Справа № 326/1539/14-а
Суддя: Каряка Д. О.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/326/41/2014
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 серпня 2014 р.
м.
Приморськ

Приморський районний суд Запорізької
області в складі:

головуючого судді Каряки Д.О.,

при секретарі Сичовій Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Приморську
адміністративну справу за позовом
міського голови ОСОБА_1 до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області про скасування
постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить скасувати постанову старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області (далі по тексту -
ВПВР УДВС ГУЮ у Запорізькій області)
Соломенної К.В. №1071/6 від 30.08.2013, яка
затверджена начальником відділу
Тимофєєвою О.Г., про накладення на
нього, як міського голову, штрафу у
розмірі 680 грн., як незаконну.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідачем прийнято оскаржуване
рішення всупереч вимогам Закону
України «Про виконавче провадження».
Так, позивач зазначає, що міський
голова може діяти лише в межах
повноважень, наданих йому Конституцією
України та Законом України «Про
місцеве самоврядування», а в силу того,
що він не має юридичної можливості
виконати рішення Приморського
районного суду від 25.01.2012р, залишеного в
силі ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.10.2012р. у справі № 6-а/326/3/2013,
постанова про накладення штрафу в
розмірі 680 грн. є незаконною та підлягає
скасуванню.

В судове засідання позивач будучи
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи не з`явився, від
нього надійшла заява, в якій він
просить суд розглядати справу за його
відсутністю, на позовних вимогах
викладених в позовній заяві наполягає
та просить їх задовольнити (а.с.61).

Представник відповідача ВПВР УДВС ГУЮ
у Запорізькій області, будучи належним
чином повідомленим про час і місце
розгляду справи, в судове засідання не
з`явився, від нього надійшла заява про
розгляд справи без їх участі (а.с.57-59).

Технічну фіксацію процесу суд не
застосовував, та проводить розгляд
справи в порядку письмового
провадження за вимогами ч. 6 ст. 128 КАС
України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
докази, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Рішенням сесії Приморської міської
ради №15 від 12.01.2011 внесено зміни до
структури чисельності та штатного
розпису виконавчого апарату
Приморської міської ради, якими не
передбачено посади керуючого справами
(секретаря виконкому) (а.с.19-20).

На виконання зазначеного рішення
міським головою Приморської міської
ради ОСОБА_1 08.04.2011 було видано
розпорядження №341 про звільнення
ОСОБА_5, яка займала скорочену посаду.

Постановою Приморського районного
суду від 25.01.2012р., яке залишене в силі
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 01.10.2012, задоволено позов прокурора
Приморського району в інтересах ОСОБА_5
до Приморської міської ради та до
міського голови, та:

- скасовано розпорядження Приморського
міського голови №34/1 від 08.04.2011р. про
звільнення керуючої справами
(секретаря виконкому) ОСОБА_5 з роботи
на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у
зв'язку з скороченням штату;

- зобов'язано Приморського міського
голову ОСОБА_1 поновити ОСОБА_5 на
посаді керуючої справами (секретаря
виконкому);

- стягнуто з Приморської міської ради
на користь ОСОБА_5 середній заробіток
за час вимушеного прогулу в розмірі 21
503,51 грн. (а.с.8).

На підставі вказаного рішення, 22.01.2013 у
справі № 2а-2/12 Приморським районним
судом Запорізької області видано
виконавчий лист.

30.01.2013 ВПВР УДВС ГУЮ у Запорізькій
області відкрито виконавче
провадження в частині поновлення на
роботі.

Відповідно до ст. 1 Закону України від
21.04.1999 № 606-ХІV «Про виконавче
провадження» (далі - Закон 606-ХІV)
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 2 Закону № 606-ХІV
зазначено, що примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу» (далі -
державні виконавці).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 606-ХІV
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11
Закону № 606-ХІV).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 75 Закону № 606-ХІV
після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення,
державний виконавець перевіряє
виконання рішення не пізніше ніж на
наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог
без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону і
не пізніше п'яти робочих днів з дня його
накладення повторно перевіряє стан
виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на боржника повторно
накладається штраф у порядку,
встановленому статтею 89 цього Закону.

Статтею 89 Закону № 606-ХІV встановлено,
що у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, та рішення
про поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання. У
разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

Аналізуючи вищевикладену статтю, суд
приходить до висновку, що законодавець
передбачив єдину підставу, за якої
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу -
невиконання рішення без поважних
причин (частина перша ст. 89 Закону №
606-ХІV).

Як видно зі змісту оскаржуваної
постанови про накладення штрафу,
листом від 08.02.2013 позивач повідомив
відповідача про те, що рішенням сесії
№ 15 від 12.01.2011 внесено зміни до
структури та чисельності та штатного
розпису виконавчого апарату
Приморської міської ради. У
відповідності до вищезазначених
документів посади - керуючого справами
(секретаря виконкому) не передбачено. У
зв'язку з чим виконати рішення не має
законних підстав.

