Справа № 820/6524/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р. Справа № 820/6524/14

Головуючий 1 інстанції:
Лук'яненко М.О.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

при секретарі Зарицька Т.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за
апеляційними скаргами Прокуратури
Харківської області та ОСОБА_2 на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.06.2014р. по
справі № 820/6524/14

за позовом ОСОБА_2

до Прокуратури Харківської області в
особі прокурора області Синчука Л.С.

про визнання дій протиправними

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив: визнати протиправними дії
прокуратури Харківської області, які
виразилися у невиконанні вимог законів
України «Про прокуратуру» та «Про
звернення громадян»; зобов'язати
прокуратуру Харківської області
розглянути заяви від 23.12.13 р. та 03.03.14 р. у
відповідності до вимог ст. 12 Закону
України «Про прокуратуру», ст. 7 Закону
України «Про звернення громадян».

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 26.06.14 р. по
справі № 820/6524/14 позовні вимоги були
задоволені частково: визнані
протиправними дії прокуратури
Харківської області, що відображаються
в невиконанні вимог законів України
«Про прокуратуру» та «Про звернення
громадян» щодо не розгляду заяви
ОСОБА_2 від 23.12.13 р. та зобов'язано
прокуратуру Харківської області
розглянути заяву від 23.12.13 р. у
відповідності з вимогами ст. 12 Закону
України «Про прокуратуру», Закону
України «Про звернення громадян».

Позивач не погодився з рішенням суду
першої інстанції та подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.06.14 р. по
справі № 820/6524/14 та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
з підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Відповідач також не погодився з
рішенням суду першої інстанції та
подав апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
26.06.14 р. по справі № 820/6524/14 в частині
задоволення позовних вимог та прийняти
нове судове рішення про відмову у
задоволенні позову в повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
апеляційній скарзі.

Позивач надав письмові заперечення на
апеляційну скаргу відповідача, в яких
просив залишити апеляційну скаргу
Прокуратури Харківської області без
задоволення, посилаючись на
безпідставність викладених в ній
доводів.

Відповідач письмові заперечення на
апеляційну скаргу позивача не надав.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши постанову суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню,
а апеляційна скарга Прокуратури
Харківської області підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
23.12.13 р. позивач звертався до прокурора
Харківської області Тюрина Г.Є. та
просив відповідно до положень ст. 12
Закону України «Про прокуратуру»
розглянути факти, викладені в заяві,
прийняти міри до посадових осіб
Харківського РВ, які не виконують свої
функціональні обов'язки по захисту
прав громадян, тобто бездіяльність і
укриття злочинів від звітності (заява
від 23.12.13 р. надійшла до прокуратури
Харківської області 30.12.13 р. за вхідним
№ 87808вх-13) (а.с. 7). Листом № 04/2/2-р-14 від
14.01.14 р. прокуратура Харківської
області повідомила ОСОБА_2 про
направлення його заяви до прокурора м.
Харкова для організації проведення
перевірки звернення ОСОБА_2 щодо
можливого скоєння кримінального
правопорушення (а.с. 40). Заступником
прокурора м. Харкова звернення
позивача від 23.12.13 р. за вих. № 03-80р від
20.01.14 р. направлено Харківському
міжрайонному прокурору для проведення
перевірки та уточнення доводів
заявника з одночасним повідомленням
ОСОБА_2 (а.с. 8). Харківським міжрайонним
прокурором листом № 04-48-571-14 від 24.01.14 р.
заяву ОСОБА_2 від 23.12.13 р. разом із
матеріалами перевірки райвідділу
міліції у порядку ст. 214 КПК України
направлено до Харківського РВ (з
обслуговування Харківського району та
м. Люботин) ГУМВС України в Харківській
області з одночасним повідомленням
ОСОБА_2 (а.с. 42).

