Справа № П/811/1718/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № П/811/1718/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючої - судді Нагібіної Г.П.
при секретарі - Дигас В.М.
представника відповіадча - Гладуняк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 до Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про скасування рішення, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ФОП ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом
про скасування рішення ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області про
застосування фінансових санкцій від
11.03.2014 р. №000008/11-28-21, яким застосовно
штраф в розмірі 6800,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що оскаржуване
рішення винесено відповідачем на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення МВС
від 08.10.2013 року серії КД №000955 за
порушення вимог п.2 ч.1 ст.15-3 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» в частині
реалізації тютюнових виробів особі,
яка не досягла 18 років.

Позивач вважає, що вказане рішення
прийнято без достатніх правових
підстав, оскільки відповідачем за
основу взято протокол про
адміністративне правопорушення, тоді
як підставою для застосування
фінансових санкцій може бути лише
постанова про накладення
адміністративного стягнення. Крім
того, позивач зазначила, що протокол
взагалі складений з порушенням вимог
чинного законодавства про
адміністративні правопорушення,
оскільки фактично тютюнові вироби
неповнолітній особі реалізувала не
вона, а її неповнолітній внук, якому
згоди на таку реалізацію вона не
давала.

В судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала із
зазначених підстав та повідомила суду,
що після того, як в магазин зайшли
працівники міліції її онук заперечував
факт реалізації цигарок у зв'язку з чим
вчинилась сварка між онуком та
працівниками міліції, які погрозували
адміністративним арештом на 15 діб. Для
того, щою уникнути арешту онука,
позивач сказала, що підпише усі
документи, тільки щоб не чіпали її
онука. Крім того позивач повідомила
суду, що дана сварка почалась після
того, як онук, заперечуючи факт продажу
неповнолітній особі цигарок, хотів
змінамати працівників міліції на
мобільний телефон.

Представник відповідача заперечував
проти задоволення адміністративного
позову, надавши суду заперечення на
позов, які обґрунтовані тим, що
оскаржуване рішення прийнято на
підставі та в межах норм закону.

Свідок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, повідомив
суду, що він є онуком позивача і 18.10.2013 р.
був в магазині, оскільки його попросили
родичі допомогти прибрати в магазині.
До магазину зайшов хлопець, який
попросив продати йому цигарки, які
свідок відмовився продавати, оскільки
хлопець не пред'явив паспорт. Після
того, як хлопець вийшов з магазину, до
магазину зайшли два працівника
міліції, які сказали, що, начеб - то
свідок продав цигарки неповнолітній
особі. Свідок почав сперечатись з
працівниками міліції, оскільки він не
продавав цигарки неповнолітній особі,
на що працівники міліції почали
залякувати його адміністративним
арештом на 15 діб.

Свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснив
суду, що він є фізичною особою -
підприємцем та здійснює свою
підприємницьку діяльність в одному
магазині з позивачкою, та є її
чоловіком. В день процедення перевірки,
в магазині проводилось придирання та
вивозка холодильників. Свідок
зазначив, що він не бачив, як до
магазину зайшов хлопець та не чув
розмови свого онука з ним, проте, після
того, як в магазин зайшли працівники
міліції - ОСОБА_3 заперечив факт продажу
цигарок неповнолітній особі, у зв'язку
з чим почалась сварка між його онуком
та працівниками міліції.

Дослідивши подані позивачем документи
і матеріали, заслухавши пояснення
позивача, представника відповідача та
свідків, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 22.07.1994 р. зареєстроване в якості
суб'єкта господарювання виконавчим
комітетом Знам'янської міської ради
Кіровоградської області, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію Серія НОМЕР_1 (а.с.7).
Відповідно до ліцензії серії НОМЕР_2,
виданої Головним управлінням
Міндоходів України у Кіровоградській
області, позивач має право на роздрібну
торгівлю тютюновими виробами (а.с. 9).

ГУ Міндоходів у Кіровоградській
області у розумінні статті 3 КАС
України є суб'єктом владних
повноважень, рішення якого оскаржено.

В ході оперативно-профілактичного
відпрацювання попередження продажу
алкогольних напоїв та тютюну
неповнолітнім, працівником
Знам'янського МВ УМВС України в
Кіровоградській області виявлено факт
продажу тютюнових виробів
неповнолітній особі, про що складено
адміністративний протокол відносно
громадянки ОСОБА_1 за порушення ч.2 ст.156
КУпАП (а.с.11). Копії адміністративних
матеріалів направлені відповідачу.