11.03.2013, керуючись ст. 34 Закону № 606-ХІV,
державний виконавець звернувся до
Приморського районного суду з заявою
про встановлення чи зміну порядку і
способу виконання шляхом
постановлення судом: зобов'язання
Приморського міського голову ОСОБА_1
поновити ОСОБА_5 на роботі у зв'язку з
відсутністю посади, з якої вона
звільнена, на рівноцінну посаду з
врахуванням кваліфікації та стажу
роботи ОСОБА_5 за згодою працівника.

На виконання судового рішення, міським
головою Приморської міської ради
ОСОБА_1 04.06.2013 було скасовано
розпорядження №34/1 від 28.01.2011 про
звільнення ОСОБА_5 з роботи та винесено
на розгляд чергової сесії Приморської
міської ради питання про внесення змін
до структури виконавчого апарату.

02.07.2013 Приморська міська рада своїм
рішенням відмовилась внести зміни до
штатного розпису в частині поновлення
посади керуючої справами (секретаря
виконкому), мотивуючи своє рішення
скороченням функцій виконавчого
комітету та у зв'язку з відсутністю
коштів на утримання означеної посади.

Листом від 03.07.2013 позивач повідомив
відповідача, що рішенням сесії
Приморської міської ради від 02.07.2013 у
внесенні змін до структури та
чисельності виконавчого апарату
відмовлено міському голові в
затвердженні нового штатного розпису,
рішення Приморської міської ради № 15
від 12.01.2011 залишено без змін.

08.08.2013 до ВПВР УДВС ГУЮ у Запорізькій
області надійшла ухвала Приморського
районного суду Запорізької області від
02.08.2013 по справі № 6-а/326/3/2013, якою у
задоволенні заяви державного
виконавця від 11.03.2013 - відмовлено.

Зокрема в ухвалі вказано, що зміна
встановленого законом порядку
виконання рішення є неприпустимою, так
як цим фактично змінюється зміст
рішення, що за статтями 13-13 КАС України
є неприпустимим. Щодо встановлення
способу виконання рішення, шляхом
пропонування іншої посади ОСОБА_5, то в
судовому засідання вона такого не
підтримала, наполягала на відновленні
її на посаді з якої її звільнено, та
крім цього втручання в
адміністративно-розпорядчі функції
органу місцевого самоврядування
виходить за межи повноважень суду, що
передбачені статтею 2 КАС України.

На підставі вказаної ухвали, 09.08.2013р.
державним виконавцем поновлено
виконавче провадження, про що винесена
відповідна постанова.

09.08.2013 на адресу боржника направлена
вимога з приводу виконання рішення
суду, боржника зобов'язано у строк до
22.08.2013р. виконати рішення суду та надати
підтверджуючі документи з приводу
виконання. Виконавчі дії на період з
09.08.2013 по 22.08.2013 було відкладено, про що
винесена відповідна постанова.

30.08.2013 на підставі зазначених норм
Закону України «Про виконавче
провадження» за невиконання
виконавчого листа № 2а-2/2012 від 22.01.2013,
виданого Приморським районним судом
Запорізької області, накладено штраф
на Приморського міського голову ОСОБА_1
у розмірі 680,00 грн.

Судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання
усіма органами державної влади,
органами місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, установлену
законом. Зазначена норма є логічним
відтворенням принципу правосуддя щодо
обов'язковості виконання судових
рішень на території України,
закріпленого в Конституції України
(стаття 124).

Згідно статті 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Запорізькій
області діяв у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», виніс постанову про
накладення штрафу за невиконання
рішення суду обґрунтовано, оскільки
позивачем не надано доказів поважності
причин невиконання постанови
Приморського районного суду у
встановлений державним виконавцем
строк, а відтак не підлягають
задоволенню позовні вимоги про
скасування постанови про накладення
штрафу в розмірі 680,00 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку (ч.3 ст.2 КАС України).

Частиною першою статті 11 КАС України
встановлено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що оскаржувана
позивачем постанова про накладання
штрафу не підлягає скасуванню,
оскільки відповідає вимогам закону,
прийнята в межах та у спосіб
передбачений Конституцією України,
законами України та підзаконними
нормативно-правовими актами, доводи
позивача є такими, що не відповідають
фактичним обставинам справи та не
спростовують тверджень відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 2, 6, 17, 70, 71, 128, 158-163, 167 КАС України,
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Копію постанови направити сторонам по
справі.

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
за правилами, встановленими ст. ст. 185 -187
Кодексу адміністративного судочинства
України, в 10 діб.

Суддя
підпис Д.О.
Каряка

З оригіналом згідно: суддя
Д.О. Каряка

11.08.2014