Справа № 432/2754/14-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Юрченко І.М.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року справа №432/2754/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Білак С.В.,
Сухарька М.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м.Стаханові Луганської
області на ухвалу Стахановського
міського суду Луганської області від
26 травня 2014 року про зміну способу та
порядку виконання судового рішення у
справі № 432/2754/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Стаханові Луганської області про
визнання бездіяльності суб'єкта
владних повноважень незаконною та
зобов'язання здійснення перерахунку
підвищення до пенсії за віком, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Стахановського міського
суду Луганської області від 16 червня
2011 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені, визнано бездіяльність
Управління Пенсійного фонду в
м.Стаханові Луганської області щодо
невиплати ОСОБА_2 підвищення до пенсії
за період з 03.12.2010 року у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком,
відповідно до Закону України „Про
соціальний захист дітей війни"
незаконною та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в м.Стаханові
Луганської області здійснити
перерахунок підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
як дитині війни на користь ОСОБА_2 за
період з 03.12.2010 року, з урахуванням
раніше сплачених сум, виходячи з того,
що розмір мінімальної пенсії за віком
складає не менше розміру прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом в
місяці, за який нараховується
підвищення до пенсії (а.с.16-17 ).

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2011 року апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Стаханові
Луганської області задоволено
частково, постанову Стахановського
міського суду Луганської області від 16
червня 2011 року у справі № 2а-2438/11/1231 за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду Украіни м.Стаханові
Луганської області про виплату
щомісячної соціальної допомоги
«Дитині війни» змінено, а саме: у абзаці
2 і 3 резолютивної частини постанови
Стахановського міського суду
Луганської області від 16 червня 2011 року
у справі № 2а-2438/11/1231 після слів "03.12.2010
р." доновнено висловом " по 22 липня 2011
року". В іншій частини постанову суду
залишено без змін (а.с. 26).

14 травня 2014 року позивач звернулася до
суду з заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення суду першої
інстанції (а.с. 40-41).

Ухвалою Стахановського міського суду
Луганської області від 26 травня 2014
року заяву ОСОБА_2 задоволено частково,
встановлено інший спосіб та порядок
виконання постанови Стахановського
міського суду від 16.06.2011 року по справі
№ 2-а-2438/2011, а саме: Змінено спосіб
виконання постанови Стахановського
міського суду від 16.06.2011 року №
2-а-2438/2011, шляхом стягнення з Управління
пенсійного фонду України в м.Стаханові
на користь ОСОБА_2 нарахованої доплати
до пенсії за період з 03.12.2010 року по
22.07.2011 року у сумі - 1350,53 грн. В
задоволенні іншої частини вимог -
відмовлено (а.с. 52-54).

Управління Пенсійного фонду України в
м.Стаханові Луганської області з
ухвалою суду першої інстанції не
погодилося, подало апеляційну скаргу, в
якій посилається на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
та процесуального права, неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи. Просили скасувати
ухвалу суду першої інстанції, та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання судового рішення в
повному обсязі (а.с. 58).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що під зміною
способу та порядку виконання судового
рішення розуміється прийняття судом
нових заходів для виконання рішення у
разі неможливості його виконання у
порядку і способу, раніше
встановленими, але при цьому не
змінюючи його змісту.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що постановою
Стахановського міського суду
Луганської області від 16 червня 2011
року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені,
визнано бездіяльність Управління
Пенсійного фонду в м.Стаханові
Луганської області щодо невиплати
ОСОБА_2 підвищення до пенсії за період з
03.12.2010 року у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, відповідно до Закону
України „Про соціальний захист дітей
війни" незаконною та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
м.Стаханові Луганської області
здійснити перерахунок підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни на користь
ОСОБА_2 за період з 03.12.2010 року, з
урахуванням раніше сплачених сум,
виходячи з того, що розмір мінімальної
пенсії за віком складає не менше
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом в місяці, за який
нараховується підвищення до пенсії
(а.с.16-17 ).

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 листопада
2011 року постанову Стахановського
міського суду Луганської області від 16
червня 2011 року змінено, а саме: у абзаці
2 і 3 резолютивної частини постанови
Стахановського міського суду
Луганської області від 16 червня 2011
року, після слів "03.12.2010 р." доповнено
висловом " по 22 липня 2011 року". В іншій
частини постанову суду залишено без
змін (а.с. 26).

