Справа № 2270/4571/11
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/68184/11

№ К/9991/68184/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,
розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Полонському районі
Хмельницької області

на постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2011

у справі № 2270/4571/11 Хмельницького
окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи-підприємця
(СПД) ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції (ДПІ)
у Полонському районі Хмельницької
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Хмельницкого окружного
адміністративного суду від 17.05.2011 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2011
скасовано постанову Хмельницкого
окружного адмінінстративного суду від
17.05.2011 та принято нову постанову, якою
позов задоволено: визнано
неправомірними та скасовано податкові
повідомлення-рішення № /0, №
від 06.08.2010, № , № /1
від 14.10.2010, № /2, № /2,
№ /2 від 13.01.2011.

У касаційній скарзі ДПІ у Полонському
районі Хмельницької області просить
скасувати постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 21.09.2011 та залишити в силі постанову
Хмельницкого окружного
адмінінстративного суду від 17.05.2011,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для визначення СПД
ОСОБА_4 податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, з податку з
доходів фізичних осіб та застосування
штрафних (фінансових) санкцій згідно з
податковими повідомленнями-рішеннями,
з приводу правомірності яких виник
спір, стали висновки контролюючого
органу, викладені в акті перевірки від
23.07.2010 № 988/1701/НОМЕР_3, про порушення
позивачем норм п.п. 2.3.1. п. 2.3. ст. 2, п. 3.1.
ст. 3, п. 4.1. ст. 4, п.п. 7.3.1 п.7.3 ст. 7, п. 9.4 ст. 9
Закону України «Про податок на додану
вартість» та п. 7.1 ст. 7 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб».

На підставі акту перевірки податковим
органом прийнято податкові
повідомлення-рішення від 06.08.2010 №
/0 та від 14.10.2010 № /1, якими
позивачу визначено податкове
зобов'язання з податку на додану
вартість у сумі 22523,00 грн., у
т.ч. основний платіж - 15411,00 грн. та 7112,00
грн. - штрафні (фінансові) санкції;
податкові повідомлення-рішення від
06.08.2010 № /0 та від 14.10.2010
№ /1, якими позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб у сумі 160,81 грн.

За результатами оскарження позивачем
цих податкових повідомлень-рішень були
до ДПА в Хмельницькій області 13.01.2011
ДПІ у Полонському районі прийняті
податкові повідомлення-рішення №
/2, яким позивачу визначено
штрафні (фінансові) санкції в сумі 367,00
грн., № /2, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 22237,00 грн., у т.ч.
основний платіж - 15125,00 грн. та 7112,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції, № /2,
яким позивачу визначено податкове
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб у сумі 32,17 грн., та
№ /2, яким позивачу
визначено податкове зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб у сумі
160,81 грн.

Оподаткування доходів фізичних осіб,
одержаних від здійснення
підприємницької діяльності за
спрощеною системою оподаткування,
обліку та звітності, провадиться
відповідно до Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" від 03.07.1998 № 727/98 (далі -
Указ), відповідно до якого спрощена
система оподаткування поширюється на
фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і у трудових
відносинах з якими, включаючи членів їх
сімей, протягом року перебуває не
більше 10 осіб та обсяг виручки яких від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за рік не перевищує 500 тис.
гривень.

Згідно з Указом Президента України від
28.06.1999 № 746/99 «Про внесення змін до Указу
Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» фізична особа -
платник єдиного податку сплачує єдиний
податок у фіксованому розмірі, який
встановлюється місцевими радами за
місцем державної реєстрації цього
платника залежно від виду діяльності в
межах від 20 до 200 грн. на місяць і розмір
єдиного податку не залежить від
результатів підприємницької
діяльності, тобто від розміру чистого
доходу при умові, що обсяг виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) не перевищує 500 тис. грн. на
календарний рік.

Відповідно до ст. 2 Указу № 727/98 доходи,
отримані фізичною особою - платником
єдиного податку від здійснення
підприємницької діяльності, що
обкладаються єдиним податком, не
включаються до її сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року. Тобто, платник єдиного
податку-фізична особа має право не
включати до свого сукупного
оподаткованого річного доходу обсяг
виручки від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік в сумі, що
не перевищує 500 тис. гривень.

