Справа № 821/810/14
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/810/14

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Дубровна В.А. Колегія суддів
Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача -
Потапчука В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року по справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2)
звернувся до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області (далі
- відповідач, ДПІ), у якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
24.05.2013 року № про збільшення
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість всього на загальну
суму 40255,22 грн., в тому числі за основним
платежем у сумі 26836,81 грн. та за
штрафними санкціями у сумі 13418,41 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року адміністративний позов
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове повідомлення -
рішення від 24.05.2013 року № про
збільшення грошового зобов'язання по
податку на додану вартість всього на
загальну суму 40255,22 грн., в тому числі за
основним платежем у сумі 26836,81 грн. та за
штрафними санкціями у сумі 13418,41 грн.

Не погоджуючись з постановою суду
відповідачем подано апеляційну скаргу
в якій зазначається, що висновки
постанови суду першої інстанції
помилкові та такі, що не відповідають
обставинам справи, у зв'язку з чим
апелянт просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
позивача.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України встановлено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, з огляду на зазначене, а
також враховуючи те що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, - дійшла висновку про
можливість розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що відповідно до пп. 78.1.1 та
78.1.4 пункту 78.1 статті 78, пунктів 79.1 та 79.2
статті 79 Податкового кодексу України,
на підставі наказу ДПІ від 05.04.13 р. №659
та повідомлення від 05.04.13 р. №589/17-2
фахівцем ДПІ у м. Херсоні було
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку
фінансово-господарської діяльності
ФОП ОСОБА_2 з питань, визначених пп. 75.1.2
п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України
за жовтень 2012 року, за результатами
якої складено акт від 18.04.2013 року
№2338/172/НОМЕР_2 (далі - акт перевірки).

Висновками даного акту перевірки є
порушення ФОП ОСОБА_2 п.198.3, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, внаслідок
чого занижено податок на додану
вартість за жовтень 2012 р. на загальну
суму 26 836,81 грн.

З огляду на описову частину акту
перевірки, вказані висновки
податкового органу ґрунтуються на
безтоварності господарських операцій
ФОП ОСОБА_2 з його контрагентом СФГ
"Адоніс ", враховуючи -

- не надання ФОП ОСОБА_2 на день
написання акту перевірки будь-яких
первинних документів, що відповідно до
ст. 44 Податкового кодексу України
свідчить про їх відсутність у такого
платника податків на час складення
звітності;

- отримання від Каховської ОДПІ
Херсонської області ДПС акту від 25.02.2013
р. №238/15-306/31711235 про проведення звірки
СФГ "Адоніс" з питань підтвердження
господарських відносин їх реальності
та повноти відображення в обліку за
період з 01.08.2012 року по 31.01.2013 року, яким
встановлено, що за жовтень 2012 року СФГ
"Адоніс" не подано до Каховської ОДПІ
звітність з ПДВ та декларує
відсутність основних виробничих
фондів, рухомого та нерухомого майна
при обсязі оподатковуваних операцій 1
693 403,00 грн. (ПДВ - 338681 грн.) та відсутність
працюючих, що є неможливим для
здійснення господарської діяльності
та свідчить про нікчемність
господарських операції СФГ "Адоніс" по
ланцюгу до "вигодонабувача".

На підставі вказаних обставин та з
урахуванням того, що ФОП ОСОБА_2
податкові накладні по господарським
операціям з СФГ "Адоніс" включені до
податкового кредиту та відповідають
даним додатку № 5 до податкової
декларації з податку на додану
вартість за жовтень 2012 р., ДПІ вважає
неправомірним віднесення до складу
податкового кредиту ПДВ у загальній
сумі 26836,81 грн. за перевіряємий період.

Вищевказані висновки акту перевірки
ФОП ОСОБА_2 стали підставою для
прийняття ДПІ податкового
повідомлення - рішення від 24.05.2013 року №
про збільшення грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість за основним платежем у сумі
26836,81 грн. та за штрафними санкціями у
сумі 13418,41 грн., яке є предметом
оскарження у даній справі.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
обгрунтованість позовних вимог
позивача.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що основним видом діяльності
ФОП ОСОБА_2 є оптова торгівля фруктами й
овочами. В межах даного виду
підприємницької діяльності позивачем
( покупець за договором) був укладений з
СФГ "Адоніс" ( продавець за договором)
договір поставки № 2011-9 від 31.10.2011 р., за
умовами якого продавець продає на
умовах само вивозу
сільськогосподарську продукцію (овочі
та фрукти).

На виконання даного договору у жовтні
2013 р. СФГ "Адоніс" продав ФОП ОСОБА_2
овочі та фрукти на загальну суму ПДВ
26836,81 грн., що підтверджується
матеріалами справи, зокрема,
відповідними податковими і
видатковими накладними, банківськими
виписками, актами звіряння
взаєморозрахунків.

Щодо можливостей контрагента СФГ
"Адоніс" вчиняти спірну господарську
операцію, то позивачем надано до
матеріалів справи копії реєстраційних
документів щодо статусу юридичної
особи, видів діяльності з вирощування
картоплі, овочевих та баштанних
культур, статусу
сільськогосподарського підприємства
як суб'єкта спеціального режиму
оподаткування податком на додану
вартість тощо.

Спірні правовідносини у перевіряємому
періоді були врегульовані Податковим
кодексом України від 02.12.2010 р. за № 2755-VІ
(далі - ПК України).

Згідно із п. 79.1 ст. 79 ПК України
документальна невиїзна перевірка
здійснюється у разі прийняття
керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених статтями 77 та 78
цього Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1
статті 75 цього Кодексу документів та
даних, наданих платником податків у
визначених цим Кодексом випадках, або
отриманих в інший спосіб, передбачений
законом.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового
кодексу України документальна
позапланова невиїзна перевірка
проводиться посадовими особами органу
державної податкової служби виключно
на підставі рішення керівника органу
державної податкової служби,
оформленого наказом, та за умови
надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Пунктом 85.4 статті 85 цього Кодексу
передбачено, що при проведенні
перевірок посадові особи органу
державної податкової служби мають
право отримувати у платників податків
належним чином завірені копії
первинних фінансово-господарських,
бухгалтерських та інших документів, що
свідчать про приховування (заниження)
об'єктів оподаткування, несплату
податків, зборів (обов'язкових
платежів), порушення вимог іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Відповідно до пп. 16.1.5 п. 16.1 статті 16 ПК
України - платник податків зобов'язаний
подавати на належним чином оформлену
письмову вимогу контролюючих органів
(у випадках, визначених законодавством)
документи з обліку доходів, витрат та
інших показників, пов'язаних із
визначенням об'єктів оподаткування
(податкових зобов'язань), первинні
документи, регістри бухгалтерського
обліку, фінансову звітність, інші
документи, пов'язані з обчисленням та
сплатою податків та зборів. У письмовій
вимозі обов'язково зазначаються
конкретний перелік документів, які
повинен надати платник податків, та
підстави для їх надання.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що після початку проведення
перевірки, перевіряючим не був
направлений на адресу ФОП ОСОБА_2
відповідний запит, що спростовує
висновок ДПІ про бездіяльність
позивача щодо не надання під час
проведення перевірки документів, не
наданих на запит ДПІ від 06.02.2013 р. за №
2313/10/17-116 та позивач не отримував від ДПІ
вказаний акт перевірки, що
підтверджується заявою ФОП ОСОБА_2 від
01.06.2013 р. та листом ДПІ від 07.06.2013 р. за №
9088/17-2/17-223 про надання акту перевірки за
№ 2338/17-2/НОМЕР_2 від 18.04.2013 р., чим
спростовується довід податкового
органу щодо не надання позивачем
документів на момент складання акту
перевірки в порядку п. 44.6 ст. 44 ПК
України.

Для визначення права підприємства на
податковий кредит по проведеним
господарським операціям з
постачальником необхідно встановити
наявність в сукупності таких
обов'язкових підстав: здійснення
операції з придбання товарів та їх
оплата (п. 198.1, 198.2, п. 198.3 ст. 198, п.201.1 ст. 201
ПК України); наявність належним чином
оформленої податкової накладної,
виданої платником податку на додану
вартість (п. 198.6 ст. 198 ПК України);
придбання товарів (робіт, послуг) для
використання в господарській
діяльності платника податку - покупця,
шляхом відображення їх в обліку та
підтвердження відповідними
документами (п. 44.1. ст. 44, п. 198.3 ст. 198, п.
201.11 статті 201 ПК України).

Отже, правові наслідки у вигляді
виникнення права платника податку на
формування податкового кредиту з ПДВ
наступають лише у разі реального
(фактичного) вчинення господарських
операцій з придбання
товарів/робіт/послуг, що пов'язані з
рухом активів, зміною зобов'язань чи
власного капіталу платника, та
відповідають економічному змісту,
відображеному в укладених платником
податку договорах, а не лише оформлення
відповідних документів або рух
грошових коштів на рахунках платників
податку.

Колегія суддів вважає правильною
позицію суду першої інстанції, що з
наданих позивачем первинних
документів, копії яких долучено до
матеріалів справи, можливо встановити
зміст та обсяг господарських операцій,
в них зазначено одиниці виміру та
вартість отриманих товарів, осіб
відповідальних за здійснення
господарських операцій. Тобто, вказані
документи, у розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", підтверджують
факт здійснення між сторонами
господарських операцій

Щодо безтоварності здійсненої
операції між позивачем та СФГ "Адоніс"
колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів погоджується з позицією
суду першої інстанції, що з огляду на
індивідуальний характер юридичної
відповідальності, встановлений ст.61
Конституції України, порушення
контрагентом позивача податкової
дисципліни є підставою для
застосування до них заходів
передбачених Податковим кодексом
України відповідальності, і не повинно
тягнути несприятливі наслідки для
позивача по справі.

Що ж стосується посилання ДПІ на участь
СФГ "Адоніс" у схемах мінімізації
податкових платежів та проведення
транзитних фінансових потоків для
формування податкового кредиту з
іншими особами, то зазначені висновки
контролюючого органу стосуються не
позивача безпосередньо, а інших осіб.
За відсутності доказів участі позивача
у таких схемах шляхом створення за
допомогою спірних операцій лише
видимості товарообігу та руху грошових
коштів без реальних економічних змін
майнового стану, правовідносини
постачальника позивача з іншими
особами не можуть впливати на юридичну
оцінку спірних операцій.

Твердження податкової інспекції про
відсутність у спірного постачальника
об'єктивної можливості поставити товар
в силу як відсутності трудових
ресурсів, виробничого обладнання,
транспортного обладнання, так і самого
об'єкту поставки не спростовують
реальності зазначених операцій,
оскільки укладення трудового договору
та наявність прав власності на
нерухоме майно (складські приміщення)
та основні засоби, ( обладнання,
механізми, транспортні засоби) не є
єдиним способом їх залучення до
вчинення необхідних дій в процесі
виконання господарських операцій з
поставки; податкове законодавство не
ставить право платника на податковий
кредит в залежності від того, за
рахунок яких ресурсів (власних або
залучених) здійснюється поставка
товару постачальником.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції щодо недоведеності
відповідачем безтоварності
господарської операції між позивачем
та СФГ "Адоніс" та за таких обставин
необгрунтованості спірного
податкового повідомлення-рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 14
травня 2014 року по справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,- без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.