Справа № 813/4192/14
Суддя: Шинкар Т.І.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року
Справа № 876/6747/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Шинкар Т.І.,

суддів
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу Комунального підприємства
«Управління будинками №2» м. Городок на
ухвалу судді Львівського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2014
року про відмову у відкритті
провадження в справі за позовом
Комунального підприємства «Управління
будинками №2» м. Городок до Державної
виконавчої служби Городоцького
районного управління юстиції
Львівської області про скасування
постанови державного виконавця про
накладення арешту на кошти,-

В С Т А Н О В И В :

12.06.2014р. Комунальне підприємство
«Управління будинками №2» м. Городок
звернулося в суд з позовом до Державної
виконавчої служби Городоцького
районного управління юстиції
Львівської області, просило скасувати
постанову старшого державного
виконавця ВДВС Городоцького районного
управління юстиції Львівської області
Велитяка М.С. від 07.03.2014р. про арешт
коштів Комунального підприємства
«Управління будинками №2» м. Городок,
що знаходяться на розрахунковому
рахунку 86 в Філії-Львівське
обласне управління АТ «Ощадбанк» МФО
325796.

Ухвалою судді Львівського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2014
року відмовлено у відкритті
провадження в адміністративній справі,
оскільки на переконання судді позовну
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Комунальне підприємство «Управління
будинками №2» м. Городок оскаржило
ухвалу судді суду першої інстанції,
подавши апеляційну скаргу, вважає її
такою, що порушує норми процесуального
права. Просить оскаржувану ухвалу
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду. Вказує на те, що Комунальне
підприємство «Управління будинками
№2» м. Городок правомірно звернулось до
адміністративного суду за захистом
своїх прав та інтересів. Зазначає, що
суд першої інстанції помилково прийшов
до висновку про те, що дану справу не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу згідно
з п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з наступних
підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у
справі суддя суду першої інстанції
виходив з того, що з постанови про
відкриття виконавчого провадження
вбачається, що виконавчий документ -
Наказ №914/3058/13 виданий Господарським
судом Львівської області, а тому згідно
ч.4 ст.82 Закону України «Про виконавче
провадження», спір підлягає розгляду
судом, який видав виконавчий лист.

Разом з тим, вказані висновки судді
суду першої інстанції щодо відмови у
відкритті провадження у справі колегія
суддів вважає передчасними з огляду на
наступне.

Частиною 4 статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України,
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду з позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Зокрема, статтею 121-2 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) визначено інший порядок
оскарження дій чи бездіяльності
органів державної виконавчої служби
при виконанні судових рішень,
ухвалених за правилами господарського
судочинства, тому такі спори не
належать до юрисдикції
адміністративних судів.

Як зазначено в Постанові Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№3 від 13.12.2010р. «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», приписами ГПК України
передбачено лише можливість
оскарження дій та бездіяльності
державної виконавчої служби, що ж до
оскарження рішень, то така можливість
відсутня. Тому оскарження рішень
державної виконавчої служби під час
виконання рішень господарських судів
належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Як вбачається з заявлених позовних
вимог позивач у позовній заяві
звертається з вимогою про скасування
постанови старшого державного
виконавця ВДВС Городоцького районного
управління юстиції Львівської області
Велитяка М.С. від 07.03.2014р. про арешт
коштів Комунального підприємства
«Управління будинками №2» м. Городок,
яка в силу приписів процесуального
законодавства та роз'яснень Постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України №3 від 13.12.2010р. є рішенням
органу ДВС та підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Європейський суд з прав людини вказує,
що право на доступ до суду має бути
ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких - не
допустити судовий процес у безладний
рух.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що
«стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії
справедливого судочинства, одним з
аспектів яких є доступ до суду. Рівень
доступу, наданий національним
законодавством, має бути достатнім для
забезпечення права особи на суд з
огляду на принцип верховенства права в
демократичному суспільстві. Для того,
щоб доступ був ефективним, особа
повинна мати чітку практичну
можливість оскаржити дії, які
становлять втручання у її права».

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
виконання рішень і застосування
практики Європейського Суду з прав
людини», суди при розгляді справ
застосовують практику Європейського
Суду з прав людини як джерело права.

Згідно п.3 ч.1 ст.199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання, що
оскільки доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та спростовують
висновки судді суду першої інстанції, а
тому апеляційна скарга підлягає до
задоволення, а оскаржувана ухвала
підлягає до скасування як така, що
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направленню справи до суду
першої інстанції для продовження
розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Управління будинками
№2» м.Городок задовольнити, а ухвалу
судді Львівського окружного
адміністративного суду від 13 червня 2014
року про відмову у відкритті
провадження у справі №813/4192/14 скасувати
і направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
Т.І. Шинкар

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький