Справа № 817/1734/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1734/14

31 липня 2014 року 11год. 45хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Сало А.Б. за участю секретаря судового
засідання Школяр О.І. та сторін і інших
осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Герман Г.Ю.,

відповідача: представник Махаринець
М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Приватного підприємства "Модена"
до Державної податкової
інспекції у м.Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
та № від 08.05.2013 року ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Модена» (далі -
ПП «Модена») звернулося до суду з
позовом, з врахуванням заяви про зміну
підстав та доповнення позовних вимог
від 22.06.2014 року (том 1 а.с.77-78), до
Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області (далі
-ДПІ у м.Рівному) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
та № від 08.05.2013 року, № та
№ від 11.02.2013 року.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених в позові та заяві
про зміну підстав та доповнення
позовних вимог від 22.06.2014 року. В
обґрунтування адміністративного
позову зазначив, що висновки
податкового органу, які викладених в
актах перевірок та покладені в основу
оспорюваних податкових
повідомлень-рішень, не відповідають
фактичним обставинам справи. Пояснив
суду, що між ПП «Модена» та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Блейд-Україна» (далі - ТОВ
«Блейд-Україна») і Товариством з
обмеженою відповідальністю «Автоєвро
діагностика» (далі - ТОВ «Автоєвро
діагностика») було укладено договори
купівлі-продажу та підряду. Зміст даних
договорів не суперечить чинному
законодавству України, вони не були
визнані недійсними в судовому порядку,
а тому підстав стверджувати про їх
фіктивність у податкового органу
немає. Зазначив, що бухгалтерські
документи виписані ТОВ «Блейд-Україна»
та ТОВ «Автоєвро діагностика» за
результатом господарських операцій з
ПП «Модена», в силу Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996 від 16.07.1999 року
є первинними документами, оскільки
мають всі необхідні встановлені
законом обов'язкові реквізити.
Стверджував, що господарські операції
позивача з даними контрагентами є
реальними і підстав вважати їх
безтоварними немає. Наголошував, що
висновки, на підставі яких винесено
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, ґрунтуються лише
на акті про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Блейд-Україна»
та акті про неможливість проведення
невиїзної позапланової перевірки ТОВ
«Автоєвро діагностика». У зв'язку з чим
вважає висновки актів перевірок про
порушення ПП «Модена» вимог
Податкового кодексу України
необґрунтованими і такими, що
ґрунтуються на припущеннях осіб, що
здійснювали перевірку, а податкові
повідомлення-рішення № та №
від 08.05.2013 року, № та № від
11.02.2013 року - протиправними і такими, що
підлягають скасуванню. З таких підстав
просив суд позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні надав суду письмові
заперечення на позовну заяву, позов не
визнав (том 1 а.с.106-110). В обґрунтування
заперечень пояснив суду, що за
результатами позапланової виїзної
документальної перевірки позивача
встановлено порушення п.44.1 ст.44, п.138.8
ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.185.1 ст. 185, п.198.1,
п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України, що призвело до заниження
податкового зобов'язання з податку на
прибуток за ІІІ квартал 2012 року в сумі
93145 грн. та в сумі 109894 грн. та до
заниження податкового зобов'язання з
ПДВ за серпень 2012 року в сумі 88709 грн. та
за вересень 2012 року 104661 грн. Даний
висновок було зроблено податковим
органом на підставі аналізу
господарських операцій позивача з ТОВ
«Блейд-Україна» та ТОВ «Автоєвро
діагностика». Зазначив, що в ході
перевірки позивачем не надано
документів на транспортування
товарно-матеріальних цінностей,
придбаних у даних контрагентів. Також
вказав на те, що ДПІ у м.Рівному було
отримано акт про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Блейд-Україна» щодо підтвердження
господарських відносин з суб'єктами
господарювання за серпень 2012 року
№5774/22-4/32707565 від 27.12.2012 року та акт про
неможливість проведення невиїзної
позапланової перевірки ТОВ «Автоєвро
діагностика» з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
відносин з ТОВ «Ексімпторг» за період
вересень 2012 року №2086/22-00/36444593 від 29.11.2012
року. У зв'язку з чим податковий орган
стверджував про відсутність
реальності вчинення господарських
операцій позивача з ТОВ
«Блейд-Україна» і ТОВ «Автоєвро
діагностика». Зазначив, що надані
позивачем до перевірки первинні
документи містять невідповідні
відомості, які не підтверджено
документально (з урахуванням специфіки
бітуму та асфальтобетону) щодо виду
(марки) продукції, послуг та часу
виконання (зберігання), але в
сукупності жоден з них не утримує в
собі докази виконання та передачі
(надання) ТМЦ та послуг. Вважає
оспорювані податкові
повідомлення-рішення обґрунтованими і
такими, що не підлягають скасуванню. З
таких підстав просив суд в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши в сукупності докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку, що позов
підлягає до задоволення повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.06.2001 року ПП
«Модена» державним реєстратором
виконавчого комітету Рівненської
міської ради за реєстроване юридичною
особою. З 04.07.2001 року ПП «Модена»
перебуває на обліку в податкової
інспекції за №28-100/1242 та є платником ПДВ
відповідно до свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
від 17.05.2012 року №200045424 (свідоцтво
платника ПДВ №100235380 від 19.07.2009 року
анульоване 17.05.2012 року з причин
перереєстрації).