На підставі вищезазначених матеріалів
відповідач прийняв рішення про
застосування фінансових санкцій від
11.03.2014 р. №000008/11-28-21, яким до позивача
застосовано штраф у розмірі 6800 грн.
(а.с.19)

Правомірність та обґрунтованість
оскаржуваного рішення є предметом
спору, який передано на вирішення суду.

Рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій прийнято з огляду
на те, що до відповідача надійшли
матеріали про адміністративне
правопорушення, а саме: протокол про
адміністративне правопорушення за ч.2
ст.156 КУпАП КД №000955 від 08.10.2013 р. з
письмовими поясненнями гр. ОСОБА_1 та
ОСОБА_5

Тобто, як зазначав представник
відповідача, з огляду на те, що факт
реалізації тютюнових виробів (сигарет
«Бонд») був встановлений працівником
міліції, який склав адміністративний
протокол та письмовими поясненнями
неповнолітньої особи ОСОБА_5 відтак
відповідач прийняв оскаржуване
рішення.

Основним нормативно-правовим актом,
яким регулюються спірні
правовідносини є Закон України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» від 19.12.1995 року
№481/95-ВР (у редакції, чинній на день
проведення перевірки, винесення
спірних рішень) (далі - Закон №481-ВР).

Статтею 16 Закону №481-ВР передбачено, що
контроль за дотриманням норм цього
Закону здійснюють органи, які видають
ліцензії, а також інші органи в межах
компетенції, визначеної законами
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15-3 цього Закону
забороняється продаж пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

За ч. 4 ст. 15-3 вказаного Закону продавець
пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових або тютюнових виробів
зобов'язаний отримати у покупця, який
купує пиво (крім безалкогольного),
алкогольні напої, слабоалкогольні
напої, вина столові або тютюнові
вироби, паспорт або інші документи, які
підтверджують вік такого покупця, якщо
у продавця виникли сумніви щодо
досягнення покупцем 18-річного віку.

Зміст приведених норм свідчить про
запровадження законодавцем
імперативної заборони на продаж пива
(крім безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18-ти років.

Згідно із абз. 9 ч. 2 статті 17 Закону
№481-ВР до суб'єктів господарювання
застосовуються фінансові санкції у
вигляді штрафів у разі порушення вимог
статті 15-3 цього Закону у розмірі 6800
гривень.

Порядок застосування фінансових
санкцій (далі - Порядок), передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів», затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 02
червня 2003 року № 790.

Відповідно до п. 5 Порядку підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є, зокрема,
матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Як убачається з матеріалів справи,
доказами на підтвердження реалізації
тютюнового виробу особі, яка не досягла
18 років, є матеріали перевірки,
проведеної правоохоронним органом, а
саме: протокол про адміністративне
правопорушення КД№0009555 та пояснення
неповнолітнього ОСОБА_5

Вказаний штраф позивачка сплатила в
повному обсязі, що підтверджується
квитанцією №4 від 14.11.2013 року (а.с.50).

В даному випадку оскаржуване рішення
прийняті саме на підставі матеріалів
правоохоронних органів, в яких
відображено факт реалізації
тютюнового виробу неповнолітній особі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Пункт 2 частина 1 статті 15-3 Закону
України "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів",
передбачає заборону продажу пива (крім
безалкогольного), алкогольних,
слабоалкогольних напоїв, вин столових
та тютюнових виробів особам, які не
досягли 18 років.

Позивач при здійсненні господарської
діяльності застосовує реєстратор
розрахункових операцій.

Водночас, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази того, що факт продажу
цигарок «Бонд» неповнолітній особі
дійсно мав місце, тобто, відсутній
фіскальний чек про продаж тютюнового
виробу.

До позивача застосовано штраф у зв'язку
з реалізацією тютюнових виробів
неповнолітній особі, а тому, як на думку
суду в судовому засіданні підлягає
перевірці факт такої реалізаці,
доказом якої є фіскальний чек.

