у тому числі
органів місцевого самоврядування.

Матеріали справи підтверджують
наявність доказів, які свідчать про те,
що позивач до виїзду на постійне
проживання до держави Ізраїль мешкала
за адресою: АДРЕСА_1.

З аналізу вищевказаного законодавства
та наданих до суду документів підстав
для задоволення апеляційної скарги не
вбачається.

Суд прийняв законне та обґрунтоване
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст.197,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Енергодарі Запорізької області на
постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 20 травня
2014 року у справі № 316/802/14-а (№2-а/316/44/14)
залишити без задоволення.

Постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 20 травня
2014 року у справі № 316/802/14-а (№2-а/316/44/14)
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України та може
бути оскаржена відповідно до ст. 212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна