Справа № 803/633/14
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 р.
Справа № 876/5077/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
«Рожищенська меблева фабрика» на
постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Ківерцівської об»єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Волинській області до
Відкритого акціонерного товариства
«Рожищенська меблева фабрика» про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна, що перебуває у податковій
заставі, -

В С Т А Н О
В И В:

В квітні 2014 року позивач - Ківерцівська
об»єднана державна податкова
інспекція ГУ Міндоходів у Волинській
області (далі - Ківерцівська ОДПІ)
звернулася в суд до Відкритого
акціонерного товариства «Рожищенська
меблева фабрика» (далі - ВАТ
«Рожищенська меблева фабрика») з
позовом надання дозволу на погашення
суми податкового боргу, за рахунок
майна боржника в сумі 106 864,71 грн..

Позовну заяву мотивовано тим, що
позивачем пред»явлено позов про
стягнення податкового боргу, 12.12.2013
року даний позов задоволено, проте у
зв»язку з відсутністю коштів на
рахунках боржника, про що свідчать
інкасові доручення надіслані до банків
в яких обслуговується платник
податків, не призвело до погашення
такого боргу.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 29 квітня 2014
року позов задоволено. Надано
Ківерцівській ОДПІ дозвіл на погашення
усієї суми податкового боргу в розмірі
106 864, 71 грн. за рахунок майна ВАТ
«Рожищенська меблева фабрика», що
перебуває у податковій заставі.

Не погодившись із даним рішенням, його
оскаржив відповідач, який у своїй
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

В обґрунтування апеляційних вимог
посилається на те, що матеріали справи
не містять відомостей про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень майна,
термін дії застави не може становити
більш ніж три роки, та зазначає, що в
акті опису активів відсутня детальна
характеристика кожного предмета.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апелянта у їх
сукупності, приходить до переконання,
що апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ВАТ «Рожищенська меблева фабрика»
зареєстроване як юридична особа
Рожищенською районною державною
адміністрацією 11.08.1994 року, та
перебуває на обліку Ківерцівської ОДПІ
з 12.08.1994 року.

Згідно довідки Ківерцівської ОДПІ
станом на 24.03.2014 року за ВАТ
«Рожищенська меблева фабрика»
рахується податковий борг в сумі 106 864,71
грн., в тому числі: податок на додану
вартість - 32 357,31 грн., земельний податок
- 72 297,40 грн., плата за користування
надрами - 2 210 грн..

Даний борг виник на підставі: несплати
узгоджених сум податкових зобов»язань
з податку на додану вартість в сумі - 28
181,00 грн., несплати пені нарахованої за
невчасну сплату податку в сумі 2 288,51
грн., несплати застосованих штрафних
санкцій за несвоєчасну сплату податку
в сумі 1 717,80 грн., несплати застосованих
штрафних санкцій за порушення
граничного терміну подання звітності в
сумі 170 грн.; несплачених узгоджених сум
податкових зобов»язань з земельного
податку в сумі 72 297,40 грн. в т.ч.: по
розрахунках земельного податку №900164414
від 30.01.2011 року в сумі 18 590,76 грн., по
розрахунках земельного податку №904097873
від 08.02.2012 року в сумі 24 787,68 грн., по
розрахунках земельного податку №
від 17.02.2013 року в сумі 24 787,68 грн., по
розрахунках земельного податку №
від 19.02.2014 року в сумі 4 131,28 грн.;
несплати застосованої штрафної
санкції за порушення граничних
термінів подання звітності в сумі 2 210
грн..

Відповідно до підп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК
України, грошове зобов»язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов»язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв»язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України,
податкове зобов»язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Податковий борг, у відповідності до
підп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, - це сума
узгодженого грошового зобов»язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов»язання.

Згідно з п.87.2 ст.87 ПК України, джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.95.1 і п.95.2 ст.95 ПК
України, орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

З матеріалів справи видно, що позивачем
надсилались на адресу ВАТ «Рожищенська
меблева фабрика» податкові вимоги №1/5
від 18.03.2009 року, №2/29 від 19.05.2009 року
відповідно до яких сума боргу
становила 4 631,58 грн. та 12 431,34 грн..

Також п.59.5 ст.59 ПК України передбачено,
що у разі якщо у платника податків,
якому надіслано (вручено) податкову
вимогу, сума податкового боргу
збільшується (зменшується), погашенню
підлягає вся сума податкового боргу
такого платника податку, що існує на
день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги, сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Скерованими інкасовими дорученнями
щодо стягнення суми заборгованості із
банківських рахунків платника,
внаслідок вжитих заходів сума
заборгованості не була погашена.

Відповідно до ст..89 Податкового кодексу
України право податкової застави
виникає у разі: несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов»язання, самостійно
визначеної платником податків у
податковій декларації, - з дня, що
настає за останнім днем зазначеного
строку; несплати у строки, встановлені
цим Кодексом, суми грошового
зобов»язання, самостійно визначеної
контролюючим органом, - з дня
виникнення податкового боргу.

Враховуючи положення цієї статті право
податкової застави поширюється на
будь-яке майно платника податків, яке
перебуває в його власності
(господарському віданні або
оперативному управлінні) у день
виникнення такого права і балансова
вартість якого відповідає сумі
податкового боргу платника податків,
крім випадків, передбачених пунктом 89.5
цієї статті, а також на інше майно, на
яке платник податків набуде прав
власності у майбутньому.

Акт опису майна, на яке поширюється
право податкової застави, складається
податковим керуючим у порядку та за
формою, що затверджені центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Податковим керуючим податкового
органу складено акт опису майна №1 від
24.06.2009 року, що перебуває у власника
платника податку.

У відповідності до абз. 2 п. 95.3 ст. 95 ПК
України, орган державної податкової
служби звертається до суду щодо
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі.

Відповідачем суду доказів в
підтвердження факту вжиття заходів
щодо погашення заборгованості перед
бюджетом не представлено, не надано
доказів в спростування вимог позивача.

Колегія суддів апеляційної інстанції
критично ставиться до покликання
апелянта, що в матеріалах справи не
міститься відомостей про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень майна,
оскільки не надано підтверджень
відсутності реєстрації опису активів,
на які поширюється право податкової
застави.

Твердження апелянта про звільнення
активів платника з податкової застави
з дня закінчення строків позовної
давності щодо такого податкового боргу
є безпідставними, оскільки згідно
підпункту «г» пункту 6.1 «Порядку
застосування податкової застави
органами державної податкової служби»,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України №338
від 28.08.2001 року (чинним на момент
виникнення спірних правовідносин)
активи платника податків звільняються
з-під податкової застави з дня
закінчення строків позовної давності
щодо такого податкового боргу. Проте,
як видно даний борг виник ще у 2009 році
та по даний час не припинявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі
приписи та фактичні обставини справи,
колегія суддів прийшла до переконання,
що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими, а
тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів апеляційної інстанції
приходить до висновку, що судом першої
інстанції ухвалено законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства «Рожищенська
меблева фабрика» залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 29
квітня 2014 року у справі №803/633/14 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили, а у разі складення
ухвали в повному обсязі відповідно до
ст. 160 КАС України - з дня складення
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя :
Л.Я. Гудим

Судді:
О.М. Довгополов

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 13.08.2014 року.