Суд не приймає як доказ реалізації
тютюнових виробів посилання
відподівача на постанову про
притягнення до адміністративної
відповідальності, оскільки, дані
обставини не є беззаперечним доказом
реалізації тютюнових виробів.

Враховуючи відсутність доказів щодо
реалізації позивачем тютюнових
виробів неповнолітній особі, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог позивача щодо
скасування оскаржуваного рішення.

Крім того, суд зауважує наступне.

Згідно пункту 61.1 статті 61 Податкового
Кодексу України, податковий контроль -
система заходів, що вживаються
контролюючими органами з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів, а також дотримання
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

Пунктом 116.1 статті 116 Податкового
Кодекс України визначено, що у разі
застосування контролюючими органами
до платника податків штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) за
порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
такому платнику податків надсилаються
(вручаються) податкові повідомлення -
рішення.

До позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції за порушення
законодавства контроль за дотриманням
якого належить податковому органу.
Проте, всупереч пункту 116.1 статті 116
Податкового Кодексу України,
відповідачем винесене не податкове
повідомлення-рішення, а рішення про
застосування фінансових санкцій, що на
думку суду є самостійною підставою для
визнання оскаржуваного рішення про
застосування фінансових санкцій
протиправним та його скасування.

Водночас статтею 113 Податкового
кодексу України передбачено, що
штрафні (фінансові) санкції
застосовуються також і за порушення
вимог іншого, крім податкового,
законодавства, якщо контроль за
дотриманням відповідних норм
покладено на контролюючі органи.

Таким чином, обов'язком контролюючих
органів у розумінні Податкового
кодексу України є визначення суми
грошових зобов'язань у вигляді
штрафних санкцій за порушення норм
іншого, крім податкового,
законодавства, якщо контроль за
дотриманням відповідних норм
покладений на контролюючі органи.

Зазначене поширюється також і на
санкції за порушення норм
законодавства, що регулює обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, оскільки контроль за
дотриманням відповідних норм
покладено на органи доходів і зборів
України.

При цьому відповідно до підпункту 14.1.39
пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу
України грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

З наведеного визначення випливає, що
поняття грошового зобов'язання охоплює
всі суми коштів, які підлягають сплаті
як штрафні санкції за порушення вимог
законодавства, дотримання якого
контролюють контролюючі органи. Не є
винятком і штрафні санкції за
порушення законодавства, яке регулює
обіг спирту етилового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів.

З огляду на аналіз викладених
законодавчих приписів контролюючий
орган у разі виявлення порушення вимог
законодавства, яке регулює обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, якщо таке порушення тягне за
собою визначення грошових зобов'язань
у вигляді
адміністративно-господарських
санкцій, зобов'язаний прийняти
податкове повідомлення-рішення.

Тому прийняття будь-яких інших рішень
контролюючим органом у розумінні
Податкового кодексу України в разі
виявлення порушення вимог
законодавства, що регулює обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, суперечитиме Податковому
кодексу України.

Дані висновки викладені в листі Вищого
Адміністративного суду від 28.03.2014 р.
№375/11/14-14.

Враховуючи вищеописане, суд дійшов
висновку, що оскаржуване рішення
підлягає скасування, як з підстав
недоведеності факту реалізації
тютюнових виробів неповнолітній особі,
а також з підстав невідповідності
винесеного рішення вимогам
податкового законодавства. Тобто
рішення про застосування фінансових
санкцій від 11.03.2014 р. №000008/11-28-21 підлягає
скасуванню з двох підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд дійшов висновку, що відповідач
приймаючи оскаржуване рішення діяв не
на підставі та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, а відтак, адміністративний
позов належить задовольнити.

У відповідності до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивач при звернення до суду сплатив
судовий збір у загальному розмірі 109,62
грн., що підтверджується квитанцією №43
від 16.06.2014 р. (а.с.32), тому сума
сплаченого судового збору підлягає
поверненню з Державного бюджету
України.

Керуючись ст. ст. 2,17, 71, 86, 94, 158 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 до Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про
скасування рішення задовольнити
повністю.

Скасувати рішення про застосування
фінансових санкцій Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 11 березня
2014 р. №000008/11-28-21, яким застосовано штраф
у розмірі 6800 грн.

Присудити фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 109,62 грн. з
Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому статтею 254 КАС
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі,
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови суду, апеляційної
скарги через Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П.
Нагібіна