Справа № 815/4031/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

815/4031/14

Справа № 815/4031/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2014 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токмілової Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Дочірнього підприємства “УМіТ” Відкритого акціонерного товариства “Одестрансбуд” про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Дочірнього підприємства “УМіТ” Відкритого акціонерного товариства “Одестрансбуд” про стягнення заборгованості у розмірі 9762 грн..

Представник позивача підтримав адміністративний позов у повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився та враховуючи приписи ст. 35 КАС України про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином та завчасно.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі неприбуття відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Отже, згідно вимог ч.6 ст. 128 КАС України, справа розглянута в порядку письмового провадження.

З огляду на вищезазначене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

Відтак, суд дійшов висновку, що спір підлягає вирішенню на підставі наявних у матеріалах справи доказів, оскільки вони повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин.

Розглянувши подані позивачем документи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, яким обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено наступне.

Дочірнє підприємство “Управління механізації та транспорту” Відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва “Одестрансбуд” має статус юридичної особи та перебуває на обліку як платник податків в Державній податковій інспекції у Малиновському районі м.Одеси.

Вказаним актом перевірки зафіксовано порушення підприємством позивача п. 4.5. ст. 4, пп. 7.4.1., 7.4.4. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, а саме: перевіркою відображення у рядку 16.2. Декларації з податку на додану вартість “Коригування податкового кредиту згідно з п. 4.5. ст. 4 Закону” показників за період з 01.10.2008 року по 30.09.2009 року у загальній сумі “ 978 000 грн.”, встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операції з повернення товарів продавцям та грошових коштів у зв’язку з перерахунку вартості товарно-матеріальних цінностей. Розрахунки коригування сум ПДВ надані до податкового органу за формою, затвердженою наказом ДПА України від 30.05.1997 року № 166 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) до основних декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2008 року, грудень 2008 року, квітень 2009 року та серпень 2009 року. Проведеною перевіркою відображення показників встановлено, що підприємством позивача завищено податковий кредит в серпні 2009 року на суму 6508 грн., у зв’язку з коригуванням податкового кредиту без отримання від постачальників товарів (робіт, послуг) розрахунку коригування кількісних і вартісних показників. Позивачем не було надано до перевірки інших розрахунків коригування кількісних і вартісних показників, отриманих підприємством в серпні 2009 року. В результаті чого підприємством завищено податковий кредит по рядку 16.2 Декларації з податку на додану вартість за серпень 2009 року на суму 6 508 грн.

Судом встановлено, що вказаний акт підписаний начальником ДП “УМІТ”ВАТ “Одестрансбуд” без зауважень, також начальником підприємства відповідача своїм підписом було підтверджено, що первинні, бухгалтерські та інші документи, використані при проведенні перевірки, достовірні, надані в повному обсязі, а додаткові (інші) документи, що свідчать про діяльність суб’єкта господарювання (спростовують викладені в акті перевірки факти) за період, що перевірявся, відсутні.

Судом встановлено, що станом на 06.06.2014р. згідно довідки-розрахунку заборгованості до бюджету ДП «УМІТ» ВАТ «Одестрансбуд» сума загальної заборгованості ДП «УМІТ» ВАТ «Одестрансбуд» з податку на додану вартість становить 164 156,69 грн.

Також судом встановлено, що постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2013 року у справі №815/2289/13-а за позовом Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Одеської області Державної податкової служби до Дочірнього підприємства «Управління механізації та транспорту” відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва “Одестрансбуд” про стягнення заборгованості по податку на додану вартість 154394,69 грн з Дочірнього підприємства «Управління механізації та транспорту” відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва “Одестрансбуд” стягнуто заборгованість по податку на додану вартість 154394,69 (сто п’ятдесят чотири тисячі триста дев’яносто чотири гривень 69 коп.).

Згідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 20.1.34 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 Податкового кодексу України, сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 14.1.39 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до абз.4 п.56.18 ст.56 ПК при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов'язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ДП «УМІТ» ВАТ «Одестрансбуд» 10.02.2011р. ДП «УМІТ» ВАТ «Одестрансбуд» подало апеляційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 січня 2011 року у справі № 2а-6310/10/1570. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011р. апеляційну скаргу залишено без задоволення а постанову Одеського окружного адміністративного суду – без змін. Ухвала набрала законної сили 01.11.2011р.

Згідно п.57.3. ст.57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму грошового зобов'язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У відповідності до п.1 ст.38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 95.3, 95.4 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктом 95.1. ст.95 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.2ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Порядок направлення податкової вимоги встановлений ст.59 ПК України, відповідно до якого у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов'язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов'язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов'язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Таким чином, обов'язковою умовою стягнення податковим органом податкового боргу з розрахункових рахунків платника податків є надіслання йому податкової вимоги на суму боргу, який у нього виник та сплив 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем винесено податкову вимогу №1/95 від 15.12.2009 року на суму 119679,72 грн. Податкова вимога відправлена відповідачеві 17.02.2011 р та вручена представнику відповідача 24.02.2011 року.

На момент розгляду справи доказів сплати відповідачем податкового боргу до суду не надавались.

Згідно з ч.1 ст.69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивач довів суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та надав необхідні докази, в підтвердження своїх позовних вимог.

З урахуванням встановлених фактів, оцінюючи надані представником позивача у справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, такими, які підтверджені доказами та відповідають чинному законодавству України, а отже сума заборгованості по податку на додану вартість у розмірі 9 762,00 грн. має бути стягнута на користь Державного бюджету України в судовому порядку.

Оскільки спір вирішено на користь суб’єкта владних повноважень, звільненого від сплати судового збору, а також за відсутністю витрат позивача – суб’єкта владних повноважень, пов’язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), згідно з ч. 2, 4 ст. 94 КАС України стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись Податковим кодексом України, ст.ст.2,4,7,8,9,11,14,71,86,158 - 163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси Головного управління Міндоходів в Одеській області до Дочірнього підприємства “Управління механізації та транспорту” відкритого акціонерного товариства транспортного будівництва “Одестрансбуд” про стягнення заборгованості у розмірі 9762, 00 грн. (дев’ять тисяч сімсот шістдесят дві гривні) по податку на додану вартість – задовольнити повністю.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції в порядку та строки, передбачені ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 254 КАС України.

Суддя Л.М.Токмілова