Справа № 816/2645/14
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2645/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Молодецького Р.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лі Н. А.,

представника позивача - Кожушко Т. О.,
Кондратюк Т. П.,

представника відповідача - Олійник А.
А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Новосанжарському районі
Полтавської області до
Новосанжарського міжрайонного
управління водного господарства про
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

07 липня 2014 року позивач Управління
Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Новосанжарського
міжрайонного управління водного
господарства про відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій,
призначений згідно списку № 2 за період
з березня 2008 року по лютий 2013 року у
розмірі 17 005 грн. 61 коп.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що відповідач в
порушення вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" несвоєчасно сплачує
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених за
списком № 2 до Пенсійного фонду
України, у зв'язку із чим за період з
березня 2008 року по лютий 2013 року у
відповідача виникла заборгованість в
сумі 17 005 грн. 61 коп. Вказана
заборгованість, за твердженням
позивача, виникла у зв'язку з
виявленням помилки в обчисленні
пільгової пенсії, тому відповідні
розрахунки фактичних витрат на виплату
на доставку пенсій відповідачу не
виставлялись. Після приведення у
відповідність до чинного
законодавства пенсійної справи,
відповідачу були надіслані розрахунки
фактичних витрат на виплату на
доставку пенсій, які, на момент
звернення до суду з даним позовом, не
були відшкодовані. Представники
позивача у судовому засіданні позовні
вимоги підтримали.

Представник відповідача у задоволенні
позову просив відмовити. В письмових
запереченнях відповідач зазначив, що
Новосанжарським МУВГ розрахунки
проводились згідно вимог
законодавства та розрахунків, які
надсилались позивачем.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що Новосанжарське
міжрайонне управління водного
господарства (ідентифікаційний код
01033705, місцезнаходження: пров.
Слюсарний, 3, смт. Нові Санжари,
Полтавська область, 39300) зареєстроване
як юридична особа та перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Новосанжарському районі
Полтавської області.

За Новосанжарським міжрайонним
управлінням водного господарства
рахується заборгованість перед
Пенсійним фондом України за період з
березня 2008 року по лютий 2013 року з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій,
призначених за списком № 2 в сумі 17 005
грн. 61 коп.

На дату розгляду справи судом
відповідачем заборгованість в
добровільному порядку не сплачена, що
підтверджується даними картки
особового рахунку та поясненнями
представника відповідача /а. с. 61-63/.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, що виникли між
сторонами, суд виходить з наступного.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено
підпунктами "а", "б" - "з" частини першої
статті 13 Закону України від 05.11.1991 року
№ 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
року № 21-1 (надалі - Інструкція).

Підпунктом 2.1.1 пункту 2.1 Інструкції
визначено, що платниками страхових
внесків є страхувальники - роботодавці:
підприємства, установи й організації,
створені відповідно до законодавства
України, незалежно від форм власності,
виду діяльності та господарювання,
об'єднання громадян, профспілки,
політичні партії (у тому числі філії,
представництва, відділення та інші
відокремлені підрозділи зазначених
підприємств, установ, організацій,
об'єднань громадян, профспілок,
політичних партій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами), фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності та інші особи (включаючи
юридичних та фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування -
фіксований податок, єдиний податок та
фіксований сільськогосподарський
податок), які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством,
або за договорами цивільно-правового
характеру.

Відповідно до п. 2 прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком N 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу
років, здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.
До набрання чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" діяв Закон
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від
26.06.97 № 400/97-ВР. Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 2
Закон України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від
26.06.97 № 400/97-ВР для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", за
ставкою 100 % від об'єкта оподаткування.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду суми фактичних витрат на виплату
і доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 19.12.03 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 р. за № 64/8663 (далі Інструкція) розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону (згідно з додатками 6 та
7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

З матеріалів справи та позовної заяви
вбачається, що позивачем протягом
березня 2008 року по лютий 2013 року було
виплачено пенсію ОСОБА_5, який працював
в Новосанжарському міжрайонному
управлінні водного господарства на
роботах із шкідливими та важкими
умовами праці, в наслідок чого йому
було призначено пенсію на пільгових
умовах відповідно до пунктів "б" - "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (список № 2). Управлінням
Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі з 24 березня 2008
року було призначено пенсію ОСОБА_5 за
віком на пільгових умовах згідно
пункту "б" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" /а. с. 13/.