Згідно з відомостями, що містяться в
Єдиному державному реєстрі
підприємств та організацій України,
видами діяльності ПП «Модена» за
КВЕД-2010 є оптова торгівля будівельними
матеріалами.

З матеріалів справи вбачається, що в
період з 18.01.2013 року по 24.01.2013 року
податковим органом на підставі наказу
№48 від 18.01.2013 року та направлення
№33/22-200 від 18.01.2013 року проведено
позапланову перевірку ПП «Модена» щодо
документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків ТОВ «Автоєвро діагностика»,
їх реальності та повноти відображення
в обліку за період з 01.09.2012 року по 30.09.2012
року, за результатами якої складено акт
№53/22-200/31541926 від 29.01.2013 року (том 1 а.с.81-87).

Згодом 22.04.2013 року податковим органом
на підставі наказу №424 від 22.04.2013 року
та направлення №490/22-200 від 22.04.2013 року
проведено позапланову перевірку ПП
«Модена» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платником податків ТОВ
«Блейд-Україна», їх реальності та
повноти відображення в обліку за
період з 01.08.2012 року по 31.08.2012 року, за
результатами якої складено акт
№243/22-200/31541926 від 22.04.2013 року (том 1 а.с.8-21).

На підставі акта перевірки №53/22-200/31541926
від 29.01.2013 року відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення:

- № від 11.02.2013 року, яким ПП
«Модена» збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток на загальну суму 164976 грн., в
т.ч. 109984 грн. за основним платежем та 54992
грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (том 1 а.с.80);

- № від 11.02.2013 року, яким ПП
«Модена» збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 156991,50
грн., в т.ч. 104661 грн. за основним платежем
та 52330,50 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (том 1 а.с.79).

На підставі акта перевірки №243/22-200/31541926
від 22.04.2013 року відповідачем прийнято
податкові повідомлення-рішення:

- № від 08.05.2013 року, яким ПП
«Модена» збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток на загальну суму 139717,50 грн., в
т.ч. 93145 грн. за основним платежем та
46572,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (том 1 а.с.6);

- № від 08.05.2013 року, яким ПП
«Модена» збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 133063,50
грн., в т.ч. 88709 грн. за основним платежем
та 44354,50 грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями (том 1 а.с.5).

Надаючи правову оцінку податковим
повідомленням-рішенням № від
11.02.2013 року та № від 08.05.2013 року,
суд виходить з наступного.

Дані податкові повідомлення-рішення
базуються на висновках податкового
органу про безпідставне віднесення
вартості отриманих від ТОВ
«Блейд-Україна» товарів та послуг на
загальну суму 443546,4 грн. та ТОВ
«Автоєвро діагностика» - на загальну
суму 523306,92 грн. до витрат IІІ кварталу 2012
року, у зв'язку з чим ПП «Модена»
занижено податок на прибуток
підприємств за господарськими
операціями позивача з ТОВ
«Блейд-Україна» за ІІІ квартал 2012 року
в сумі 93145 грн. та за господарськими
операціям з ТОВ «Автоєвродіагностика»
- в сумі 109984 грн.

Вказані висновки зроблені податковим
органом на підставі аналізу
господарських операцій ПП «Модена» і
ТОВ «Блейд-Україна», ТОВ
«Автоєвродіагностика» та ґрунтуються
на порушеннях позивачем вимог п.44.1 ст.44,
п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України.

З даними висновками податкового органу
суд не погоджується з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що 01.08.2012 року між ПП
«Модена» (Покупець) та ТОВ
«Блейд-Україна» (Продавець) укладено
договір купівлі-продажу №02/08-3,
відповідно до умов якого Продавець
зобов'язується прийняти товар і
оплатити його вартість, згідно з
накладними (том 1 а.с.40).

Цього ж дня між цими сторонами було
укладено договір підряду №02/08-4 від
01.08.2012 року (том 1 а.с.41-42), відповідно до
якого за дорученням Замовника ТОВ
«Блейд-Україна» зобов'язується
виконати ремонтні роботи зі своїх
матеріалів, а Замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

На виконання вказаних договорів в
серпні 2012 року ТОВ «Блейд-Україна»
поставило позивачу товари слюсарного
та електротехнічного призначення та
виконало роботи по проведенню ремонту
гідроциліндра ковша екскаватора та
ножа бульдозера, що підтверджується
долученими до матеріалів справи:

