Справа № 806/729/14
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"29" липня 2014 р.
Справа № 806/729/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Іванець І.В., Дячук О.В.,

від відповідача: Гарькавий М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"25" квітня 2014 р. у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Україна" до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Україна" (далі - ПАТ
"Україна", позивач) звернулось до суду з
позовом до Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (далі -
Житомирська ОДПІ, відповідач) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
04.02.2014 № та від 10.02.2014 № . В
обгрунтування своїх позовних вимог
вказало, що з 14.01.2014 по 20.01.2014 посадовими
особами Житомирської ОДПІ проведено
позапланову виїзну перевірку ПАТ
"Україна" з питань правильності
визначення податку на додану вартість
при здійсненні взаємовідносин з ТОВ
"Група "Лінія Безпеки" за травень 2013
року. За результатами перевірки 24.01.2014
був складений акт за № 317/22-02/00307230, в
якому зафіксовано порушення п.198.1.,
п.198.2., п.198.3., п.198.6. ст.198 Податкового
кодексу України (далі - ПК України), в
результаті чого підприємством
завищено податковий кредит на загальну
суму 1097090,00 грн. за травень 2013 р. в
частині взаємовідносин з ТОВ "Група
"Лінія Безпеки". Також, у період з 20.01.2014
по 24.01.2014 посадовими особами
відповідача проведено позапланову
виїзну перевірку ПАТ "Україна" з питань
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "БК "Євробуд" за
квітень 2013 року. За результатами
перевірки 30.01.2014 був складений
відповідний акт за № 448/15-01/00307230, в якому
зафіксовано порушення п.198.1., п.198.2.,
п.198.3., п.198.6. ст.198, п.201.1. ст.201 ПК України,
в результаті чого підприємством
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 154650,00 грн, в тому числі за
квітень 2013 року - 154650,00 грн. Позивач
вважає, що дані висновки акту не
відповідають дійсності, а податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідачем без дотримання ним норм
ПК України.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 квітня 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 04.02.2014 № та від 10.02.2014
№ .

Стягнуто на користь Публічного
акціонерного товариства "Україна" з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Житомирської області 487,20 грн.
сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Житомирська ОДПІ звернулася до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вищевказане рішення та
прийняти нове, яким відмовити в
задоволенні позову. В апеляційній
скарзі відповідач посилається на
незаконність, необ'єктивність та
необґрунтованість оскаржуваного
рішення, порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи апеляційної скарги
підтримав у повному обсязі.

Представники позивача в засіданні
суду заперечили проти доводів
апеляційної скарги. Вважають, що
постанова суду першої інстанції є
законною та обґрунтованою, а тому
просили залишити її без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального законодавства, колегія
суддів уважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що в період з 14.01.2014
по 20.01.2014 посадовими особами
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у Житомирській
області проведено позапланову виїзну
перевірку ПАТ "Україна" з питань
правильності визначення податку на
додану вартість при здійсненні
взаємовідносин з ТОВ "Група "Лінія
Безпеки" за травень 2013 року, за
результатами перевірки 24.01.2014 був
складений акт за № 317/22-02/00307230 (а.с.17-29) та
встановлено порушення:

- п.198.1., п.198.2., п.198.3., п.198.6. ст.198 ПК
України в результаті чого
підприємством завищено податковий
кредит на загальну суму 1097090,00 грн. за
травень 2013 р. в частині взаємовідносин
з ТОВ "Група "Лінія Безпеки".

Також, у період з 20.01.2014 по 24.01.2014
посадовими особами контролюючого
органу проведено позапланову виїзну
перевірку ПАТ "Україна" з питань
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "БК "Євробуд" за
квітень 2013 року, за результатами
перевірки 30.01.2014 був складений акт за №
448/15-01/00307230 (а.с.30-48) та встановлено
порушення

- п.198.1., п.198.3., п.198.6. ст.198, п.201.1. ст.201 ПК
України, в результаті чого
підприємством занижено податок на
додану вартість на загальну суму 154650,00
грн. в тому числі за квітень 2013 року -
154650 грн.

На підставі актів перевірки
Житомирською ОДПІ були прийняті
податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 04.02.2014 № (а.с.49), яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
1645635 ,00 грн. в тому числі за основним
платежем - 1097090,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 548545,00 грн.

- від 10.02.2014 № (а.с.50), яким
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість у розмірі
231975,00 грн., в тому числі за основним
платежем - 154650,00 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 77325,00 грн.

Щодо збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість по податковому
повідомленню-рішенню від 04.02.2014 №
суд вважає за необхідне
зазначити таке.