Відповідно до листа Управління
Пенсійного фонду України в м.Стаханові
Луганської області від 08 травня 2014 року
№8814/02-3-08, на виконання постанови
Стахановського міського суду
Луганської області Управління
Пенсійного Фонду України в м. Стаханові
виконало рішення суду і провело
перерахунок пенсії заявника
визначивши, що доплата за період з 03
грудня 2010 року по 22 липня 2011 року в
загальній сумі складає 1350,53 грн., що
підтверджується також протоколом УПФУ
від 07 серпня 2013 року (а.с.44-45). До
теперішнього часу зазначену суму
позивачу не сплачено.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом,
в апеляційній скарзі вказується на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
зміни способу виконання судового
рішення з урахуванням наступного.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень». Цей закон
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

У відповідності до вимог ст. 2
вищевказаного Закону, держава гарантує
виконання рішень суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна боржника за яким зокрема
є державний орган.

Стаття 3 вищевказаного Закону визначає
особливості виконання рішень суду про
стягнення коштів з державного органу.

Так відповідно до ст. 3 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до Державної
казначейської служби України у строки,
встановлені Законом України "Про
виконавче провадження", із заявою про
виконання рішення суду. Разом із заявою
стягувач подає до Державної
казначейської служби України
документи та відомості, необхідні для
перерахування коштів, згідно з
переліком, затвердженим Кабінетом
Міністрів України. У разі якщо стягувач
подав не всі необхідні для
перерахування коштів документи та
відомості, Державна казначейська
служба України протягом п'яти днів з
дня надходження заяви повідомляє в
установленому порядку про це
стягувача. У разі неподання стягувачем
документів та відомостей у місячний
строк з дня отримання ним повідомлення
Державна казначейська служба України
повертає заяву стягувану. Стягувач має
право повторно звернутися до Державної
казначейської служби України для
виконання рішення суду у визначені
частиною другою цієї статті строки,
перебіг яких починається з дня
отримання стягувачем повідомлення
Державної казначейської служби
України. Перерахування коштів
стягувачу здійснюється у тримісячний
строк з дня надходження до Державної
казначейської служби України
необхідних для цього документів та
відомостей.

Водночас судове рішення у даній справі
яке має зобов'язальний характер щодо
виплати, не належать до зазначених у
згаданій статті видів рішень, що
унеможливлює його виконання без зміни
його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Ця норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Отже судова колегія звертає увагу на
те, що зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за якими є державний орган,
яким не передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Під зміною
способу і порядку виконання рішення
слід розуміти вжиття адміністративним
судом нових заходів для реалізації
рішення. Отже в даній справі зміна
способу і порядку виконання рішення
можлива шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат. Така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальної виплати.

З огляду на зазначене очевидна
неможливість виконання постанови суду
у визначений судом спосіб.

Виходячи з положень вищевказаного
Закону України та приписів Порядку
затвердженого на виконання цього
Закону постановою Кабінету Міністрі
України від 3 серпня 2011 року № 845, органи
Казначейства на теперішній час не
мають повноважень для зобов'язання
іншого органу вчинити певні дії та
можливості прийняти до виконання
виконавчий документ без зазначення
суми коштів.

Суд апеляційної інстанції вважає, що
кінцевим результатом виконання
судового рішення по цій справі є
виплата позивачеві коштів державним
органом, що підпадає під компетенцію
Державної казначейської служби
України.

Колегія суддів вважає, що оскільки у
виконавчому документі не зазначено
стягнути конкретну суму коштів, яка
підлягає безспірному списанню з
рахунків боржника, то з огляду на
положення Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
виконання постанови суду є неможливим.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, обґрунтованим
висновок суду першої інстанції, про
необхідність змінити спосіб виконання
рішення суду шляхом стягнення на
користь ОСОБА_2 нарахованої по
розпорядженню на підставі Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» доплати до пенсії за період з 03
грудня 2010 року по 22 липня 2011 року в сумі
1350,53 грн.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а судового
рішення без змін. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Стаханові
Луганської області на ухвалу
Стахановського міського суду
Луганської області від 26 травня 2014
року у справі № 432/2754/14-а - залишити без
задоволення.

Ухвалу Стахановського міського
суду Луганської області від 26 травня
2014 року у справі № 432/2754/14-а - залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

С.В. Білак

М.Г. Сухарьок