- видатковими накладними №35 від 22.08.2012
року на суму 44424 грн., №41 від 30.08.2012 року
на суму 44424 грн., №48 від 27.08.2012 року на
суму 53362,86 грн., №48 від 27.08.2012 року на
суму 50677,80 грн., №36 від 13.08.2012 року на
суму 33632,54 грн., №46 від 30.080.2012 року на
суму 35700 грн., №32 від 06.08.2012 року на суму
9137,40 грн., №29 від 02.08.2012 року на суму 37832
грн., №34 від 10.08.2012 року на суму 46250,85
грн., №37 від 14.08.2012 року на суму 38612,70
грн., №28 від 02.08.2012 року на суму 47029 грн.,
№40 від 29.08.2012 року на суму 36645 грн.,

- податковими накладними №653 від 22.08.2012
року на суму 44424 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 7404
грн., №927 від 30.08.2012 року на суму 44424 грн.,
в т.ч. ПДВ в сумі 7404 грн., №800 від 27.08.2012
року на суму 53362,86 грн., в т.ч. ПДВ в сумі
8893,81 грн., №799 від 27.08.2012 року на суму50677,80
грн., в т.ч. ПДВ в сумі 8446,30 грн., №990 від
31.08.2012 року на суму 54527,53 грн., в т.ч. ПДВ в
сумі 9087,92 грн., №353 від 13.08.2012 року на
суму 33632,54 грн., в .т.ч. ПДВ в сумі 5605,42
грн., №932 від 30.08.2012 року на суму 35700 грн.,
в т.ч.5950 грн., №137 від 06.08.2012 року на суму
9137,40 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 1522,90 грн., №51
від 02.08.2012 року на суму 37832 грн., в т.ч. ПДВ
в сумі 6305,53 грн., №34 від 10.08.2012 року на
суму 46250,85 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 7708,47 грн.,
№373 від 14.08.2012 року на суму 38612,70 грн., в
т.ч. ПДВ в сумі 66435,45 грн., №50 від 02.08.2012
року на суму 47029 грн., в т.ч. ПДВ в сумі
7838,17 грн., №880 від 29.08.2012 року на суму 36645
грн., в т.ч. ПДВ в сумі 6107,50 грн.,

- актом виконаних ремонтних робіт від
31.08.2012 року на загальну суму 54527,53
грн.(том . а.с.43-71).

Судом також встановлено, що 03.09.2012 року
між ПП «Модена» (Покупець) та ТОВ
«Автоєвро діагностика» (Продавець)
укладено договір купівлі продажу №1/09-3,
за умовами якого Продавець в строки
встановлені цим договором
зобов'язується прийняти товар і
оплатити його вартість (том 1 а.с.196).

На виконання вказаного договору у
вересні 2012 року ТОВ «Автоєвро
діагностика» поставило позивачу
товари (болти, заклепки, саморізи,
шайби, двигуни, перемикачі, лічильники
та ін.), про що свідчать наступні
документи:

- видаткові накладні №44 від 03.09.2012 року
на суму 48541,10 грн., №45 від 03.09.2012 року на
суму 27212,40 грн., №46 від 05.09.2012 року на
суму 35810,05 грн., №47 від 07.09.2012 року на
суму 54945,65 грн., №48 від 07.09.2012 року на
суму 45715,86 грн., №49 від 10.09.2012 року на
суму 38804,35 грн., №50 від 13.09.2012 року на
суму 46290,64 грн., №51 від 14.09.2012 року на
суму 37160 грн., №52 від 20.09.2012 року на суму
51672 грн., №53 від 20.09.2012 року на суму 52631,65
грн., №54 від 25.09.2012 року на суму 38497,60
грн., №55 від 27.09.2012 року на суму 51541,75
грн., №56 від 27.09.2012 року на суму 47473,25
грн., №57 від 28.09.2012 року на суму 51672 грн.,

- податкові накладні №44 від 03.09.2012 року
на суму 48541,10 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 8090,18
грн., №45 від 03.09.2012 року на суму 27212,40
грн., в т.ч. ПДВ в сумі 4535,40 грн., №46 від
05.09.2012 року на суму 35810,05 грн., в т.ч. ПДВ в
сумі 5968,34 грн., №47 від 07.09.2012 року на суму
54945,65 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 9157,61 грн., №48
від 07.09.2012 року на суму 45715,86 грн., в т.ч.
ПДВ в сумі 7619,31 грн., №49 від 10.09.2012 року
на суму 38804,35 грн., в т.ч. ПДВ в сумі6467,39
грн., №50 від 13.09.2012 року на суму 46290,64
грн., в т.ч. ПДВ в сумі 7715,11 грн., №51 від
14.09.2012 року на суму 37160 грн., в т.ч. ПДВ в
сумі 6193,33 грн., №52 від 20.09.2012 року на суму
51672 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 8612 грн., №53 від
20.09.2012 року на суму 52631,65 грн., в т.ч. ПДВ в
сумі 8771,94 грн., №54 від 25.09.2012 року, №55 від
27.09.2012 року на суму 51541,75 грн., в т.ч. ПДВ в
сумі 8590,29 грн., №56 від 27.09.2012 року на суму
47473,25 грн., в т.ч. ПДВ в сумі 7912,21 грн., №57
від 27.09.2012 року на суму 51672 грн., в т.ч. ПДВ
в сумі 8612 грн.,

- квитанції до прибуткових касових
ордерів №34 від 03.09.2012 року на суму 10000
грн., №36 від 04.09.2012 року на суму 10000 грн.,
№37 від 05.09.2012 року на суму 10000 грн., №39
від 06.09.2012 року на суму 10000 грн.,№41 від
07.09.2012 року на суму 10000 грн., №43 від 10.09.2012
року на суму 10000 грн., №44 від 11.09.2012 року
на суму 10000 грн., №45 від 12.09.2012 року на
суму 10000 грн., №47 від 13.09.2012 року на суму
10000 грн., №48 від 14.09.2012 року на суму 10000
грн., №51 від 17.09.2012 року на суму 10000 грн.,
№52 від 18.09.2012 року на суму 10000 грн., №53
від 19.09.2012 року на суму 10000 грн., №54 від
20.09.2012 року на суму 10000 грн., №56 від 21.09.2012
року на суму 10000 грн., №57 від 24.09.2012 року
на суму 10000 грн., №59 від 25.09.2012 року на
суму 10000 грн., №61 від 26.09.2012 року на суму
10000 грн., №62 від 27.09.2012 року на суму 10000
грн. №63 від 28.09.2012 року на суму 10000
грн.(том 1 а.с.197-245).

Вартість отриманих від ТОВ
«Блейд-Україна» та ТОВ «Автоєвро
діагностика» товарно-матеріальних
цінностей та виконаних робіт включено
позивачем на підставі отриманих
видаткових накладних до складу витрат
ІІІ кварталу 2012 року.

Згідно з пп.4.1.27 п. 4.1 ст.4 Податкового
кодексу України витрати - це сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних
для провадження господарської
діяльності платника податку, в
результаті яких відбувається
зменшення економічних вигод у вигляді
вибуття активів або збільшення
зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

У відповідності до п.138.1 ст.138
Податкового кодексу України, витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із витрат
операційної діяльності, інших витрат,
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Згідно з пп.138.1.1 п.138.1 ст.138 Податкового
кодексу України, витрати операційної
діяльності включають собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати, які
прямо визначають особливості
формування витрат платника податку та
витрати банківських установ.

В силу вимог п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Пункт 139.1 ст.139 Податкового кодексу
України встановлює вичерпний перелік
витрат платника податку, що не
враховуються при визначенні
оподатковуваного прибутку. Серед таких
обмежень витрати на придбання
електрообладнання, які були виключенні
відповідачем зі складу витрат
позивача, відсутні. Крім того,
відповідно до п.140.5 ст.140 Податкового
кодексу України встановлення
додаткових обмежень щодо складу
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені в цьому розділі, не
дозволяється.

Відповідно до вимог пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України до складу
витрат не включаються витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно з ч. 1,2 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996 від 16.07.1999 року
(в редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назву документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Норми аналогічного змісту містить
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну України від 24.05.1995 року
№88, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 05 червня 1995 року за
№168/704 (далі - Положення №168/704).

Пунктом 2.4 Положення №168/704 (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Відповідно до п. 2.16 Положення №168/704 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) забороняється
приймати до виконання первинні
документи на операції, що суперечать
нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

Наявні в матеріалах справи видаткові,
податкові накладні в силу Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" №996 від
16.07.1999 року (в редакції, чинній на час
існування спірних правовідносин) та
Положення №168/704 (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
є первинними документами, та мають всі
необхідні встановлені законом
обов'язкові реквізити. Вказані
накладні містять найменування
продавця та покупця, обсяг
поставленого товару, підписи
уповноважених представників сторін та
відбитки печаток товариств та дають
змогу визначити, який саме товар
постачався, за якою ціною, між якими
контрагентами. Докази того, що дані
документи не мають юридичної сили або
визнані в установленому порядку
недійсними відповідачем суду не
надано.

Крім того, судом встановлено,
представником відповідача не
заперечувалося, що на момент існування
господарських правовідносин між
позивачем та ТОВ «Блейд-Україна» і ТОВ
«Автоєвро діагностика», контрагенти
позивача мали цивільну правоздатність,
чинну державну реєстрацію і не були
позбавлені права укладати угоди у
відповідності до вимог діючого
законодавства та були платниками ПДВ.

Таким чином, віднесення позивачем до
складу витрат сум, сплачених на оплату
вартості товару та ремонтних робіт,
отриманих від ТОВ «Блейд-Україна» і ТОВ
«Автоєвро діагностика», не суперечить
вимогам п.44.1 ст.44, п.138.8 ст.138, п.п.139.1.9
п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що
правових підстав для виключення
вартості придбаних у ТОВ
«Блейд-Україна» і ТОВ «Автоєвро
діагностика» товару і ремонтних робіт
зі складу витрат ПП «Модена» за IIІ
квартал 2012 року у відповідача не було.

