Справа № 264/4638/14-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Іванченко А.М.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року справа №264/4638/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області на постанову
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 16
червня 2014 року у справі № 264/4638/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання нарахувати та сплатити
щомісячне підвищення до пенсії
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за 2014
рік,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області та просив визнати
протиправною бездіяльність пенсійного
органу щодо не нарахування та
невиплати йому з 01 січня 2014 року
підвищення до пенсії відповідно до ст.
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком (прожиткового мінімуму
для осіб, що втратили працездатність);
зобов'язати відповідача з 01 січня 2014
року провести йому нарахування та
виплату підвищення до пенсії,
встановленого ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
(прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність).

Постановою Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
16 червня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність та
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Іллічівському районі
м. Маріуполя Донецької області
провести ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
нарахування та виплату щомісячної
доплати до пенсії встановленого ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком, з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, за період з 01
січня 2014 року по 16 червня 2014 року
включно, з відрахуванням фактично
проведених виплат. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, та
просить скасувати зазначене рішення із
винесенням нового, яким відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Колегія суддів розглядає дану
справу в межах доводів апеляційної
скарги за вимогами п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС
України у порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, задовольнити, а
постанову суду першої інстанції
скасувати, з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що позивач ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, віднесена до соціальної
групи «Дитина війни» відповідно до
вимог ст. 1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», що не
заперечується відповідачем та
підтверджено даними паспорта позивача,
відміткою у пенсійному посвідченні
позивача (а.с. 4-5, 6).

Позивачеві підвищення до пенсії з
01.01.2014 року пенсійним органом
проводиться у розмірі 7% прожиткового
мінімуму, встановленого законом, для
осіб, які втратили працездатність
відповідно до п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України від 28 грудня 2011 року
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верств
населення», що становить 66,43 грн.

Встановлені обставини не є спірними.

Спірним питанням у справі є
правомірність дій відповідача щодо
нарахування та виплати позивачеві
підвищення до пенсії як «дитині війни»
у розмірі 7% прожиткового мінімуму,
встановленого законом, для осіб, які
втратили працездатність відповідно до
п. 4 Постанови Кабінету Міністрів
України від 28 грудня 2011 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»,
а саме в сумі 66,43 грн. щомісячно.

Відповідно до статті 7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» №
2195- IV від 18.11.2004 року (далі - Закон № 2195)
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених цим
Законом, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Законом України "Про внесення змін в
Закон України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік " № 3491-УІ від 14.06.2011
року встановлено, що в 2011 році норми і
положення статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" (далі -
Закон № 2195) застосовуються в порядку і
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Тобто, визначення порядку та розмірів
виплат вказаній категорії громадян
було делеговано Кабінету Міністрів
України.

На виконання п. 7 даного Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 06.07.2011 року № 745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" (була чинною з
23.07.2011 року по 31.12.2011 року), якою
визначені, у тому числі, розміри
надбавок, передбачені статтею 6 Закону
№ 2195, а саме: до пенсії або щомісячного
довічного грошового утримання чи
державної соціальної допомоги, що
виплачується замість пенсії,
підвищення проводиться у розмірі 49,8
грн.

Відповідно до прикінцевих положень
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та Закону України
"Про Державний бюджет України на 2013 рік"
встановлено, що норми і положення
статі 5 і 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
застосовуються в порядку і розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України і
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік та 2013 рік.

28 грудня 2011 року Кабінетом Міністрів
України було прийнято постанову № 1381
«Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верст
населення». Пунктом 4 цієї постанови (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних відносин) встановлено, що дітям
війни (крім тих, на яких поширюється дія
Законів України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
і "Про жертви нацистських
переслідувань") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення, встановлене
статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
провадиться у розмірі 7 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, для осіб, які втратили
працездатність.

25 січня 2012 року Конституційним Судом
України прийнято рішення у справі №
З-рп/2012 за конституційним поданням
правління Пенсійного фонду України
щодо офіційного тлумачення положень
статті 1, частин першої, другої, третьої
статті 95, частини другої статті 96,
пунктів 2, 3, 6 статті 116, частини другої
статті 124, частини першої статті 129
Конституції України, пункту 5 частини
першої статті 4 Бюджетного кодексу
України, пункту 2 частини першої статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України в системному
зв'язку з окремими положеннями
Конституції України (далі - Рішення).

Резолютивною частиною Рішення
встановлено, що:

1. Однією з ознак України як соціальної
держави є забезпечення
загальносуспільних потреб у сфері
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України виходячи з
фінансових можливостей держави, яка
зобов'язана справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості.