Як зазначено в акті перевірки від 24.01.2014
(а.с.22) Житомирською ОДПІ отримано від
ДПІ у Красногвардійському районі
м.Дніпропетровська акт № 375/22- 02/34915566
від 02 вересня 2013 року "Про неможливість
проведення зустрічної перевірки ТОВ
"Група "Лінія Безпеки" щодо
підтвердження здійснення
господарських відносин з
контрагентами за жовтень-листопад 2012,
лютий, травень 2013 року та повноти їх
відображення в податковому обліку.

Також вказано, що у зв'язку з тим, що ТОВ
"Група "Лінія Безпеки" не підтверджений
податковий кредит з ПДВ за
жовтень-листопад 2012, лютий, травень 2013
року (первинні документи
фінансово-господарської діяльності
підприємством до перевірки не надано),
у ТОВ "Група "Лінія Безпеки" відсутні
об'єкти оподаткування податком на
додану вартість по операціях з продажу
товарів (послуг) підприємцям покупцям.
Тому, здійснення операцій між ТОВ
"Група "Лінія Безпеки" та ПАТ "Україна"
проводилась лише по регістрах
бухгалтерського обліку без мети
настання реальних наслідків та не
носили реального товарного характеру,
що може свідчити про безтоварність
таких операцій.

Судом встановлено, що 29 березня 2013 року
між ПАТ "Україна" (Покупець) і ТОВ "Група
"Лінія Безпеки" (Продавець) було
укладено договір купівлі-продажу №
29/03/13 (а.с. 53-54). Предметом даного
договору є те, що Продавець
зобов'язується передати, а покупець
прийняти та оплатити на умовах
визначених договором товар, вказаний у
відповідних Специфікаціях до цього
договору, які є не від'ємною частиною
договору.

Відповідно до Специфікації № 1 від
29.03.2013 (а.с.55) Договору купівлі-продажу
від 29.03.2013 товар поставлявся покупцю на
умовах ЕХW- склад Постачальника за
адресою: м. Нікополь, пр-т Трубників,56/91,
ТОВ ВНЦ "Трубосталь".

Вказана господарська операція та
реальність виконання господарських
зобов'язань підтверджується такими
первинними документами - додатковою
угодою №1 від 18.05.2013 до Договору
купівлі-продажу № 29/03/13 від 29.03.2013 (а.с.56);
видатковою накладною від 15.05.2013 № 0515/01
(а.с.60); прибутковим ордером від 15.05.2013 №
А (а.с.59); видатковою накладною від
16.05.2013 № 0516/01 (а.с.62); прибутковим ордером
від 16.05.2013 № А (а.с.61); податковою
накладною від 18.05.2013 № 7 (а.с.63).

Факт оплати ПАТ "Україна" за отриманий
товар згідно вказаного Договору
підтверджується платіжними
дорученнями (а.с.72-88), угодою про
зарахування зустрічних однорідних
вимог від 15.07.2013 (а.с.89), актами
прийому-передачі векселів (емісії
векселів) від 19.07.2013 (а.с.90).

Після отримання товару на складі ТОВ
ВНЦ "Трубосталь" м.Нікополь, пр-т
Трубникова, ПАТ "Україна" з метою
реалізації придбаних груб у ТОВ "Група
"Лінія Безпеки" уклало Договір комісії
№ 02/04/13-К від 02.04.2013 (а.с.94-95) з ТОВ
"Техагромаш", відповідно до умов якого
ПАТ "Україна" (комітент), а ТОВ
"Техагромаш" (комісіонер). Комітент
доручає комісіонерові від імені
останнього та за рахунок комітента
укласти зовнішньоекономічний договір
купівлі-продажу продукції, забезпечити
його виконання особою-покупця
(нерезидента) та передати в
комітентові.

Згідно умов даного договору комісії
комітент передає труби
відцентроволиті (ТУ У 27.2.-2:2008) у
кількості 44,300 т на комісію комісіонеру
згідно Додатку № 1 від 02.04.2013 (а.с.96) до
Договіру комісії № 02/04/13-К від 02.04.2013,
акту № 1 приймання-передачі товару на
комісію від 15.05.2013 (а.с.97) до договору
комісії № 02/04/13-К від 02.04.2013, акту № 2
приймання-передачі товару на комісію
від 16.05.2013 (а.с.99) до договору комісії №
02/04/13-К від 02.04.2013.