Одночасно, рух активів у процесі
здійснення позивачем господарських
операцій з ТОВ «Блейд-Україна» і ТОВ
«Автоєвро діагностика»,
підтверджується матеріалами справи.

Так, надані до матеріалів справи
позивачем документи, а саме: договори
купівлі-продажу (поставки), договори
послуг по ремонтним роботам, видаткові,
податкові накладні, довіреності на
отримання від ПП «Модена» ТМЦ,
свідоцтва про реєстрацію машини, акти
виконаних ремонтних робіт (том 1
а.с.128-183), свідчать про подальшу
реалізацію у серпні 2012 року позивачем
придбаних у ТОВ «Блейд-Україна»
товарів та ремонтних робіт Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Нерудпром ЛТД», Приватному
підприємству «Укрспецсервіс» та
Товариству з обмеженою
відповідальністю фірмі
«Техіндустрія».

В свою чергу, у вересні 2012 року ПП
«Модена» реалізувало придбані у ТОВ
«Автоєвро діагностика»
товарно-матеріальні цінності
наступним контрагентам: Приватному
підприємству «Укрспецсервіс»,
Товариству з обмеженою
відповідальністю фірмі
«Техіндустрія», Приватному
підприємству «Агрополь», Приватному
підприємству «Новітех-Захід»,
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Якість і
будівництво» і Товариству з обмеженою
відповідальністю «Інтуїт ЛТД», що
підтверджується наявними в матеріалах
справи договорами купівлі-продажу
товарів, видатковими, податковими,
товарно-транспортними накладними,
довіреностями на отримання від
«Модена» ТМЦ (том 2 а.с.3-77, 89-91).

За результатами даних операцій
позивачем сформовано податкові
зобов'язання з ціни продажу наданих
робіт і використаних матеріалів у
відповідних податкових періодах, що
підтверджується податковими
деклараціями з ПДВ з реєстром виданих
та отриманих податкових накладних за
серпень та вересень 2012 року (том 1
а.с.184-190, том 2 а.с.78-84).

Встановлені судом обставини в їх
сукупності свідчать про товарність і
реальність здійснення господарських
операцій між ПП «Модена» і ТОВ
«Блейд-Україна» та ТОВ «Автоєвро
діагностика», подальшу реалізацію
позивачем придбаних
товарно-матеріальних цінностей, що
підтверджують рух активів у процесі
здійснення господарських операцій з
даними контрагентами. Докази того, що
товари і роботи, придбані ПП «Модена» у
ТОВ «Блейд-Україна» та ТОВ «Автоєвро
діагностика» з метою іншою, ніж
використання його у власній
господарській діяльності податковим
органом суду не надано, судом не
здобуто і в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, віднесення позивачем до
складу витрат сум, сплачених ТОВ
«Блейд-Україна» та ТОВ «Автоєвро
діагностика» на оплату вартості
товарно-матеріальних цінностей і
виконаних робіт відповідає вимогам
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України, а виключення цих сум
відповідачем зі складу витрат ПП
«Модена» в IIІ кварталі 2012 року -
безпідставне і протиправне.

Суд також акцентує увагу, що згідно із
статтею 61 Конституції України
відповідальність осіб має
індивідуальний характер, при цьому
будь-які протиправні дії одних
платників податків не можуть покладати
обов'язку щодо відповідальності за дії
таких платників на інших осіб.

Особа не може нести відповідальності
за неправомірні дії інших осіб (за
умови необізнаності щодо їх
протиправної поведінки). Відповідачем
не встановлено обізнаності позивача
щодо можливих дефектів у правовому
статусі його контрагентів (відсутність
реєстрації їх як платників податку на
додану вартість, відсутність у
відповідних посадових осіб чи інших
представників контрагента повноважень
на складання первинних, розрахункових
документів, податкових накладних.

Окрім того, практика Європейського
суду з прав людини, яка відповідно до
ст. 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини" №3477-IV
від 23.02.2006 р., є джерелом права, свідчить
про те, що якщо державні органи мають
інформацію про зловживання в системі
оподаткування конкретною компанією,
вони повинні застосовувати відповідні
заходи саме до цього суб'єкта, а не
розповсюджувати негативні наслідки на
інших осіб при відсутності зловживання
з їх боку (Рішення Європейського Суду
від 09.01.2007 р. у справі "Інтерсплав проти
України"). Вказане узгоджується з
конституційним принципом
індивідуальності юридичної
відповідальності.

Жодних доказів того, що ПП «Модена» і
ТОВ «Блейд-Україна» та ТОВ «Автоєвро
діагностика» під час укладання
договорів завідомо (з прямим або
непрямим умислом) діяли всупереч
інтересам держави і суспільства суду
податковим органом не надано, як і не
надано суду відповідного вироку суду
щодо посадових осіб позивача чи ТОВ
«Блейд-Україна» та ТОВ «Автоєвро
діагностика» постановленого у
кримінальній справі щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним, тощо.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що податкові повідомлення-рішення
№ від 11.02.2013 року та № від
08.05.2013 року не відповідають вказаним
критеріям правомірності, є
протиправним, а тому підлягають
скасуванню.