Відповідно до статті 1 цього Указу
виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг).
Тобто застосовується касовий метод
обчислення виручки, при якому
враховуються всі надходження коштів,
отримані на розрахунковий рахунок або
(та) в касу.

Сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності - платником
єдиного податку на розрахунковий
рахунок або (та) в касу за здійснення
операції з продажу комісійного товару,
вважається виручкою від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг), і
згідно положення Указу, не повинна
перевищувати протягом календарного
року 500 тис. грн.

Якщо протягом календарного року
фізична особа - платник єдиного податку
одержує доходи від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг), які
перевищують граничний рівень,
встановлений для спрощеної системи і
на які не поширюються норми Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва", то такі доходи
оподатковуються на загальних
підставах згідно із Законом України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
(Закон № 889-ІУ) та Декретом Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» (Декрет № 13-92).

Статтею 13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» ( зі змінами та доповненнями )
передбачено, що оподаткуванню
підлягають доходи, одержані за звітний
податковий період фізичною особою -
суб'єктом підприємницької діяльності
від продажу нею товарів (послуг,
виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи.

Загальним оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий дохід,
тобто різниця між валовим доходом
(виручкою у грошовій та натуральній
формі) і документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу.

Під час судового процесу встановлено,
що загальний обсяг виручки позивача за
2009 рік склав 371567,00 грн. та включав в
себе, в тому числі 130148,00 грн., які
надійшли від Відділу освіти Полонської
районної державної адміністрації та
від Полонської центральної районної
лікарні ім. Н.С. Говорун.

Згідно з договорами купівлі - продажу,
укладеними між Відділом освіти
Полонської РДА (покупець) та позивачем
(постачальник), а також між Полонською
центральною районною лікарнею ім. Н.С.
Говорун (замовник) та позивачем
(виконавець), СПД ОСОБА_4 постачала для
Відділу освіти Полонської РДА і
Полонської центральної районної
лікарні ім. Н.С. Говорун хлібобулочні
вироби, торти, тістечка, вироби сухарні,
печиво та здобні хлібобулочні вироби
довготривалого зберігання, а вказані
покупці брали на себе зобов'язання
прийняти вищезазначений товар та
перерахувати кошти на рахунок
постачальника.

Крім того, під час судового процесу
встановлено, що здійснюючи щоденне
постачання товару покупцям і надаючи
відповідні накладні, позивач помилково
відобразила у книзі обліку доходів і
витрат в графі «сума виручки»
вартість відпущеного для Відділу
освіти Полонської районної державної
адміністрації та Полонської
центральної районної лікарні товару,
який на момент внесення запису до книги
не був оплачений, а після надходження
від Відділу освіти Полонської районної
державної адміністрації та Полонської
центральної районної лікарні на
розрахунковий рахунок позивача оплати
за доставлений товар не відображала
суму безготівкової виручки, оскільки
ці кошти на момент їх надходження на
банківський рахунок вже фактично були
відображені у книзі обліку доходів та
витрат.

Колегія судів погоджується із
правильною оцінкою наведених обставин
судом апеляційної інстанції, як таких,
що свідчать про те, що ці дії позивача є
порушенням порядку ведення книги
обліку доходів та витрат,
відповідальність за яке передбачена
частиною 1 ст. 164-1 КУпАП. Факт отримання
позивачем виручки за 2009 рік у сумі 371567,00
грн. підтверджується наявними в
матеріалах справи копією книги обліку
доходів та витрат, банківськими
виписками, актами звірки розрахунків
із контрагентами, яким відпускалась
продукція в цьому році. Оцінка цих
доказів зроблена судом апеляційної
інстанції за правилами ст. 86 КАС
України.

Відповідно до пункту 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, правильними
є висновки суду апеляційної інстанції
щодо недоведеності податковим органом
факту порушення позивачем вимог

п.п.2.3.1. п. 2.3. ст. 2, п. 3.1. ст. 3, п. 4.1. ст. 4,
п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, п. 9.4 ст. 9 Закону
України «Про податок на додану
вартість» та п. 7.1 ст. 7 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
та, як наслідок, про відсутність
законних підстав для прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень.

Доводи касаційної скарги правильність
висновку судів не спростовують, у
зв'язку з чим підстави для скасування
оскаржуваних судових рішень відсутні

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Полонському районі
Хмельницької області залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 21.09.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін В.П. Юрченко