В подальшому придбані у ТОВ "Група
"Лінія Безпеки" труби відцентроволиті
(ТУ У 27.2.-2:2008) були реалізовані
(експортовані) комісіонером
нерезиденту:

- 17.05.2013 в кількості 21,730 т на загальну
суму 2744268,66 грн згідно ВМД №
205070000/2013/027207 нерезиденту "Тunteх Саріtаl
Соrр", контракт № 07/05 від 07.05.2013 (а.с.106-111),
що підтверджується звітом комісіонера
від 31.05.2013 (а.с. 112-113);

- 20.05.2013 в кількості 22,570 т на загальну
суму 2850351,76 грн згідно ВМД №
205070000/2013/027595 нерезиденту "Тunteх Саріtаl
Соrр", контракт № 07/05 від 07.05.2013 (а.с.106-111),
що підтверджується звітом комісіонера
від 31.05.2013 (а.с.112-113).

Суми податку на додану вартість за
вказаними податковими накладними було
включено позивачем до податкового
кредиту відповідного періоду, та
відповідають даним податкових
декларацій з ПДВ. Оплату за придбані
труби ТОВ "Група «Лінія Безпеки" було
здійснено у повному обсязі.

Крім того, контролюючим органом під час
здійснення перевірки не надано оцінку
тому, що від здійснення вказаних
господарських операцій ПАТ "Україна"
отримало доход від реалізації груб
відцентроволитих (ТУ У 27.2.-2:2008) в
сумі 173012,70 грн. (а.с.71), що вказує на
економічну вигоду за проведеними
операціями по придбанню даного товару
у ТОВ "Група "Лінія Безпеки" (резидента)
та їх подальшої реалізації
нерезиденту.

Всі документи складені належним чином,
відповідно до вимог ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Згідно з підпунктом 14.1.181. пункту 14.1.
статті 14 ПК України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Об'єктом оподаткування є операції
платників податку зокрема з постачання
послуг, місце постачання яких
розташоване на митній території
України (пункт 185.1. статті 185 ПК України).

Відповідно до пункту 198.1. статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2. статті 198 цього Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3. статті 198 ПК України
передбачено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.10. статті 201
вказаного Кодексу податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При цьому, відповідно до пункту 201.4.
статті 201 ПК України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Відповідно до п.198.6. статті 198 ПК України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст.201 цього Кодексу). У
разі коли на момент перевірки платника
податку контролюючим органом суми
податку, попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу. У разі якщо платник
податку не включив у відповідному
звітному періоді до податкового
кредиту суму податку на додану
вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати складання
податкової накладної.

Щодо посилання контролюючого органу
про нікчемність здійснення
господарських операцій позивача з
контрагентом, суд зазначає таке.

Податковий кодекс України не ставить в
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

Крім того, у разі наявності у державних
органів інформації про зловживання в
системі оподаткування конкретною
компанією, вони повинні застосовувати
відповідні заходи саме до цього
суб'єкта, а не розповсюджувати
негативні наслідки на інших осіб при
відсутності зловживання з їх боку
(Рішення Європейського суду з прав
людини від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав
проти України").

Податковим кодексом України або ж
іншим нормативно-правовим актом не
встановлено будь-яких обмежень, ніж
наявність належним чином оформленої
податкової накладної, щодо включення
до податкового кредиту суми сплаченого
податку, не встановлено обов'язку для
позивача здійснювати контроль за
веденням господарської діяльності та
зобов'язань сплати податку до бюджету
контрагентами.

Як роз'яснило Міністерство доходів і
зборів України в листі від 27.05.2013 року
№ 3642/6/99-99-19-04-01-15, згідно з положеннями
Податкового кодексу України право
суб'єкта господарювання на отримання
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість (далі - ПДВ), безперечно,
залежить від сплати вказаного податку
у ціні придбання товару, використання
придбаного товару у господарській
діяльності та підтвердження вказаної
операції відповідними первинними
документами. Суб'єкт господарювання не
несе відповідальності за
зобов'язаннями контрагента. Якщо
останнім було порушено норми чинного
законодавства, то саме він повинен
нести встановлену відповідальність.