Надаючи правову оцінку податковим
повідомленням-рішенням № від
11.02.2013 року та № від 08.05.2013 року,
суд виходить з наступного.

Дані податкові повідомлення-рішення
базуються на висновках податкового
органу про заниження ПП «Модена»
податку на додану вартість за серпень
2012 року в сумі 88709 грн. та за вересень 2012
року - в сумі 104661 грн.

Вказані висновки зроблені податковим
органом на підставі аналізу
господарських операцій ПП «Модена» і
ТОВ «Блейд-Україна», ТОВ «Автоєвро
діагностика» та ґрунтуються на
порушеннях позивачем вимог п.44.1 ст.44,
п.185.1 с. 185, п.198.1, п.198.3 п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України.

З вказаними висновками податкового
органу суд не погоджується з огляду на
наступне.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового
кодексу України встановлено, що
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною
(п.198.2 ст.198 ПК України).

Згідно з п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Вичерпний перелік операцій, що не є
об'єктом оподаткування, визначений ст.
196 Податкового кодексу України. Серед
даного переліку операції з придбання
товарно-матеріальних цінностей
(слюсарних та електротехнічних
товарів), виконаних ремонтних робіт
відсутні. Суд вважає, що підстави для
виключення зі складу податкового
кредиту товариства сум ПДВ, сплачених в
ціні придбаного товару, відсутні,
оскільки отримання такого товару за
договорами купівлі-продажу та підряду
не суперечить чинному законодавству,
та є такими, що спрямовані на отримання
доходів, а тому належать до
господарської діяльності позивача в
розумінні податкового законодавства.

Пунктом 198.2 ст.198 Податкового кодексу
України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: або дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 198.4 ст.198 Податкового кодексу
України якщо платник податку придбає
(виготовляє) товари/послуги та
необоротні активи, які призначаються
для їх використання в операціях, що не є
об'єктом оподаткування або
звільняються від оподаткування, то
суми податку, сплачені (нараховані) у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не відносяться до
податкового кредиту зазначеного
платника.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податковий кредит по отриманих
позивачем від ТОВ «Блейд-Україна» та
ТОВ «Автоєвро діагностика»
товарно-матеріальних цінностях і
виконаних роботах повністю
підтверджено відповідними податковими
накладними.

Зауважень до форми та змісту
податкових накладних, виписаних ТОВ
«Блейд-Україна», ТОВ «Автоєвро
діагностика» для ПП «Модена», в акті
перевірки податковим органом не
зазначено.

Судом встановлено, що податкові
накладні, виписані ТОВ «Блейд-Україна»,
ТОВ «Автоєвро діагностика» для ПП
«Модена» містять всі необхідні
обов'язкові реквізити.

Статтею 67 Господарського кодексу
України передбачено, що відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.
Підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначенні зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечать законодавству України.

З огляду на реальний характер операцій,
можливі порушення ТОВ «Блейд-Україна»,
ТОВ «Автоєвро діагностика» податкової
дисципліни та правил здійснення
господарської діяльності (як-то,
відсутність за місцезнаходженням,
відсутність основних засобів,
складських приміщень, трудових
ресурсів тощо) не можуть бути підставою
для позбавлення добросовісного
платника податків ПП «Модена» права на
податковий кредит з податку на додану
вартість.

Судом також не беруться до уваги
посилання податкового органу на
відсутність у вказаних контрагентів
ТОВ «Модена» власних трудових
ресурсів, економічних потужностей для
виконання господарських зобов'язань.
Такі обставини не можуть бути доказом
неспроможності виконання тих чи інших
господарських операцій з огляду на
відсутність законодавчого обмеження
щодо використання у господарській
діяльності лише власних основних та
транспортних засобів, як і найманої
праці шляхом укладення трудових, а не
цивільно-правових договорів, вони не
можуть бути підставою для висновків
про порушення вимог податкового
законодавства позивачем, оскільки не
залежать від волі останнього.

Таким чином, дії ПП «Модена» як
платника податку свідчать про його
добросовісність, а вчинені ним
господарські операції з ТОВ
«Блейд-Україна» і ТОВ «Автоєвро
діагностика» не викликають сумніву в
їх реальності та відповідності
дійсному економічному змісту.

Судом встановлено достовірність
підтвердження фактичності здійснення
господарських операцій, сплати податку
на додану вартість та його сум, а отже і
правомірність віднесення позивачем
сум податку, сплаченого ТОВ
«Блейд-Україна», ТОВ «Автоєвро
діагностика» у зв'язку з придбанням
товару та виконаних робіт до складу
податкового кредиту серпня та вересня
2012 року.