Також судом першої інстанції було
встановлено, що 03.03.14 р. позивач
звернувся із письмовою заявою до
виконуючого обов'язки прокурора
Харківської області Суходубова В.С.
(заява від 03.03.14 р. надійшла до
прокуратури Харківської області 04.03.14
р. за вхідним № 15478вх-14), в якій просив
останнього прийняти міри по відношенню
до посадової особи міліції Голуб М.В.,
яка не виконує свої функціональні
обов'язки, передбачені Законом України
«Про міліцію», і вимог ст. 214 КПК
України, які порушують Закон України
«Про звернення громадян» (а.с. 5-6).
Прокуратура Харківської області 17.03.14
р. листом № 04/2/2-р-14 повідомила позивача
про те, що його звернення направлено
для розгляду по суті до Харківського
міжрайонного прокурора. Також в листі
начальником управління прокуратури
області старшим радником юстиції
Степановим А. було проінформовано
ОСОБА_2 про те, що 20.11.12 р. набрав
чинності новий КПК України, з дня
вступу в дію якого втратив чинність КПК
України 1961 р. Так відповідно статей
303-307 КПК України скарги на рішення, дії,
чи бездіяльність слідчого чи прокурора
розглядаються слідчим суддею
місцевого суду за правилами судового
розгляду (а.с. 47). Харківським
міжрайонним прокурором за
результатами розгляду звернення
позивача від 03.03.14 р. надана відповідь
за вих. № 04-48-571-14 від 15.04.14 р. з
роз'ясненням порядку оскарження (а.с. 48).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов до висновку, що
відповідачем не правомірно була
направлена заява ОСОБА_2 від 23.12.13 р. до
прокурора м. Харкова, а в подальшому до
Харківського РВ (з обслуговування
Харківського району та м. Люботин)
ГУМВС України в Харківській області,
так як на дії саме цього органу позивач
скаржився до прокурора Харківської
області. Крім того, відповідачем так і
не надано відповіді на заяву ОСОБА_2 від
23.12.13 р. в рамках ст. 7 та ст. 15 Закону
України «Про звернення громадян», ст. 12
Закону України «Про прокуратуру».

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов до
висновку, що відповідачем була надана
змістовна, обґрунтована відповідь на
заяву ОСОБА_2 від 03.03.14 р., а тому позовні
вимоги в частині визнання дій
прокуратури Харківської області, що
відображаються в невиконанні вимог
законів України «Про прокуратуру» та
«Про звернення громадян» щодо не
розгляду заяви ОСОБА_2 від 03.03.14 р.,
протиправними та зобов'язання
прокуратури Харківської області
розглянути заяву від 03.03.14 р. у
відповідності з вимогами ст. 12 Закону
України «Про прокуратуру», Закону
України «Про звернення громадян» є
безпідставними.

Що стосується рішення суду першої
інстанції в частині задоволення
позовних вимог, колегія суддів
зазначає, що підставою для висновку
суду слугувала та обставина, що заява
позивача від 23.12.13 р. була неправомірно
направлена до прокурора м. Харкова, а в
подальшому до Харківського РВ (з
обслуговування Харківського району та
м. Люботин) ГУМВС України в Харківській
області, так як на дії саме цього органу
позивач скаржився до прокурора
Харківської області.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

В рішенні суду першої інстанції
зазначено, що питання практичної
реалізації громадянами України
наданого їм Конституцією України права
вносити в органи державної влади,
об'єднання громадян відповідно до їх
статуту пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів
регулюються Законом України «Про
звернення громадян». Закон забезпечує
громадянам України можливості для
участі в управлінні державними і
громадськими справами, для впливу на
поліпшення роботи органів державної
влади і місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, для
відстоювання своїх прав і законних
інтересів та відновлення їх у разі
порушення. В ст. 1 цього Закону
передбачено, що громадяни України
мають право звернутися до органів
державної влади, місцевого
самоврядування, об'єднань громадян,
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, засобів
масової інформації, посадових осіб
відповідно до їх функціональних
обов'язків із зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення. Також суд
першої інстанції у своєму рішенні
зазначив, що відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 12
Закону України «Про прокуратуру»
прокурор розглядає заяви і скарги про
порушення прав громадян та юридичних
осіб, крім скарг, розгляд яких
віднесено до компетенції суду.
Прокурор здійснює нагляд за
додержанням вимог законодавства щодо
порядку розгляду скарг всіма органами,
підприємствами, установами,
організаціями та посадовими особами.
Разом з тим, суд першої інстанції
вказав, що в силу приписів абз. 4 ст. 7
Закону України «Про звернення
громадян» забороняється направляти
скарги громадян для розгляду тим
органам або посадовим особам, дії чи
рішення яких оскаржуються.

