Справа № 2а-1970/1851/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року Справа № 81110/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Качмара В.Я., Старунського Д.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.07.2011 року
в справі за позовом інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області до
ОСОБА_1, третя особа Тернопільська
міська рада, про зобов'язання виконати
вимоги щодо припинення самочинного
проведення будівельних робіт,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2011 року інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа
Тернопільська міська рада, про
зобов'язання виконати вимоги щодо
припинення самочинного проведення
будівельних робіт з добудови за
адресою АДРЕСА_1.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.07.2011 року
позов задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 виконати вимоги
інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області щодо
припинення самочинного проведення
будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 з
добудови та її демонтажу.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила ОСОБА_1 через свого
представника ОСОБА_2, яка в апеляційній
скарзі просить її скасувати та
прийняти нове рішення про відмову
позивачу в задоволенні позову.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції не взяв до уваги,
що лист позивача щодо припинення
самочинного будівництва не є правовим
документом, який зобов'язує її вчинити
певні дії, оскільки контролюючим
органом , всупереч вимогам закону, не
видано обов'язковий до виконання
припис. Суд не врахував, що вона провела
будівельно-монтажні роботи з
втручанням в дахову конструкцію
приміщення художньої школи за згодою
останньої. Оскільки ОСОБА_1 не є
власником земельної ділянки, на якій не
здійснювала будівництво, а лише
частково на даху художньої школи
встановила металоконструкцію, вона не
є такою, що порушила вимоги ст. 27 Закону
України «Про архітектурну діяльність».

Особи, які беруть участь в справі, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, проте в
судове засідання не прибули, що є
підставою для її розгляду в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню
підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Тернопільській області
проведено перевірку дотримання вимог
діючого законодавства у сфері
містобудування ОСОБА_1 при проведенні
будівельно-монтажних робіт за адресою
АДРЕСА_1.

За результатами проведеної перевірки
контролюючим органом було складено акт
від 16.05.2011 року, у якому зазначено, що
ОСОБА_1 власними силами, самовільно
провела будівельно-монтажні роботи з
влаштування балконної плити довжиною 9
м і шириною 1,8 м, яка огороджена кованою
решіткою з металоконструкцій з
накриттям оцинкованою бляхою на рівні
2-го поверху з центрального фасаду
житлового будинку з втручанням в
дахову конструкцію приміщення, в якому
знаходиться художня школа на першому
поверсі, чим порушено вимоги ст. 9, 27
Закону України «Про архітектурну
діяльність», та п.9,17, п.9.19, ДБН А.2.2-3-2004
«Склад, Порядок розроблення,
погодження і затвердження проектної
документації для будівництва».

За вчинене правопорушення на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення
№28-18/11/М від 13.05.2011 року позивачем було
прийнято постанову №28-18/11М від 16.05.2011
року, якою відповідачку притягнуто до
відповідальності у вигляді штрафу за
правопорушення у сфері містобудування
в сумі 170 грн.

Повторною перевіркою, проведеною
позивачем 26.05.2011 року, встановлено, що
ОСОБА_1 продовжує проведення
будівельних робіт на вищевказаному
об'єкті, в зв'язку з чим постановою в.о.
начальника інспекції від 26.05.2011 року
№33-18/11М ОСОБА_1 було притягнуто до
відповідальності за продовження
виконання будівельних робіт за адресою
АДРЕСА_1 та накладено штраф в розмірі 850
грн.

Оскаржуваним листом позивача від
27.05.2011 року №02-132/910 гр. ОСОБА_1
зобов'язано припинити виконання
будівельних робіт на об'єкті та
демонтувати самочинне будівництво до
10.06.2011 року.

15.06.2011 року інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Тернопільській області складено акт
щодо законності проведення
будівельних робіт з добудови балкону
до квартири ОСОБА_1 У відповідності до
вказаного акту встановлено, що ОСОБА_1
не виконано вимоги листа інспекції від
27.05.2011 року №02-132/910.

Задовольняючи позовні вимоги
контролюючого органу, суд першої
інстанції виходив з того, що його лист
про зобов'язання відповідачки
припинити самочинне будівництво
відповідає вимогам чинного
законодавства.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна.

На час постановлення рішення суду
першої інстанції процедура здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил під
час виконання підготовчих і
будівельних робіт та ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
будівництва регулювалася Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 р. N 553,
відповідно до п. 17 якого у разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.

На час виникнення спірних
правовідносин, тобто станом на дату
направлення оскаржуваного листа -
27.05.2011 року, діяло Положення про
державний архітектурно-будівельний
контроль, затверджене постановою
Кабінету Міністрів України від 25
березня 1993 р. N 225 (у редакції постанови
Кабінету Міністрів України від 7 квітня
1995 р. N 253).

Відповідно до абз.2 п. 4 зазначеного
Положення інспекціям державного
архітектурно-будівельного контролю
надається право давати у межах своїх
повноважень замовникам, проектним і
будівельним організаціям,
підприємствам, що виготовляють
будівельні матеріали, вироби і
конструкції, обов'язкові для виконання
приписи щодо усунення порушень
законодавства, державних стандартів,
норм і правил, архітектурних вимог,
технічних умов, затверджених проектних
рішень, місцевих правил забудови
населених пунктів, вносити замовникам
пропозиції про припинення
фінансування об'єктів до усунення
виявлених недоліків.

Отже, у всіх випадках належною формою
реагування інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
випадку виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності є припис щодо усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, який є
обов'язковим для виконання.

В справі встановлено, що позивач такого
припису відносно відповідачки не
направляв, а його лист від 27.05.2011 року №
02-132 /910 про припинення самовільного
будівництва та демонтажу проведеного
не тягне для позивачки правових
наслідків у вигляді обов'язковості
його виконання та не створює для
позивача правові підстави для
звернення до суду за примусовим
виконанням відповідачки вимог такого
листа.

За таких обставин, навіть при умові
наявності здійснення відповідачкою
самовільного будівництва у позивача
відсутні обґрунтовані законодавством
правові вимоги щодо задоволення
позову.

Суд першої інстанції розглянув справу
з порушенням норм матеріального права,
в зв'язку з чим оскаржувана постанова
підлягає скасуванню з ухваленням нової
постанови про відмову в позові з
наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 20.07.2011 року
в справі № 2а-1970/1851/11 скасувати та
прийняти нову постанову, якою позивачу
в задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
В.Я. Качмар

Д.М.Старунський