Справа № 489/4994/14-а
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 2а/489/261/14
Постанова

Іменем україни

12 серпня 2014 року
м.Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

при секретарі Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідач Курдіяш
Г.О.

представника третьої особи
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Миколаєві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва (далі - УПФ), третьої особи -
Миколаївської обласної організація
Всеукраїнського товариства політичних
в'язнів та репресованих про
зобов'язання вчинити певні дії

встановив:

16.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом, після уточнення якого просив
зобов'язання відповідача нараховувати
і виплачувати підвищення до пенсії в
розмірі 25% мінімальної пенсії за віком
починаючи з 16.01.2014.

Позивач вказав, що звернувся до
відповідача із заявою про підвищення
пенсії, як реабілітованій особі, але
відповідач нараховує і виплачує
підвищення до пенсії в розмірі 43,50 грн.,
який не відповідає розміру,
встановленому статтею 77 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

У судовому засіданні позивач та
представник третьої особи позов
підтримали і просили задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечувала з посилання на виплату
підвищення до пенсії у розмірі,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Суд, заслухавши пояснення присутніх
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи і оцінивши зібрані в
ній докази, вважає позов таким, що
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку в УПФ і отримує пенсію згідно
особистої заяви.

Позивач має статус члена сім'ї
реабілітованого, який був примусово
переселений, що підтверджується
довідкою УМВС України в Миколаївській
області від 19.07.1995 № 1/С-24.

У липні 2014 року позивач звернувся до
УПФ із заявою про перерахунок та
виплату підвищення до пенсії в
розмірі, встановленому статтею 77
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», який складає 25 % від
мінімальної пенсії за віком.

Але, в задоволенні заяви позивача
відповідач відмовив з посиланням на
постанову Кабінету Міністрів України
від 16.07.2008 № 654 «Про підвищення
пенсійного забезпечення громадянам»,
якою передбачено виплату підвищення до
пенсії членам сім'ї реабілітованих в
розмірі 43,52 грн.

Таким чином, між сторонами виник спір
щодо розміру підвищення до пенсії
реабілітованій особі.

Відповідно до пункту «г» частини
першої статті 77 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» призначені
пенсії підвищуються громадянам, які
необгрунтовано зазнали політичних
репресій і згодом були реабілітовані,
призначені пенсії - на 50 процентів, а
членам їх сімей, яких було примусово
переселено, - на 25 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16.07.2008 N 654 «Про підвищення рівня
пенсійного забезпечення громадян»
(пункт 4) установлено, що з 1 вересня 2008
року громадянам, які необґрунтовано
зазнали політичних репресій і згодом
були реабілітовані, до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачуються замість
пенсії, підвищення проводиться в
розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей,
яких було примусово переселено, - 43,52
гривні.

Відповідно до частин першої - третьої
статті 8 КАС України суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Звернення до адміністративного суду
для захисту прав і свобод людини і
громадянина безпосередньо на підставі
Конституції України гарантується.

За положеннями статті 9 КАС України при
вирішенні справи суд керується
принципом законності, відповідно до
якого: 1) суд вирішує справи відповідно
до Конституції та законів України, а
також міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України; 2) суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією та законами
України (частина перша). У разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу
(частина четверта).

Пунктом 3 рішення Конституційного Суду
України від 25 січня 2012 року N 3-рп/2012 у
справі за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України вирішено, що в
аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Пунктом 6-7 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» установлено конкретний перелік
норм законів України, положення яких в
2014 році застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи з наявних
фінансових ресурсів бюджетів усіх
рівнів, бюджету Пенсійного фонду
України та бюджетів інших фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на 2014 рік.

Серед наведеного переліку положення
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» відсутні.

За такого, враховуючи, що Закон України
«Про пенсійне забезпечення» має вищу
юридичну силу відносно постанови
Кабінету Міністрів України від 16.07.2008 N
654 «Про підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян», позов підлягає
задоволенню шляхом зобов'язання УПФ
нарахувати і виплатити позивачу у
відповідності до пункту «г» частини
першої статті 77 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» підвищення до
пенсії в розмірі 25 процентів
мінімальної пенсії за віком починаючи
з 16.01.2014.

Керуючись статтями 69, 71, 122, 160, 161, 163 КАС
України, суд -

постановив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Миколаєва нарахувати і виплатити
ОСОБА_1 у відповідності до пункту «г»
частини першої статті 77 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
підвищення до пенсії в розмірі 25
процентів мінімальної пенсії за віком
починаючи з 16.01.2014.

Постанова суду може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд міста
Миколаєва протягом десяти днів з дня
її проголошення.

суддя

Повний текст постанови

підписано 13.08.2014.