На підставі наведеного, судом першої
інстанції був зроблений висновок, що
відповідач по справі неправомірно
направив заяву позивача до прокурора м.
Харкова, а в подальшому до Харківського
РВ (з обслуговування Харківського
району та м. Люботин) ГУМВС України в
Харківській області, так як на дії саме
цього органу позивач скаржився до
прокурора Харківської області.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 дійсно 23.12.13 р. звертався до
прокурора Харківської області Тюрина
Г.Є. із заявою, в якій просив відповідно
ст. 12 Закону України «Про прокуратуру»
розглянути факти, викладені в заяві,
прийняти міри до посадових осіб
Харківського РВ, не виконуючим свої
функціональні обов'язки по захисту
прав громадян, тобто бездіяльність і
укритті злочинів від звітності.

Відповідно ст. 3 Закону України «Про
звернення громадян» під зверненнями
громадян слід розуміти викладені в
письмовій або усній формі пропозиції
(зауваження), заяви (клопотання) і
скарги. Пропозиція (зауваження) -
звернення громадян, де висловлюються
порада, рекомендація щодо діяльності
органів державної влади і місцевого
самоврядування, депутатів усіх рівнів,
посадових осіб, а також висловлюються
думки щодо врегулювання суспільних
відносин та умов життя громадян,
вдосконалення правової основи
державного і громадського життя,
соціально-культурної та інших сфер
діяльності держави і суспільства.
Заява (клопотання) - звернення громадян
із проханням про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, народних
депутатів України, депутатів місцевих
рад, посадових осіб, а також
висловлення думки щодо поліпшення їх
діяльності. Клопотання - письмове
звернення з проханням про визнання за
особою відповідного статусу, прав чи
свобод тощо. Скарга - звернення з
вимогою про поновлення прав і захист
законних інтересів громадян, порушених
діями (бездіяльністю), рішеннями
державних органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб. Аналогічні норми
викладені також в п. 1.4 Інструкції «Про
порядок розгляду і вирішення звернень
та особистого прийому в органах
прокуратури України», затвердженої
наказом Генерального прокурора
України № 9-гн від 21.06.11 р.

Таким чином, Законом України «Про
звернення громадян» розрізняються
такі види звернення як заява і скарга,
які є різними за своєю суттю та метою
звернення, а тому посилання суду першої
інстанції на положення абз. 4 ст. 7
Закону України «Про звернення
громадян» в даному випадку є
безпідставним, оскільки до відповідача
позивач звертався не зі скаргою, а із
заявою щодо вжиття заходів до
посадових осіб Харківського РВ, які не
виконують свої функціональні обов'язки
по захисту прав громадян. Тобто метою
направлення заяви від 23.12.13 р. слугувало
прохання про сприяння реалізації
закріплених Конституцією та чинним
законодавством їх прав та інтересів
або повідомлення про порушення чинного
законодавства чи недоліки в діяльності
Харківського РВ. В свою чергу, суд
першої інстанції безпідставно
ототожнив такі види звернення як заява
і скарга, а тому рішення суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
задоволення позовних вимог в цій
частині є помилковим.

Що стосується рішення суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог, підставою
для висновку слугувала та обставина, що
відповідачем була надана змістовна,
обґрунтована відповідь на заяву ОСОБА_2
від 03.03.14 р.

Як було правомірно встановлено судом
першої інстанції, 03.03.14 р. позивач
звернувся із письмовою заявою до
виконуючого обов'язки прокурора
Харківської області Суходубова В.С.
(заява від 03.03.14 р. надійшла до
прокуратури Харківської області 04.03.14
р. за вхідним № 15478вх-14), в якій просив
останнього прийняти міри по відношенню
до посадової особи міліції Голуб М.В.,
яка не виконує свої функціональні
обов'язки, передбачені Законом України
«Про міліцію», і вимог ст. 214 КПК
України, які порушують Закон України
«Про звернення громадян» (а.с. 5-6).
Прокуратура Харківської області 17.03.14
р. листом № 04/2/2-р-14 повідомила позивача
про те, що його звернення направлено
для розгляду по суті до Харківського
міжрайонного прокурора. Листом №
04-25-707-14 від 15.04.14 р. Харківським
міжрайонним прокурором Бураковим Д.В.
була надана відповідь на заяву ОСОБА_2
від 03.03.14 р.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2
вказує на те, що лист-відповідь №
04-25-707-14 від 15.04.14 р. за підписом Буракова
Д.В. носить
роз'яснювально-консультативний
характер з питань, щодо яких звертався
заявник. Також ОСОБА_2 в поданій ним
апеляційній скарзі зазначив, що він не
звертався за консультацією по новому
КПК України, а просив вжити заходів
щодо фактів бездіяльності працівників
міліції Харківського РВ і Московського
РВ по невиконанню вимог чинного КПК
України.

Колегія суддів зазначає, що відповідно
ст. 5 Закону України «Про звернення
громадян» звернення адресуються
органам державної влади та місцевого
самоврядування, підприємствам,
установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян
або посадових осіб, до повноважень яких
відноситься вирішення порушених в
зверненнях питань. Відповідно ст.16
цього Закону скарга на дії чи рішення
органу державної влади, органу
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації,
об'єднання громадян, засобів масової
інформації, посадової особи подається
у порядку підлеглості вищому органу
або посадовій особі. Згідно ст. 12 Закону
України «Про прокуратуру» в органах
прокуратури вирішуються звернення про
порушення прав громадян та юридичних
осіб, крім скарг, розгляд яких
віднесено до компетенції суду.
Звернення, розгляд яких належить до
компетенції судових органів,
вирішуються в органах прокуратури в
разі необхідності захисту інтересів
держави та громадян, які неспроможні
через фізичний стан, недосягнення
повноліття, похилий вік,
недієздатність або обмежену
дієздатність самостійно захистити
свої порушені чи оспорювані права або
реалізувати процесуальні повноваження
(ст. 36-1 Закону України «Про
прокуратуру»).

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про
прокуратуру» перевірки за заявами
фізичних чи юридичних осіб,
зверненнями та запитами депутатів усіх
рівнів, крім заяв та повідомлень про
кримінальне правопорушення,
проводяться лише у разі їх
попереднього розгляду компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами або
неприйняття ними у встановлені строки
рішень з цих питань. Звернення громадян
та посадових осіб щодо порушень
законів, які надійшли до обласної
прокуратури вперше і по них не
приймались рішення прокурорами
районного рівня або компетентними
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами
направляються у встановлений ст. 7
Закону України «Про звернення
громадян» 5-ти денний строк для
вирішення за належністю у відповідні
районні прокуратури або інші органи. У
разі, якщо заявник вважає, що його
звернення не знайшло свого вирішення
вказаними прокуратурами, то відповідно
до вказаних законодавчих та
нормативних актів він має право
оскаржити рішення керівників цих
прокуратур до обласної прокуратури чи
безпосередньо до суду.

Колегія суддів також вважає за
доцільне відмітити, що в органах
прокуратури області існує такий
порядок розгляду звернень. Після
реєстрації звернень по них приймається
одне з рішень: прийняття звернення до
свого провадження; направлення
звернення підпорядкованому прокурору;
повернення звернення заявнику з
відповідними роз'ясненнями або без
будь-якого роз'яснення; долучення
звернення до раніше отриманих заяв,
скарг, іншого звернення; направлення
звернення до суду для долучення до
матеріалів судової справи; направлення
звернення для розгляду за належністю
іншому контролюючому органу (п. 3.2
Інструкції «Про порядок розгляду і
вирішення звернень та особистого
прийому в органах прокуратури
України», затвердженої наказом
Генерального прокурора України № 9-гн
від 21.06.11 р.). Про направлення звернення
до інших органів, або на адресу
підпорядкованих прокурорів
обов'язково повідомляється заявник.