Суд звертає увагу, що у рішенні
Європейського суду з прав людини від
22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у
разі якщо національні органи за
відсутності будь-яких вказівок на
безпосередню участь фізичної або
юридичної особи у зловживанні,
пов'язаним зі сплатою ПДВ, який
нараховується у ланцюгу поставок, або
будь-яких вказівок на обізнаність про
таке порушення, все ж таки застосовують
негативні наслідки до отримувача
оподатковуваної ПДВ поставки, який
повністю виконав свої зобов'язання, за
дії або бездіяльність постачальника,
який перебував поза межами контролю
отримувача і у відношенні якого у нього
не було засобів перевірки та
забезпечення його виконання, то такі
владні органи порушують справедливий
баланс, який має підтримуватися між
вимогами суспільних інтересів та
вимогами захисту права власності.

Таким чином, результати перевірки
контрагента позивача, контрагентів
контрагента, наявність та/або
відсутність контрагента за
зареєстрованим місцезнаходженням,
відсутність необхідних умов для
ведення господарської діяльності,
відсутність власних основних фондів,
складських приміщень, транспортних
засобів, наявність або відсутність
порушених кримінальних справ,
пояснення осіб не можуть впливати на
право позивача щодо формування складу
витрат операційної діяльності та
податкового кредиту, оскільки наявними
у справі доказами підтверджуються
обставини щодо фактичного виконання
спірних господарських операцій.

Крім того, в актах перевірки
відповідачем безпідставно розширено
ряд документів (доказів), якими повинен
підтверджуватись факт поставки товару,
зокрема, в акті зазначено, що для
перевірки не надано
товарно-транспортних накладних, які
засвідчили б факт передачі
товарно-матеріальних цінностей від
продавця до покупця.

Твердження податкового органу про
ненадання позивачем
товарно-транспортних накладних як на
підставу для висновків про
безтоварність господарських операцій
позивача з ТОВ «Блейд-Україна» і ТОВ
«Автоєвро діагностика» судом
оцінюється критично, так як
відсутність товарно-транспортних
накладних не може свідчити про
нездійснення господарської операції,
за умови надання підприємством всіх
інших належно оформлених
підтверджуючих документів. На
переконання суду, товарно-транспортна
накладна не може бути первинним
документом в розумінні ст.1 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», який
підтверджує здійснення господарської
операції з поставки товарів, та
відповідно набуття права власності на
нього, оскільки не відображає
відомості про господарську операцію з
поставки товару, а відображає
відомості про господарську операцію
перевезення.

Вказана позиція узгоджується з
правовою позицією, викладеною в
рішеннях Вищого адміністративного
суду України, зокрема, але не виключно,
в ухвалах суду від 16.10.2013 року у справі
№ К/800/45872/13 та ухвалі суду від 14.01.2014
року у справі №/800/31054/13.

За таких обставин, суд вважає висновки
відповідача про порушення позивачем
вимог п.44.1 ст. 44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3,
п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України
безпідставним, а податкові
повідомлення-рішення № від 11.02.2013
року та № від 08.05.2013 року -
протиправними.

Одночасно, суд звертає увагу, що
висновку акту перевірки №243/22-200/31541926
від 22.04.2013 року ґрунтуються на
висновках акту про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Блейд-Україна» щодо підтвердження
господарських відносин з суб'єктами
господарювання за серпень 2012 року
№5774/22-4/32707565 від 27.12.2012 року, а в основі
акта перевірки позивача №53/22-200/31541926
від 29.01.2013 року лежить акт про
неможливість проведення невиїзної
позапланової перевірки ТОВ «Автоєвро
діагностика» з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
відносин з ТОВ «Ексімпторг» за період
вересень 2012 року №2086/22-00/36444593 від 29.11.2012
року.

Суд не може погодитися з позицією
відповідача, згідно з якою акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки та акт про неможливість
проведення невиїзної позапланової
перевірки контрагентів позивача є
доказами безтоварності господарських
операцій ПП «Модена» з даними
контрагентами в серпні та вересні 2012
року, у зв'язку з чим податковим органом
прийнято оспорювані податкові
повідомлення-рішення, враховуючи
наступне.

Правовідносини з приводу проведення
податковими органами зустрічних
звірок платників податків регулюються
нормами Порядку проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010р. №1232 (далі - Порядок №1232),
відповідно до п.1 якого зустрічна
звірка полягає у зіставленні даних
первинних бухгалтерських та інших
документів суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

У відповідності до пункту 2 вказаного
Порядку зустрічні звірки проводяться у
суб'єктів господарювання, щодо
здійснення операцій з якими під час
перевірки платника податків та зборів
виникають сумніви стосовно факту
здійснення таких операцій або якщо
існують розбіжності задекларованих у
деклараціях з податку на додану
вартість показників податкового
кредиту та податкових зобов'язань.

В силу вимог п.4.4 Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок
затверджених Наказом ДПА України від
22.04.2011 року №236 (далі - Методичні
рекомендації №236) у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання.

В свою чергу, згідно з п.10 Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом
ДПС України від 22.12.2010 року за № 984,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 року за №34/18772, у
разі відмови посадових осіб платника
податків або його законних
представників у допуску посадових
(службових) осіб органу державної
податкової служби до проведення
перевірки або неможливості проведення
перевірки складається відповідний акт,
який засвідчує такий факт.