Щодо збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість по податковому
повідомленню-рішенню від 10.02.2014 №
суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як зазначено контролюючим органом в
акті перевірки від 30.01.2014 р. та пояснила
ревізор-інспектор Кочина Т.М. (а.с.36), на
адресу Житомирської ОДПІ надійшла
податкова інформація щодо сумнівних
операцій згідно АІС "Податковий облік"
по ТОВ "Донерм" (ДПІ у Печерському
районі м.Києва № 1752/26-55-22-07/37700281 від 17
жовтня 2013 року "Про неможливість
зустрічної звірки ТОВ "БК Євробуд" щодо
підтвердження здійснення
господарських відносин з ТОВ "ТКІ" за
період 01.03.2013-31.03.2013, ТОВ "Донерм", за
період з 01.03.2013 по 30.04.2013, 01.04.2013-30.04.2013.
Житомирською ОДПІ зроблено висновок,
що операції між ПАТ "Україна" і ТОВ "БК
Євробуд" проводились лише по регістрах
бухгалтерського обліку без мети
настання реальних наслідків та не
носили реального товарного характеру,
що свідчить про безтоварність таких
операцій.

Такий висновок є безпідставним,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що 25 квітня 2013 року
між ПАТ "Україна" (Покупець) і ТОВ "БК
Євробуд" (Продавець) укладено договір
поставки будівельних матеріалів № 90
(а.с.131-133). Згідно даного договору
Продавець зобов'язувався передати у
власність Покупця будівельні
матеріали, вартість, асортимент,
кількість та комплектність і умови
поставки визначались при кожній
поставці в узгодженій сторонами
Специфікації.

Позивач зазначив, що придбані
будівельні матеріали були використані
у господарській діяльності ПАТ
"Україна" для проведення ремонтів
виробничих приміщень та об'єктів
водовідведення та водопостачання у
вересні-жовтні 2013 року, зокрема, були
відремонтовані, реконструйовані та
модернізовані: будівля в'язального
цеху, будівля допоміжна одноповерхова,
адмінбудівля, будівля механічного
цеху, будівля в'язально-швейного цеху №
3, виробнича каналізація,
внутрішньомайданчиковий питний
водопровід.

Вказана господарська операція та
реальність виконання господарських
зобов'язань підтверджується такими
первинними документами: специфікацією
№1 до Договору поставки будівельних
матеріалів № 90 від 25.04.2013 (а.с.134),
видатковою накладною № РН-0056 від 30.04.2013
(а.с.136), видатковою накладною № РН-0057
від 30.04.2013 (а.с.138), податковою накладною
№ 56 від 30.04.2013 (а.с.139), податковою
накладною № 57 від 30.04.2013 (а.с. 140),
прибутковим ордером № А від 30.04.2013
(а.с.135), прибутковим ордером № А
від 30.04.2013 (а.с.137), подорожніми листами
вантажних автомобілів за період з
07.08.2013-27.09.2013р. (а.с.142-157), витягом з
журналу реєстрації довіреностей за 2013
рік (а.с.158-159), договором зберігання №
2904/1 від 29.04.2013 (а.с.160-162), актом
прийому-передачі будівельних
матеріалів на зберігання № 1 від 30.04.2013
(а.с.163), актами приймання-здачі
відремонтованих, реконструйованих та
модернізованих об'єктів від 30.09.2013
(а.с.164-170).

Факт оплати ПАТ "Україна" будівельних
матеріалів згідно Договору поставки
будівельних матеріалів № 90 від 25.04.2013
підтверджується копіями платіжних
доручень, які долучені до матеріалів
справи (а.с.176-181).

Всі документи складені належним чином,
відповідно до вимог ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Оплату за придбані будівельні
матеріали було здійснено згідно
платіжних доручень ТОВ "БК Євробуд" у
повному обсязі.

Податковим кодексом України або ж
іншим нормативно-правовим актом не
встановлено будь-яких обмежень, ніж
наявність належним чином оформленої
податкової накладної, щодо включення
до податкового кредиту суми сплаченого
податку.

Крім того, відповідно до роз'яснень
наданих Вищим адміністративним судом
України сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце
(інформаційний лист від 01.11.2011 №
1936/11/13-11).

Суд зазначає, що всі вищевказані
податкові накладні, за якими
підприємство віднесло до складу
податкового кредиту ПДВ наявні в
матеріалах справи, та оформлені згідно
вимог Порядку заповнення податкової
накладної, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
01.11.2011 № 1379 (із змінами та доповненнями,
чинного на час виникнення спірних
відносин) та є первинними документами у
відповідності до ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції
України правовий порядок в Україні
грунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідачем не надано достатніх
доказів на підтвердження
правомірності винесення оскаржувних
податкових повідомлень-рішень від
04.02.2014 № та від 10.02.2014 р. № , а
тому суд першої інстанції прийшов до
правильного висновку, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
рішення є протиправними та підлягають
скасуванню.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів уважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "25" квітня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Повний текст cудового рішення
виготовлено "01" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство "Україна"
пр.Миру,16,м.Житомир,10020

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області м-н Перемоги,2,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,