Справа № 816/2346/14
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 р.Справа № 816/2346/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на Ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
18.06.2014р. по справі № 816/2346/14

за позовом ОСОБА_1

до Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції Полтавської області

про визнання протиправними та
скасування постанов,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовом до Автозаводського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції, в якому просив визнати
протиправним в скасувати постанову від
19.03.2014 року про відкритті виконавчого
провадження №42560007, а також постанову
від 14.04.2014 року про арешт майна боржника
та оголошення заборони його відчуження
у виконавчому провадженні №42560007.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.06.2014 року
відмовлено у відкритті провадження за
позовом ОСОБА_1 до Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції про визнання протиправними та
скасування постанов.

Повернуто ОСОБА_1 з Державного бюджету
України сплачену згідно квитанції від
13.06.2013 року суму судового збору в
розмірі 182, 70 грн.

Позивач, ОСОБА_1, не погодившись з
рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати ухвалу Полтавського
окружного адміністративного суду від
18.06.2014 і направити справу до
Полтавського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на те, що висновок
суду першої інстанції про непоширення
юрисдикції адміністративних судів на
даний спір є помилковим.

Відповідно до вимог ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства дана
справа розглядається в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
доводів апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову у
відкритті апеляційного провадження
суд першої інстанції виходив з того, що
між сторонами виник спір, вирішення
якого знаходиться поза межами
юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до п.4 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) суддя після
одержання позовної заяви з'ясовує, чи
належить позовну заяву розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Частиною 1 статті 181 КАС України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Колегія суддів зазначає, що справи про
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби розглядаються
адміністративним судом, якщо розгляд
таких справ законом не віднесено до
юрисдикції іншого суду.

Згідно ч. 4 ст. 82 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ч. 2 статті 8 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягувачем є фізична або юридична
особа, на користь чи в інтересах якої
видано виконавчий документ. Боржником
є фізична або юридична особа, визначена
виконавчим документом.

Колегія вважає за необхідне зазначити,
що згідно п. 8 постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 року №3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» до юрисдикції
адміністративних судів належать
справи щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби при виконанні вироків судів у
частині, що підлягає примусовому
виконанню державною виконавчою
службою (про стягнення штрафів,
конфіскацію майна тощо), за винятком
справ за позовами сторін виконавчого
провадження.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 є стороною виконавчого
провадження за №42560007 (боржник),
виконавчий лист видано на виконання
вироку Центрального районного суду м.
Сімферополя АРК від 31.10.2013 року , яким
задоволено цивільний позов у
кримінальній справі.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що юрисдикція
адміністративного суду не поширюється
на позовні вимоги по даній справі,
оскільки такі вимоги не мають
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства
України передбачено, що суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі, якщо заяву не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, щодо того, що спір між
сторонами по даній справі знаходиться
поза межами юрисдикції
адміністративного суду, а тому рішення
суду першої інстанції про відмову у
відкритті апеляційного провадження за
позовом ОСОБА_1 до Автозаводського
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції про визнання протиправними та
скасування постанов є обґрунтованим та
правомірним.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала
Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.06.2014 року
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта - ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
199, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного
адміністративного суду від 18.06.2014р. по
справі № 816/2346/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.