Суд звертає увагу, що позивач та його
контрагент є окремими суб'єктами
господарювання зі статусом юридичної
особи, окремими платниками певних
податків та зборів, кожен з яких має
свої межі юридичної відповідальності,
яка є індивідуальною, виходячи з вимог
ст. 61 Конституції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Акт про неможливість проведення
зустрічної звірки (акт про
неможливість проведення перевірки) не
є достатнім і належним доказом в
підтвердження доводів податкового
органу про нереальність здійснення
угод між позивачем та його
контрагентом, і не є підставою для
визнання податкового кредиту (витрат)
позивача непідтвердженим, так як
доказами порушення правил податкової
звітності є виключно матеріали
перевірок платника податків,
проведених з дослідженням його
первинних бухгалтерських та інших
документів.

За своєю правовою природою акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки не повинен містити висновки
щодо реальності здійснення
господарської діяльності. Зазначений
етап контрольно-перевірочної роботи не
передбачає здійснення податковим
органом оцінки дотримання платником
вимог податкового законодавства та
аналізу змісту та характеру
правовідносин, що стали підставою для
формування даних податкового обліку
платника. Питання правильності
відображення платником в обліку
проведених господарських операцій
повинно досліджуватись податковим
органом при проведенні податкової
перевірки платника з дослідженням
фінансово-господарських документів,
пов'язаних з нарахуванням і сплатою
податку, а не відображатись в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки.

На думку суду, зустрічна звірка може
бути проведена податковим органом в
разі наявності у розпорядженні
податкового органу первинних
документів або надання таких
документів платником податків на
обов'язковий письмовий запит
податкового органу, позаяк за своєю
правовою суттю зустрічна звірка
полягає у зіставленні даних первинних
бухгалтерських та інших документів
суб'єкта господарювання, що
здійснюється органами державної
податкової служби, з метою
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, а також
підтвердження відносин, виду, обсягу і
якості операцій і розрахунків, що
здійснювалися між ними, для з'ясування
їх реальності та повноти відображення
в обліку платника податків.

В акті про неможливість проведення
зустрічної звірки (акті про
неможливість проведення перевірки)
суб'єкта господарювання засвідчується
лише факт неможливості її проведення
без встановлення будь-яких висновків
стосовно документального
підтвердження господарських відносин
з платником податків та зборів, виду,
обсягу і якості операцій та
розрахунків, що здійснювалися між ними,
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку платника
податків. Тобто такі акти не можуть
містити жодних інших висновків, окрім
висновку про неможливість проведення
зустрічної звірки (неможливість
проведення перевірки).

Таким чином, оскільки акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Блейд-Україна» та акт про
неможливість проведення невиїзної
позапланової перевірки ТОВ «Автоєвро
діагностика» підтверджують лише факт
неможливості проведення таких
перевірок, то вони не є джерелом
отримання податкової інформації, яка
положеннями статті 83 Податкового
кодексу України визначена як підстава
для висновків під час проведення
перевірок, та не є носіями доказової
інформації про виявлені порушення
вимог чинного законодавства (або їх
відсутність), а тому не можуть
слугувати підставою для висновків про
безтоварність господарських операцій
позивача з ТОВ «Блейд-Україна» та ТОВ
«Автоєвро діагностика».

Сама по собі неможливість реалізації
податковими органами визначеної
законодавством компетенції щодо
проведення зустрічних звірок
(невиїзних позапланових перевірок)
контрагента не може вважатися доказом
вчинення певним платником податку
порушень податкового законодавства.

Аналогічна позиція викладена Вищим
адміністративним судом України в
постанові від 27.02.2014 у справі №К/800/41631/13.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
19.02.2013 року у справі №813/48/13-а, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 08.08.2013 року (том 1 а.с.27-32) дії ДПІ у
Печерському районі м.Києва ДПС щодо
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Блейд-Україна» визнано протиправними
(том 1 а.с.23-26).

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що відповідач при прийнятті
податкових повідомлень-рішень №
та № від 08.05.2013 року, № та
№ від 11.02.2013 року, діяв не на
підставі, не в межах повноважень та не в
спосіб, визначений чинним
законодавством, а тому вказані
податкові повідомлення-рішення є
протиправними, такими, що прийняті без
урахуванням всіх обставин, що мають
значення для прийняття рішень, а тому
підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу. У
відповідності до п. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не надав суду достатніх
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються його
заперечення, і не довів правомірності
прийнятих ним податкових
повідомлень-рішень № та №
від 08.05.2013 року, № та № від
11.02.2013 року.

При зазначених обставинах, вимоги
позивача правомірні, обґрунтовані і
підлягають до задоволення в повному
обсязі, а заперечення відповідача суд
відхиляє як безпідставні і такі, що
суперечать чинному законодавству та
фактичним обставинам справи.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області від
08.05.2013 № та № та від 11.02.2013
№ та №.

Присудити на користь позивача
Приватного підприємства "Модена" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1189,49 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сало А.Б.