На підтвердження стажу пільгової
роботи ОСОБА_5 Новосанжарським
міжрайонним управлінням водного
господарства було видано дві довідки №
01-6/171 від 01 квітня 2008 року за період
роботи з 15 квітня 1987 року по 02 січня 1991
року та № 01-6/225 від 19 травня 2008 року про
роботу ОСОБА_5 з 20 січня 1998 року по дату
видачі довідки. Згідно довідки № 01-6/171
від 01 квітня 2008 року, виданої
Новосанжарським міжрайонним
управлінням водного господарства,
ОСОБА_5 за період роботи з 15 квітня 1987
року по 02 січня 1991 року вказана стаття
100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" /а. с. 29-30/. Тобто, з
викладеного вбачається, що ОСОБА_5
працював в Новосанжарському
міжрайонному управлінні водного
господарства до і після 1991 року.

Особі, яка до і після 01 січня 1992 року
працювала на роботах, передбачених
Списками, пенсія призначається
відповідно до статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Так, сторонами на заперечувалось, що
позивачем з 24 березня 2008 року було
призначено пенсію по віку на пільгових
умовах згідно п. "б" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
громадянину ОСОБА_5

За період роботи ОСОБА_5 з 15 квітня 1987
року по 02 січня 1991 року розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсії до
відшкодування відповідачу пенсійним
органом не виставлявся.

Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Полтавській області 07 лютого
2014 року було проведено перевірку
пенсійних справ щодо правильності
призначення пільгових пенсій згідно
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". За результатами
перевірки було встановлено, що по
пенсіонеру ОСОБА_5 при обчисленні стажу
пільгової роботи до бази даних
помилково занесена особливість статті
100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та, відповідно, не
формувались і не направлялись
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсії, призначеної на
пільгових умовах.

Відповідач у своїх запереченнях /а. с. 28/
зазначав, що на підтвердження стажу
пільгової роботи ним були видані
довідки № 01-6/171 від 01 квітня 2008 року за
період роботи з 15 квітня 1987 року по 02
січня 1991 року та № 01-6/225 від 19 травня 2008
року про роботу ОСОБА_5 з 20 січня 1998 року
по дату видачі довідки. За твердженням
відповідача, позивачем прийнято дані
довідки без зауважень, і саме на
підставі вказаних довідок відповідачу
надсилались розрахунки по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.
Відповідачем суми, вказані в
розрахунках, сплачувались в повному
обсязі. Відповідач вважає, що
розрахунки з пенсійним органом
проводились відповідно до вимог
законодавства та розрахунків, які
надсилались позивачем. Розрахунки по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
на підставі яких проводиться стягнення
невідшкодованих сум у даній справі
вважає такими, що не відповідають
чинному законодавству.

З цього приводу суд зазначає.

Відповідно до статті 58 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» Пенсійний фонд є
органом, який, серед інших повноважень,
визначених цією статтею, провадить
збір, акумуляцію та облік страхових
внесків, призначає пенсії та
підготовляє документи для її виплати,
забезпечує своєчасне і в повному
обсязі фінансування та виплату пенсій.

Згідно із пунктом 1 Положення про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 1 березня
2001 року № 121/2001 і чинного на момент
виникнення та існування спірних
правовідносин, Пенсійний фонд України
є центральним органом виконавчої
влади, що здійснює керівництво та
управління солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, провадить
збір, акумуляцію та облік страхових
внесків, призначає пенсії та готує
документи для їх виплати, забезпечує
своєчасне і в повному обсязі
фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, інших
соціальних виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, здійснює контроль за цільовим
використанням коштів Пенсійного фонду
України.

Нормами абзаців 1, 6, 7, 8, 9 підпункту 5
пункту 4 Положення про Пенсійний фонд
України, затвердженого Указом
Президента України від 1 березня 2001
року № 121/2001 передбачалось, що
Пенсійний фонд України відповідно до
покладених на нього завдань
організовує, координує та контролює
роботу органів Пенсійного фонду
України, зокрема, щодо: призначення і
виплати пенсій; забезпечення повного
та своєчасного фінансування витрат на
виплату пенсій, допомоги на поховання
та інших соціальних виплат, що
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України; проведення
перевірок правильності сплати
страхових внесків, призначення та
виплати пенсій, інших виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України; обліку
коштів Пенсійного фонду України,
ведення статистичної та
бухгалтерської звітності.

