Справа № 826/5919/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№826/5919/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Літвінової А.В.,
суддів Соколової О.А. та Мазур А.С., при
секретарі судового засідання
Давиденко Л.В., розглянув у порядку
письмового провадження
адміністративну справу
за позовомДержавної судової
адміністрації УкраїнидоДержавної
виконавчої служби України провизнання
протиправними дій та скасування
постанов від 04.03.2014,ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державна судова адміністрація України
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
визнання протиправними дії Державної
виконавчої служби України щодо
винесення постанов від 04.03.2014 у
виконавчих провадженнях ВП№26782182 та
ВП№26781963 про накладення штрафів на
Державну судову адміністрацію України
у розмірі 1 360,00 грн.;
визнання протиправними та скасування
постанов від 04.03.2014 у виконавчих
провадженнях ВП№26782182 та ВП№26781963 про
накладення штрафів на Державну судову
адміністрацію України у розмірі 1 360,00
Позовні вимоги мотивовано
протиправністю постанов Державної
виконавчої служби України від 04.03.2014 у
виконавчих провадженнях №26782182 та
№26781963 про накладення штрафів на
Державну судову адміністрацію України
за невиконання рішення суду, оскільки
виконавчий лист Донецького окружного
адміністративного суду від 07.04.2011 в
виконано в повному обсязі.
Відповідач проти позову заперечив з
огляду на обґрунтованість та
правомірність постанов Державної
виконавчої служби України від 04.03.2014 у
виконавчих провадженнях ВП№26782182 та
ВП№26781963, оскільки позивачем в повному
обсязі не виконано у добровільному
порядку рішення суду та вимоги
державного виконавця.
В судовому засіданні 06.08.2014 сторони
подали клопотання про розгляд
адміністративної справи в порядку
письмового провадження. Одночасно суд
зобов'язав позивача через канцелярію
суду надати докази повного та
фактичного виконання постанови
Донецького окружного
адміністративного суду в
Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,
Постановами Державної виконавчої
служби України від 30.05.2011 на підставі
виконавчого листа (дублікату)
Донецького окружного
адміністративного суду від 07.04.2011
№2а-21346/09/0570 відкрито виконавчі
провадження:

ВП№26782182 про зобов'язання Державної
судової адміністрації України
зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що
дає судді право на відставку та
одержання щомісячного грошового
утримання, період роботи з 09.07.1987 по
16.03.1988 на посаді стажиста на вакантній
посаді помічника прокурора
Ленінського району міста Донецька;

ВП№26781963 про зобов'язання Державної
судової адміністрації України
здійснити перерахунок розміру
щомісячного грошового утримання
ОСОБА_1 з 12.10.2009 виходячи із розміру 82
відсотки заробітної плати.

Державна виконавча служба України
постановами від 04.03.2014 у межах
виконавчих провадженнях ВП№26782182,
ВП№26781963повторно наклала на Державну
судову адміністрацією України штраф у
подвійному розмірі 1360,00 грн. за
невиконання боржником - Державною
судовою адміністрацією України, без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк
виконавчого листа (дублікату) судового
рішення в адміністративній №2а-21346/09/0570
та вимог державного виконавця.

Позивач не погоджуючись із прийнятими
постановами Державної виконавчої
служби України від 04.03.2014 ВП№26782182 та
від 04.03.2014 ВП№26781963 про накладення
штрафів на Державну судову
адміністрацію України у розмірі 1 360,00
грн. звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 Закону України «Про виконавче
провадження» підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи: виконавчі листи,
що видаються судами.

Згідно з пунктом 1 частини першої
статті 19 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини другої статті 25
названого Закону у постанові про
відкриття виконавчого провадження
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до частини першої статті 75
Закону України «Про виконавче
провадження» після відкриття
виконавчого провадження за виконавчим
документом, що зобов'язує боржника
вчинити певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не пізніше
ніж на наступний день після закінчення
строку, встановленого частиною другою
статті 25 цього Закону для самостійного
виконання рішення.

