Справа № 820/12075/14
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
вул. Мар'їнська, 18-Б-3 П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді -
за участі секретаря - Браварець К.В.,
за участі : представника позивача -
ОСОБА_1 (довіреність №216 від 04.06.14р.),
представника відповідача - Власової
С.В. (довіреність №1236/9/20-33-10-10 від
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу за позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 до
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкового повідомлення-рішення,-
Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
зазначеним позовом та просить суд
В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, зазначив, що висновки
податкового органу про порушення
позивачем податкового законодавства є
необґрунтованим, спростовуються
наявними первинними документами, які
були в наявності у відповідача під час
перевірки. Посилаючись на вказані
обставини, позивач у судовому
засіданні підтримав позов та просив
суд ухвалити рішення про задоволення
Відповідач у судовому засіданні
адміністративний позов не визнав,
проти задоволення позовних вимог
заперечував у повному обсязі, на
обґрунтування своїх заперечень
посилався на письмове заперечення на
адміністративний позов та акт
перевірки № 983/17.2-07/НОМЕР_2 від 21 березня
Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи представників
позивача та відповідача, встановив
Судом встановлено, що згідно Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб , яке міститься в матеріалах
справи Фізична особа - підприємець
ОСОБА_3 зареєстрований в реєстрі з
19.07.2005 року та має свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість № 100346163. Також з 01.01.2012 року
позивач є платником єдиного податку на
3 групі зі сплатою 3% від виручки, що
підтверджується свідоцтвом платника
єдиного податку Серія НОМЕР_3.
Західною міжрайонною державною
податковою інспекцією м.Харкова
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питання
достовірності формування податкового
кредиту з податку на додану вартість з
ТОВ "Поліграфсистеми" за період 01.10.12 -
За результатами перевірки складено акт
№ 983/17.2-07/НОМЕР_2 від 21 березня 2013 року
Вказаною перевіркою встановлені
порушення ФОП ОСОБА_3 вимог:
- пунктів 198.3, 198.6 ст.198, п.201.4 ст.201
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755-VI із змінами та доповненнями ( в
подальшому ПКУ), внаслідок чого
донараховано податок на додану
вартість на суму 9586,19 грн. за жовтень 2012
Західною ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області винесено
податкове повідомлення-рішення від
грошове зобов'язання з податку на
додану вартість у розмірі 9 586,19 гривень
та штрафу 2 396,55 гривень (а.с.7).
Як з'ясовано судом, фактичною
підставою для винесення спірного
рішення слугувало відображене в акті
перевірки № 983/17.2-07/НОМЕР_2 судження
суб'єкта владних повноважень про
завищення позивачем податку на додану
вартість на суму 9586,19 грн. за жовтень 2012
року по взаємовідносинам з ТОВ
"Поліграфсистеми" та через не
відповідність видаткових накладних , а
саме: не зазначено дату складання,
посилаючись на акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Поліграфсистеми" №100/22-217/37514607 від
21.01.13р., яким встановлено відсутність
ознак реальності вчинення
господарських операцій .

Щодо господарських
взаємовідносин позивача з ТОВ
"Поліграфсистеми", судом встановлено
наступне.

Між ФОП ОСОБА_3(покупець) та ТОВ
"Поліграфсистеми" (постачальник)
укладено договір № ХА-0301 від 03.01.12 на
поставку товарів(а.с.21-22).

ТОВ "Поліграфсистеми" поставив на
адресу ФОП "ОСОБА_3 товар, відповідно до
накладних: № 1666112/1 від 09.10.12 на суму 8548,44
грн. ПДВ 1709,69 грн. всього 10258,13 грн. ;
№1667835/1 від 22.10.12 на суму 39382,50 грн. ПДВ
7876,50 грн. всього 47259,00 грн. та рахугків -
фактур №1666112 та № 1667835.

Також, ТОВ "Поліграфсистеми"
виписало на адресу ФОП ОСОБА_3
податкові накладні, а саме № 243 від 09.10.12
на суму ПДВ 1 709,69 грн. та № 611 від 22.10.12 на
суму ПДВ 7 876,50 грн.

Відповідно до платіжних доручень
ФОП ОСОБА_3 сплатив постачальнику ТОВ
"Поліграфсистеми" грошові кошти
(а.с.29-31).