На підставі наданих обласній
прокуратурі повноважень, відповідачем
у даній справі заяви ОСОБА_2 були
направлені до підпорядкованої
прокуратури, про що позивач був
повідомлений. Разом з тим, предметом
спору в межах даної справи є визнання
протиправними дій прокуратури
Харківської області, які виразилися у
невиконанні вимог Закону України «Про
прокуратуру», Закону України «Про
звернення громадян» та зобов'язання
прокуратури Харківської області
розглянути заяви від 23.12.13 р. та 03.03.14 р. у
відповідності до вимог ст. 12 Закону
України «Про прокуратуру», ст. 7 Закону
України «Про звернення громадян».
Оскільки заяви позивача Харківською
обласною прокуратурою були направлені
на адресу підпорядкованого прокурора,
і враховуючи ту обставину, що у разі,
якщо заявник вважає, що його звернення
не знайшло свого вирішення вказаними
прокуратурами, то відповідно до
вказаних законодавчих та нормативних
актів він має право оскаржити рішення
керівників цих прокуратур до обласної
прокуратури чи безпосередньо до суду,
твердження позивача про порушення його
права на отримання відповіді на подані
звернення є безпідставними. До
обласної прокуратури чи до суду із
оскарженням дій Харківського
міжрайонного прокурора щодо
направлення заяви від 23.12.13 р. до
Харківського РВ (з обслуговування
Харківського району та м. Люботин)
ГУМВС України в Харківській області та
щодо надання відповіді на заяву від
03.03.14 р. позивач не звертався, а тому, в
даному випадку, порушення прав
позивача з боку відповідача по справі
відсутні.

Відповідно ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, колегія суддів зазначає,
що висновок суду першої інстанції щодо
того, що відповідачем була надана
змістовна, обґрунтована відповідь на
заяву ОСОБА_2 від 03.03.14 р. є помилковим,
оскільки на зазначену заяву
відповідачем жодної відповіді не
надавалося, а заява була направлена до
підпорядкованого прокурора, яким і
була надана відповідь на заяву від 03.03.14
р. Разом з тим, зазначена обставина
предмету спору в межах даної справи не
стосується. Оскільки судом першої
інстанції не було враховано наведених
обставин, постанова суду першої
інстанції в частині відмови у
задоволенні позовних вимог підлягає
зміні щодо підстав та мотивів для
відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 201, 202,
205, 207, 209, 254 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26.06.14 р. по
справі № 820/6524/14 - залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу Прокуратури
Харківської області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 26.06.14 р. по
справі № 820/6524/14 - задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.06.14 р. по
справі № 820/6524/14 - скасувати в частині
задоволення позову про визнання
протиправними дій прокуратури
Харківської області, що відображаються
в невиконанні вимог Закону України
«Про прокуратуру», Закону України «Про
звернення громадян» щодо не розгляду
заяви ОСОБА_2 від 23.12.13 р. та зобов'язання
прокуратури Харківської області
розглянути заяву від 23.12.2013 року у
відповідності з вимогами ст. 12 Закону
України «Про прокуратуру», Закону
України «Про звернення громадян» та
прийняти в цій частині нову постанову
про відмову в задоволенні позову.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 26.06.14 р. по
справі № 820/6524/14 - змінити в частині
підстав та мотивів для відмови у
задоволенні позову.

В іншій частині постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
26.06.14 р. по справі № 820/6524/14 ? залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили
негайно з моменту її проголошення і
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України шляхом
подання касаційної скарги протягом
двадцяти днів з моменту виготовлення
повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 08.08.2014 року.