Згідно з статтею 89 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення
боржником без поважних причин
державний виконавець у тому ж порядку
накладає на нього штраф у подвійному
розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

З матерів справи вбачається, що
постановами Державної виконавчої
служби України від 30.05.2011 відкрито
виконавчі провадження ВП№26782182,
ВП№26781963 із виконання виконавчого
листа (дублікату) Донецького окружного
адміністративного суду від 07.04.2011
№2а-21346/09/0570 та встановлено боржникові
семиденний строк для добровільного
виконання рішення суду.

Згідно тверджень позивача постанова
Донецького окружного
адміністративного суду від 28.12.2009
№2а-21346/09/0570 була виконана ще у червні 2010
року, що підтверджується наказом
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.06.2010 №197/К,
однак державний виконавець не
перевіривши дану інформацію незаконно
відкрив виконавчі провадження, та
незаконно виніс постанови про
накладення штрафів на Державну судову
адміністрацію України.

Зазначені доводи позивача
спростовуються матеріалами виконавчих
проваджень ВП№26782182 та ВП №26781963,
зокрема, заявами стягувача від 24.06.2011
про примусове виконання рішення суду,
листуванням Державної судової
адміністрації України та Державної
виконавчої служби України, заявами про
зміну способу та порядку виконання
рішення суду.

Так, з матеріалів виконавчих
проваджень вбачається, що в 2012 році
боржник (Державна судова адміністрація
України) повідомляв Державну виконавчу
службу України про виконання рішення
суду в порядку черговості.

Також матеріали виконавчого
провадження містять ухвалу Донецького
окружного адміністративного суду від
30.05.2013 в адміністративній справі
№2а-21346/09/0570 про зміну способу і порядку
виконання постанови суду, неодноразові
вимоги державного виконавця про
виконання рішення суду, акти
державного виконавця від 11.03.2014 про
відсутність доказів щодо повного та
фактичного виконання Державною
судовою адміністрацією України
судового рішення та виконавчих
документів, подання до районного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у місті Києві про
притягнення до відповідальності
винних у невиконанні рішення суду осіб.

Аналіз матеріалів виконавчих
проваджень ВП№26782182 та ВП№26781963
свідчить, що оскаржуваними постановами
від 04.03.2014 у виконавчих провадженнях
ВП№26782182 та ВП№26781963 штрафи накладено
на Державну судову адміністрацію
України повторно, при цьому, Державною
судовою адміністрація України не
здійснено жодного реагування на вимоги
державного виконавця.

Окрім того, колегія суддів наголошує на
тому, що позивачем не надано суду
будь-яких документів, які б свідчили
про повне та фактичне виконання
боржником, а саме - Державною судовою
адміністрація України рішення
адміністративного суду, на виконання
якого і відкрито виконавчі
провадження.

З матеріалів справи вбачається, що
постанова Донецького окружного
адміністративного суду від 28.12.2009
№2а-21346/09/0570 набрала законної сили, у
зв'язку із чим Донецьким окружним
адміністративним судом видано
виконавчий лист.

Згідно із частиною другою статті 257
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, є підставою для його
виконання.

Відповідно до статті 129 Конституції
України одним із основних засад
судочинства є обов'язковість рішень
суду. З конституційною нормою
кореспондуються приписи статей 7, 14
Кодексу адміністративного судочинства
України, відповідно до яких принципом
здійснення правосуддя в
адміністративних судах є, зокрема,
обов'язковість судових рішень, що
набрали законної сили.

Отже цей принцип як одна з основних
засад судочинства сприяє утвердженню
режиму законності й зміцненню
правопорядку в державі.

Позивачем не надано жодного належного
і допустимого доказу виконання як
вимог державного виконавця, так і
судового рішення у виконавчих
провадженнях, а тому відповідачем було
правомірно та обґрунтовано винесено
оскаржувані постанови від 04.03.2014 про
накладення штрафів.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 88, 122, 158-160, 167,
181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному статтею 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Літвінова А.В.

Суддя
Соколова О.А.

Суддя
Мазур А.С.