Аналогічні норми щодо визначення
повноважень Пенсійного фонду України в
подальшому також були включені до
змісту чинного Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
№ 384/2011, згідно з абзацами 5, 8 підпункту 5
пункту 4 якого, Пенсійний фонд України
відповідно до покладених на нього
завдань організовує, координує та
контролює роботу головних управлінь
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управлінь у районах,
містах, районах у містах, а також
управлінь у містах та районах (далі -
територіальні органи), зокрема, щодо
правильністю нарахування, обчислення,
повнотою і своєчасністю сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інших платежів,
призначенням (перерахунком) і виплатою
пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та іншими виплатами, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, інших джерел, визначених
законодавством; призначення
(перерахунку) і виплати пенсій та
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці.

Згідно п. 6.8 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України у разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин.

Позивачем /а. с. 5/, з моменту проведення
Головним управлінням Пенсійного фонду
України в Полтавській області
перевірки 07 лютого 2014 року та виявлення
помилок щодо призначення та
нарахування пільгової пенсії
пенсіонеру ОСОБА_5, тобто з моменту
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування, було приведено у
відповідність діючому законодавству
пенсійну справу ОСОБА_5 та здійснено
відповідний перерахунок, а відповідачу
до відшкодування сформовано та
направлено розрахунок фактичних
витрат на виплату і доставку пільгової
пенсії ОСОБА_5 за період роботи з 15
квітня 1987 року по 02 січня 1991 року.
Вказаний розрахунок було сформовано та
направлено відповідачу 26 лютого 2014
року, тобто в місячний термін з моменту
виявлення вказаних обставин, що
вплинули на порядок призначення та
розмір витрат по виплаті та
відшкодуванню пільгових пенсій /а. с. 9/.
Відшкодуванню підлягала сума
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
березня 2008 року по лютий 2013 року у сумі
17 005 грн. 61 коп.

Відповідно до п. 6.10 розділу 6 Інструкції
у разі призначення пенсій на пільгових
умовах особам, які мають необхідний
стаж роботи не за місцем призначення
цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Так, позивачем направлявся розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій на адресу відповідача
/а. с. 7/.

Згідно наданого суду розрахунку
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій /а. с. 7/, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з березня 2008 року по
лютий 2013 року витрати становили 17 005
грн. 61 коп.

Підприємства, згідно вимог пункту 6.8
Інструкції, щомісяця до 25-го числа
повинні вносити до Пенсійного фонду
України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Тобто, з вказаної норми можна зробити
висновок, що розрахунок фактичних
витрат на виплату і доставку пільгової
пенсії з моменту його отримання
підприємством є узгодженим, а у
підприємства виникає обов'язок щодо
сплати зазначених у ньому сум до
відшкодування, окрім випадків, коли
підприємство оскаржило такий
розрахунок.

Відповідачем доказів, які б свідчили
про погашення вказаної суми
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
на день розгляду справи або ж
спростовували доводи позивача, а також
доказів щодо оскарження спірного
розрахунку фактичних витрат на виплату
і доставку пільгової пенсії суду не
надано.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача правомірними і
обґрунтованими, а позов таким, що
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області до Новосанжарського
міжрайонного управління водного
господарства про відшкодування витрат
на виплату і доставку пільгових пенсій
задовольнити.

Стягнути з Новосанжарського
міжрайонного управління водного
господарства (ідентифікаційний код
01033705, місцезнаходження: пров.
Слюсарний, 3, смт. Нові Санжари,
Полтавська область, 39300) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Новосанжарському районі Полтавської
області (ідентифікаційний код 22532536,
місцезнаходження: вул. Леніна, 34/1, смт.
Нові Санжари, Полтавська область, 39300)
суму заборгованості з відшкодування
витрат на виплату на доставку
пільгових пенсій, призначених за
списком № 2 в розмірі 17 005 (сімнадцять
тисяч п'ять) гривень 61 (шістдесят одна)
копійка.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 18
серпня 2014 року.

Суддя
Р.І. Молодецький