2. Повноваження Кабінету Міністрів
України щодо розробки проекту закону
про Державний бюджет України та
забезпечення виконання відповідного
закону пов'язані з його функціями, в
тому числі щодо реалізації політики у
сфері соціального захисту та в інших
сферах. Кабінет Міністрів України
регулює порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

3. суди під час вирішення справ про
соціальний захист громадян керуються,
зокрема, принципом законності. Цей
принцип передбачає застосування
судами законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

У мотивувальній частині Рішення, яке є
обов'язковим до виконання, зазначено,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України, якими регулюються
бюджетні відносини, зокрема питання
соціального захисту за рахунок коштів
Державного бюджету України, є
складовою бюджетного законодавства
відповідно до пункту 5 частини першої
статті 4 Бюджетного кодексу України.

Згідно з частиною сьомою статті 20
Бюджетного кодексу України за
бюджетними програмами, здійснення
заходів за якими потребує
нормативно-правового визначення
механізму використання бюджетних
коштів, головні розпорядники коштів
державного бюджету розробляють
проекти порядків використання коштів
державного бюджету та забезпечують їх
затвердження у терміни, визначені
Кабінетом Міністрів України. За
рішенням Кабінету Міністрів України
порядки використання коштів
державного бюджету затверджуються
Кабінетом Міністрів України або
головним розпорядником коштів
державного бюджету за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
бюджетної політики.

Колегія суддів зазначає, що посилання
позивача на той факт, що у 2014 році
постанова Кабінету Міністрів України
№ 1381 «Про підвищення рівня соціального
захисту найбільш вразливих верст
населення» (далі - постанова № 1381)
суперечить Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» в
частині розміру підвищення до пенсії
дітям війни, є хибним.

В преамбулі постанови № 1381 було
зазначено: «з метою здійснення у 2012
році заходів поетапного до 2015 року
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верст населення»,
тобто, дія даної постанови була
розрахована на певний проміжок часу.

Законом України № 1165 від 27.03.2014 року
«Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014
рік", який набрав чинності з 03.04.2014
року, розділ «Прикінцеві положення»
був доповнений п. 7, що надав Кабінету
Міністрів України» право:

за результатами щоквартального
виконання Державного бюджету України у
2014 році вносити пропозиції щодо
підвищення соціальних стандартів та їх
фінансового забезпечення;

за результатами вжитих заходів щодо
забезпечення позитивних зрушень у
розвитку економіки у першому півріччі
2014 року внести пропозиції щодо
відновлення обсягів видатків на
виконання першочергових соціальних та
економічних програм з урахуванням
затверджених Кабінетом Міністрів
України державних цільових програм;

привести свої нормативно-правові
акти у відповідність із цим Законом.

На виконання делегованих повноважень
Кабінет Міністрів України з 24.04.2014 року
запровадив у дію постанову № 112 «Про
внесення змін до деяких постанов
Кабінету міністрів України з питань
пенсійного забезпечення», якою вніс
зміни до постанови № 1381.

Цими змінами було уточнено часові межи
застосування постанови і визначений
розмір доплати до пенсії соціальній
категорії «діти війни».

Крім того, Законом України від 31 липня
2014 року № 1622-18 «Про внесення змін до
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2014 рік», який набрав
чинності з 03.08.2014 року, розділ
«Прикінцеві положення» доповнений
пунктом 6-7, яким серед іншого
установлено, що з 1 січня 2014 року норми і
положення статей 5 та 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету
Пенсійного фонду України та бюджетів
інших фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
2014 рік.

Таким чином, пенсійним органом
правомірно було проведено нарахування
доплати позивачу як «дитині війни» у
розмірі, визначеному постановою
Кабінету Міністрів України № 1381 із
змінами та доповненнями.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції допустив невідповідність
висновків обставинам справи при
вирішенні позову, порушив норми
матеріального права, що призвело до
прийняття помилкового рішення, тому
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню з постановленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного,
керуючись статтями ст. 197 , п.3 ч.1 ст. 198,
п.4 ч. 1 ст. 202, ч.2 ст. 205, ст. 207, ст. 212, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області у справі № 264/4638/14-а -
задовольнити.

Постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
16 червня 2014 року у справі № 264/4638/14-а -
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя
Донецької області про визнання
бездіяльності неправомірної та
зобов'язання нарахувати та сплатити
щомісячне підвищення до пенсії
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за 2014
рік - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Г.М. Міронова

Судді.
І.В. Юрко

А.А. Блохін