Справа № 822/828/14
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/828/14
Головуючий у 1-й інстанції: Данилюк У.Т.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сторчак В. Ю.

судді: Ватаманюка Р.В.,
Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області на ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду від 06
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду у Волочиському районі
Хмельницької області до ОСОБА_2 про
стягнення безпідставно виплаченої
пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області звернулося до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_2, в
якому просить стягнути з відповідача
надміру виплачену суму пенсії.

Ухвалою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06.03.2014 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі на підставі ст. 109 КАС України.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати ухвалу Хмельницького
окружного адміністративного суду та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального
права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

В судове засідання представники сторін
не з'явився, хоча про час та місце
розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином. Про
причини неявки в судове засідання суд
не повідомили, клопотань про
відкладення розгляду справи не
направляли. У зв'язку з неприбуттям
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове засідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
його дату, час і місце, а також
враховуючи те, що їх явка в судове
засідання не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів визнала за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197
КАС України, за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 1 ст. 195 КАС України визначено,
що суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Як вбачається з матеріалів справи,
Управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області звернулося до суду з
адміністративним позовом до позивача
про стягнення надміру виплаченої
пенсії. Позовні вимоги мотивовано тим,
що за результатами проведеної
перевірки встановлено переплату за
період з 01.07.2006 року по 31.10.2013 року в
розмірі 37151,29 грн.

Вирішуючи питання щодо відмови у
відкритті провадження у справі, суд
першої інстанції керувався тим, що
згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - це переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Відповідно до статті 101 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" від 5
листопада 1991 року № 1788-XII, органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з ст.102 Закону № 1788-XII пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Крім того, пунктом 16.2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" № 8 від 20.05.2013
року було встановлено, що право на
звернення до суду з позовами про
стягнення надміру виплачених коштів
випливає з функцій контролю за
витрачанням коштів цього фонду, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Проте Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду № 2 від 14.02.2014
року "Про внесення змін до постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20 травня 2013 року № 8 "Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" пункт 16.2 був
виключений. На підставі наведеного,
враховуючи характер спірних
правовідносин, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що дану справу
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.
Колегія суддів апеляційного суду
вважає такий висновок помилковим,
враховуючи наступне.

Згідно з частиною другою статі 17 цього
ж Кодексу юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

Суб'єктом владних повноважень, за
визначенням статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З викладеного вбачається, що публічний
спір за позовом суб'єкта владних
повноважень, який звертається до суду
на виконання своїх владних
управлінських функцій, наданих
законодавством, є адміністративним.

Згідно з підпунктом 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року № 8-2 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 21 травня
2002 року за № 442/6730, Управління ПФ
відповідно до покладених на нього
завдань забезпечує додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення.

Повноваження Управління ПФ на
звернення з позовом про стягнення
переплати пенсії, що сталась з вини
пенсіонера, встановлено частиною
першою статті 50 закону України від 9
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за правилами якої суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку. Аналогічна
правова позиція висловлена в Ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 03.04.2014 року у справі №К/800/9901/14.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що пенсійний орган обрав з
перелічених способів захисту свого
права судовий, цей спір є публічним та
адміністративним, а суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про його приватно-правовий характер.

Згідно ст. 199 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на ухвалу
суду першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду (п. 3 ч. 1
ст. 199). При цьому, підставами для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання (ст. 204 КАС України.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, тому
оскаржувана ухвала Хмельницького
окружного адміністративного суду
підлягає скасуванню, а справу
необхідно направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду у Волочиському районі
Хмельницької області задовольнити.

Ухвалу Хмельницького окружного
адміністративного суду від 06 березня
2014 року у справі за адміністративним
позовом Управління Пенсійного фонду у
Волочиському районі Хмельницької
області до ОСОБА_2 про стягнення
безпідставно виплаченої пенсії, -
скасувати.

Справу направити до Хмельницького
окружного адміністративного суду для
продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.