Відповідно до договору № 426
оренди нежитлових приміщень від 20.12.11
між ТОВ «Поліграфсистеми» та ПАТ
«ЕФЕКТ», ТОВ «Поліграфсистеми»
орендувало нежитлові приміщення, у
тому числі і під склад, за адресою
АДРЕСА_2. Також ФОП ОСОБА_3 на підставі
договору № 422 оренди нежитлових
приміщень від 20.12.11 у 2012 році орендував
відповідно до договору № 238 від 20.12.13, у
ПАТ «ЕФЕКТ» нежитлові приміщення за
адресою АДРЕСА_2 в якості виробничих
приміщень.

Представник позивача під час
судових засідань повідомив суду, що
товар, отриманий від ТОВ
«Поліграфсистеми» є необхідним для
використання у власній господарській
діяльності , оскільки є розхідним
матеріалом , який використовується при
наданні послуг ламінування та
брошурування.

Судом встановлено, що копії долучених
до матеріалів справи податкових
накладних не мають дефектів форми,
змісту або походження, котрі в силу ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України, п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704, спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості.

Спір по справі виник з приводу
формування платником податків
податкового кредиту з ПДВ, а тому суд
при розгляді справи вважає за
необхідне керуватись п.198.1 ст.198
Податкового кодексу України , згідно
якої право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг (п.п."а"п.198.1 ст.198).

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

За правилами п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Позивачем до матеріалів справи надано
належні накладні та інші первинні
документи, які підтверджують виконання
договору .

Суд зазначає, що відповідачем не надано
жодних доказів на підтвердження того,
що на час укладення угод між позивачем
та його контрагентом , складання інших
первинних документів, позивач та його
контрагент не знаходились в єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців , а також не
були платниками податку на додану
вартість.

Відповідач в акті перевірки №
983/17.2-07/НОМЕР_2 від 21 березня 2013 року
посилається лише на акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Поліграфсистеми"
№100/22-217/37514607 від 21.01.13р., як на доказ
відсутності ознак реальності вчинення
господарських операцій , без
зазначення порушень, які виявлено саме
в діяльності позивача.

Суд також зауважує, що чинним
законодавством України на учасників
цивільно-правових відносин, які є
платниками податків, не покладено
обов'язку та не визначено право
перевірки відповідності законодавству
статусу контрагентів, в т.ч.
перебування за місцезнаходженням, та
дотримання ними вимог податкового
законодавства. Кожен платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. Статтею 198
ПК України не встановлено обмежень по
включенню до складу податкового
кредиту сум ПДВ по товарах, послугах
отриманих від продавця, в разі
порушення ним умов податкового
законодавства, за умови, що такий
продавець зареєстрований платником
податку на додану вартість, за
наявності належним чином оформлених
податкових накладних, та за наявності
фактичного здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг).

Крім того відповідачем не доведено про
обізнаність позивача щодо порушень ,
які могли бути допущені його
контрагентом - ТОВ "Поліграфсистеми" та
його контрагентом по ланцюгу при
здійсненні господарських операцій та
відображені в акті про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Поліграфсистеми" №100/22-217/37514607 від
21.01.13р.

Що стосується посилань відповідача в
акті перевірки на відсутність у
видаткових накладних ТОВ
"Політграфсистеми" дати складання,
судом встановлено наступне.

Видаткові накладні ТОВ
"Поліграфсистеми", за якими ФОП ОСОБА_3
отримав товар мають всі необхідні для
первинних документів реквізити, у тому
числі і дату складання.

Податкові накладні ТОВ
"Поліграфсистеми" також мають всі
необхідні реквізити у тому числі і дату
складання. ФОП ОСОБА_3 направив до
податкового органу Реєстр виданих та
отриманих податкових накладних за
жовтень 2012 року, де в розділі 2 "Отримані
податкові накладні" зазначені
податкові накладні, у тому числі і ТОВ
"Поліграфсистеми".

Таким чином, висновок податкового
органу про порушення позивачем норм
Податкового кодексу України не
відповідає встановленим обставинам
справи, через що, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 2, 8-14, 71, 72, 94, 160-163, 167, 186
КАС України, суд -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов Фізичної особи
- підприємця ОСОБА_3 до Західної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення -задовольнити у
повному обсязі.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
29.04.2013 р.

Стягнути з Державного бюджету (УДКСУ у
Червонозаводському районі міста
Харкова Харківської області, код 37999628,
МФО: 851011, Банк: ГУДКСУ у Харківській
області, р/р: 4011) на користь
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3
(адреса: АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_4 ) витрати
зі сплати судового збору у розмірі 182.70
грн. (сто вісімдесят дві
гривнісімдесят копійок).

Постанова може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного
провадження.

Повний текст постанови
виготовлено 14 серпня 2014 року.

Суддя
Шляхова О.М.