Справа № 2а-17294/11/2670
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2014 р. м. Київ
К/800/36544/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Калашнікової
О.В.Суддів:Голяшкіна О.В. Леонтович К.Г.
секретар судового засідання:
Антипенко В.В.

за участю представника відповідача
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України - Гаврюшенко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Приватного
підприємства "СТІЛНУЛ" на ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 4 грудня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року у справі №2а-17294/11/2670 за позовом
Приватного підприємства "СТІЛНУЛ" до
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України, Державної митної
служби України про визнання дій
протиправними та скасування
спеціальної санкції, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ПП «СТІЛНУЛ»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
заявою про перегляд постанови цього
суду від 08.02.2012 року у справі №2а-17294/11/2670
за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вимог заяви ПП
"СТІЛНУЛ" посилається на постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 30.05.2012
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 15.10.2012 року у справі №2а-5713/11/0170/20 за
позовом ПП "СТІЛНУЛ" до Державної
митної служби України, Кримської
митниці, ДПІ в м. Євпаторія АР Крим ДПС
про скасування податкових
повідомлень-рішень від 06.04.2011 року № 9
та № 10.

Позивач зазначив, що зазначеними
судовими рішеннями визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення Кримської
митниці від 06.04.2011 року № 9 та № 10, які
було покладено в обґрунтування наказу
на підтвердження фактів порушення ПП
"СТІЛНУЛ" митного законодавства.

Крім цього, позивач зазначив, що
подання було внесено Державною митною
службою України за відсутності
правових підстав, а наказ Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України стосовно позивача видано з
недотриманням критеріїв, які зазначені
у ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства (далі - КАС) України, тому
позивач не погоджується з позицією
відповідачів, що факт порушення ним
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності є
доведеним.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04.12.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.03.2013 року, заяву ПП «СТІЛНУЛ» про
перегляд постанови Окружного
адміністративного суду м. Києва від
08.02.2012 року у справі № 2а-17294/11/2670 за
нововиявленими обставинами залишено
без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалами Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04.12.2012 року та Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.03.2013 року,
ПП «СТІЛНУЛ» звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та ухвалити нове судове
рішення, яким заяву ПП «СТІЛНУЛ» про
перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.02.2012 року задовольнити.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з огляду на
таке.

Судами попередніх інстанцій при
розгляді заяви позивача про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами встановлено, що у
листопаді 2011 року ПП «СТІЛНУЛ»
звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом про визнання протиправними дій
Державної митної служби України в
частині направлення подання щодо
застосування спеціальної санкції -
індивідуального режиму ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності, що
стосується ПП "СТІЛНУЛ"; визнання
протиправними дій Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України, пов'язаних з прийняттям пункту
2 Переліку суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності
України, до яких застосовано
спеціальну санкцію -індивідуальний
режим ліцензування
зовнішньоекономічної діяльності
Додатку до Наказу Міністерства
економічного розвитку та торгівлі
України від 18.08.2011 року № 693, що
стосується ПП "СТІЛНУЛ"; визнання
протиправним та скасування пункту 2
Переліку суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності
Додатку до Наказу Міністерства
економічного розвитку та торгівлі
України від 18.08.2011 року № 693, що
стосується ПП "СТІЛНУЛ".

За наслідками розгляду даної справи
постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.02.2012 року, залишеною без змін ухвалами
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.07.2012 року
та Вищого адміністративного суду
України від 22.10.2012 року, у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні заяви ПП «СТІЛНУЛ» про
перегляд за нововиявленими
обставинами, суд першої інстанції, з
висновками якого також погодився
апеляційний суд, виходив з того, що
наведені заявником обставини не можна
віднести до нововиявлених.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не може
погодитися з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Статтею 245 Кодексу адміністративного
судочинства України визначені
підстави для провадження за
нововиявленими обставинами.

Частиною 1 зазначеної статті
передбачено, що постанова або ухвала
суду, що набрала законної сили, може
бути переглянута у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є, зокрема, істотні для справи
обставини, що не були і не могли бути
відомі особі, яка звертається із
заявою, на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи. Необхідними
ознаками нововиявлених обставин є,
по-перше, їх наявність на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи. Так юридичні факти
характеризуються тим, що вони
одночасно повинні бути передбачені
нормами права, спричиняють виникнення,
зміну або припинення правовідносин,
мають істотне значення для вирішення
справи, тобто такі фактичні дані, які
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення, існували на момент
звернення до суду з позовом і під час
розгляду справи судом, не могли бути
відомі ані особі, яка заявила про це,
ані суду, в провадженні якого
перебувала справа.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПП
«СТІЛНУЛ» про перегляд постанови суду
першої інстанції за нововиявленими
обставинами суди дійшли висновків без
встановлення всіх обставин, що мають
значення, та без їх правової оцінки.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Звертаючись з вказаною заявою, позивач
послався на судові рішення у
адміністративній справі №2а-5713/11/0170/20,
якими визнані протиправними та
скасовані податкові
повідомлення-рішення Кримської
митниці № 9 та № 10 від 06.04.2011 року, які
були покладені в обґрунтування наказу
на підтвердження фактів порушення ПП
"СТІЛНУЛ" митного законодавства.

Окружний адміністративний суд
Автономної Республіки Крим під час
перевірки податкових
повідомлень-рішень № 9 та № 10 від 06.04.2011
року, складених за наслідками
позапланової документальної перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів, та акту перевірки
№0045/10/600000000/ від 24.12.2010 року,
встановив, що Кримська митниця,
здійснюючи митний контроль за
правильністю визначення митної
вартості позивачем товару - «плитка
керамічна» від Іспанської компанії
«AZULEJOS EL MIJARES, S.L.», вирішуючи питання про
донарахування податкових зобов'язань,
не встановила протиправність дій
декларанта (позивача), внаслідок яких
було порушено податкове та митне
законодавство України. Відтак, суд
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог щодо визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 15.10.2012 року постанова Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 30.05.2012 року
залишена без змін. Повний текст ухвали
було виготовлено лише 22.10.2012 року та за
даними позивача отримано ним 14.11.2010
року.

Водночас, з матеріалів даної
адміністративної справи слідує, що
ухвалою судді Вищого
адміністративного суду України від
18.10.2012 року було призначено попередній
розгляд касаційної скарги ПП «СТІЛНУЛ»
на 22.10.2012 року без повідомлення осіб, що
беруть участь у справі, відтак касатор
за браком часу не зміг повідомити суд
про прийняте рішення у справі
№2а-5713/11/0170/20, оскільки йому не було
відомо про обґрунтування прийнятого
рішення.

Так само, розглядаючи 22.10.2012 року цю
справу, суд касаційної інстанції не мав
матеріалів щодо встановлення іншими
судовими рішеннями обставин про
неправомірність висновків Кримської
митниці, які стали підставою для
застосування спеціальної санкції до ПП
«СТІЛНУЛ».

Відмовляючи у задоволенні заяви
позивача про перегляд постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 08.02.2012 року у справі
№2а-17294/11/2670 за нововиявленими
обставинами Окружний адміністративний
суд міста Києва даної обставини не
врахував, чим позбавив суд касаційної
інстанції можливості перевірити
законність висновків судів попередніх
інстанцій.

Згідно з частиною першою статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Оскаржувані судові акти названим
вимогам процесуального закону не
відповідають.

Частиною першою статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд
відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 221, 227, 230, 231,
245-253 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства "СТІЛНУЛ" задовольнити
частково.

Ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 4 грудня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 року скасувати, а справу направити
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

У хвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша