Справа № 808/3338/14
Суддя: Горобцова Ярослава Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року о 13 год. 20 хв.Справа №
808/3338/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Горобцової Я.В., за
участю секретаря судового засідання
Колесникової С.Г.,

за участю

позивача - ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2,

представник відповідача - не прибув;

представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору ОСОБА_3: - ОСОБА_4

третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_5

розглянувши у місті Запоріжжі у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:
ОСОБА_3, ОСОБА_5

про скасування реєстрації та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Реєстарційної служби Запорізького
міського управління юстиції в якому
просив: скасувати рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції Ільющенкова Сергія
Олександровича про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень ( з
відкриттям розділу) індексний номер
5605617 від 25.02.2013 про реєстрацію прав
власності ОСОБА_3 на житловий будинок
літ. Б за адресою АДРЕСА_1; визнати
нечинним свідоцтво про право власності
індексний номер 746210 від 25.02.2013 видане
державним реєстратором Реєстраційної
служби Запорізького міського
управління юстиції Ільющенковим С.О.
ОСОБА_3 на об'єкт нерухомості будинок
літ. Б за адресою АДРЕСА_1; скасувати
запис про реєстрацію прав власності
ОСОБА_3 на житловий будинок літ. Б за
адресою АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при
прийнятті оскаржуваного рішення та
вчиненні оскаржуваних дій
реєстратором не було дотримано вимог
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» та не було
витребувано всіх необхідних
документів для прийняття рішення.

Заперечуючи проти позову з підстав,
викладених в письмових запереченнях,
відповідач зазначив, що при прийнятті
оскаржуваного рішення державним
реєстратором було опрацьовано всі
документи, необхідні для проведення
державної реєстрації права власності.

Заперечуючи проти позову треті особи
зазначили, що відповідач прийнявши
оскаржувані рішення діяв в межах
чинного законодавства.

Ухвалою Запорізького окружного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року відкрито провадження у справі та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засідання представник
позивача та позивач підтримали
заявлені позовні вимоги та просив суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
прибув.

В судовому засіданні представник
третьої особи ОСОБА_3 та третя особа
ОСОБА_7 просили суд відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України 21 липня 2014 року в судовому
засіданні проголошені вступна та
резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 є
співвласниками житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується Свідоцтвом про право
на спадщину за заповітом від 12.01.2005 по
спадковій справі №1076 за 2002 рік (серії
ВВТ №427392), свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом від 16.04.2013 по
спадковій справі №42/2012 (зареєстровано
в реєстрі за №1402, серії ВТЕ №327975),
Договором купівлі-продажу від 23.12.1961.

06 лютого 2013 року ОСОБА_8 за довіреністю
№1085 від 04.08.2010 в інтересах ОСОБА_3
звернувся до Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень щодо
реєстрації нерухомого майна за
адресою: АДРЕСА_1,

До заяви заявником додано: висновок про
відповідність містобудівним вимогам
серія та номер Н-0288/в від 01.02.2013,
видавник в.о. директор департаменту
архітектури та містобудування ОСОБА_9,
технічний паспорт серія та номер: б/н
від 29.01.2013, виданий ТОВ «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації», квитанцію про сплату
державного мита, копію паспорта та
довідки про присвоєння
ідентифікаційного номера, технічний
паспорт на садибний житловий будинок з
додатками, експлікація, заяви.

25 лютого 2013 року державним
реєстратором прав на нерухоме майно
ОСОБА_6 прийнято рішення №560517 про
проведення державної реєстрації права
власності: форма власності - приватна,
розмір частки 1/1 на житловий будинок, що
розташований АДРЕСА_1, за суб'єктом:
ОСОБА_3, податковий номер: НОМЕР_1 та
відкриття розділу у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно та
реєстраційну справу на об'єкт
нерухомого майна.

25.02.2013 видано Свідоцтво про право
власності на нерухоме майно за адресою:
АДРЕСА_1, індексний номер 746210.

Також 25.02.2013 о 18:27 сформовано витяг з
Державного реєстру прав на нерухоме
майно про реєстрацію права власності
на жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1

Надаючи правову оцінку спірним
відносинам, що виникли між сторонами у
справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV
від 01.07.2004 (далі - Закону України № 1952-ІV),
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження
таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з підпунктом 1 частини 1 статті 4
Закону № 1952-ІV, обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме: право власності на нерухоме
майно.

Частиною 5 статті 3 Закону № 1952-ІV
встановлено, що державна реєстрація
прав є публічною, проводиться органом
державної реєстрації прав, який
зобов'язаний надавати інформацію про
зареєстровані права та їх обтяження в
порядку, встановленому цим Законом.
Державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в порядку
черговості надходження заяв.

Відповідно до п. 7 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22 червня 2011 № 703 (далі - Положення
№703), який діяв на момент прийняття
оскаржуваного рішення, для проведення
державної реєстрації прав заявник
подає органові державної реєстрації
прав, нотаріусові заяву про державну
реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Відповідно до п. 16 Порядку №703 за
результатами розгляду заяви про
державну реєстрацію та документів,
необхідних для її проведення,
державний реєстратор приймає рішення
про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень або рішення про відмову в
такій реєстрації.

Згідно п. 25 Порядку №703 у разі
проведення державної реєстрації права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно заінтересованою особою
є власник (власники), інший
правонабувач (правонабувачі), сторона
(сторони) правочину, відповідно до
якого виникло право власності та інше
речове право.

Водночас відповідно до п. 28 та 29 Порядку
№703 для проведення державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно заявник,
крім документів, що зазначені у пункті
27 цього Порядку, подає копії
документів, що зазначені в пункті 9
цього Порядку (крім документа, що
посвідчує посадову особу органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування).

У разі подання документів
заінтересованою особою особисто така
особа, крім документів, що зазначені в
абзаці першому цього пункту, подає
копію реєстраційного номера облікової
картки платника податку згідно з
Державним реєстром фізичних осіб -
платників податків (далі -
реєстраційний номер облікової картки
платника податку), крім випадків, коли
фізична особа через свої релігійні або
інші переконання відмовляється від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку,
офіційно повідомила про це відповідні
органи державної влади та має відмітку
в паспорті громадянина України.

У разі подання заяви про державну
реєстрацію уповноваженою особою, яка
діє від імені фізичної особи, така
особа, крім документів, що зазначені в
абзаці першому цього пункту, подає
копію документа, що посвідчує особу,
яку вона представляє, та копію
реєстраційного номера облікової
картки платника податку такої фізичної
особи, крім випадків, коли фізична
особа через свої релігійні або інші
переконання відмовляється від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку,
офіційно повідомила про це відповідні
органи державної влади та має відмітку
в паспорті громадянина України.

Для проведення державної реєстрації
права власності на новозбудований чи
реконструйований об'єкт нерухомого
майна заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 27 і 28 цього Порядку,
подає органові державної реєстрації
прав технічний паспорт на такий об'єкт.

За правилами п. 46. Порядку №703 для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього
Порядку, подає органові державної
реєстрації прав: документ, що посвідчує
речове право на земельну ділянку (крім
випадків реконструкції квартири,
житлового або нежитлового приміщення);
витяг з Державного земельного кадастру
про земельну ділянку (у разі, коли в
документі, що посвідчує речове право на
земельну ділянку, відсутні відомості
про її кадастровий номер); документ, що
зазначений у пункті 27 цього Порядку та
підтверджує право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташований на
земельній ділянці (у разі проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на реконструйований
об'єкт нерухомого майна); документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта;
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

У разі коли державна реєстрація прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно проводиться на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна, що до проведення реконструкції
належав на праві спільної власності,
заявник, крім документів, що зазначені
в цьому пункті, подає органові
державної реєстрації прав письмову
згоду всіх співвласників об'єкта
нерухомого майна щодо проведення його
реконструкції. Якщо розмір відповідних
часток у праві спільної власності
змінився у зв'язку з проведенням
реконструкції об'єкта нерухомого
майна, заявник подає органові
державної реєстрації прав письмову
заяву співвласників про розподіл
часток у спільній власності на
реконструйований об'єкт нерухомого
майна.

З матеріалів справи вбачається, що при
поданні документів державному
реєстратору було подано, зокрема,
довідку б/н від 11.02.2011 про те, що
земельна ділянка АДРЕСА_1 станом на
11.02.2011 має загальну площу 897 кв.м.
Рішенням виконкому Запорізької
міської ради від 11.02.1954 №4 за житловим
будинком АДРЕСА_1, закріплена площа
землекористування у розмірі 517 кв.м.,
самочинно зайняті землі 380 кв.м.

Разом з тим, суд критично оцінює
твердження відповідача про те, що
вказана довідка є належним документом,
що свідчить про право власності на
земельну ділянку ОСОБА_3, оскільки вона
не містить необхідних даних.

Крім того, приписи Положення №703
містять вимоги щодо наявності
письмової згоди всіх співвласників
об'єкта нерухомого майна щодо
проведення його реконструкції.
Відповідно до Інформації з Державного
Реєстру речових прав на нерухоме майно,
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, Державного реєстру іпотек,
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна у відомостях
про право власності на жилий будинок
АДРЕСА_1, зазначено, що співвласниками
будинку є ОСОБА_10 відповідно до
свідоцтва про право на спадщину, 2-94,
20.01.2005, Шоста Запорізька державна
нотаріальна контора та ОСОБА_12,
свідоцтво про право на спадщину, 2-135,
18.02.2009, Четверта Запорізька державна
нотаріальна контора. Однак, відповідно
до Свідоцтва про право на спадщину за
заповітом спадкоємцем майна ОСОБА_12,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_5.

Таким чином на момент прийняття
оскаржуваного рішення співвласником
житлового будинку письмова згода якого
необхідна для реконструкції будинку є
ОСОБА_5. Разом з тим, матеріали
реєстраційної справи не містять
необхідну заяву, натомість є заява
ОСОБА_12, яка не була співвласником у
спірний період.

Щодо документу, який засвідчує
прийняття в експлуатацію закінченого
будівництвом об'єкта слід зазначити, що
заявником подано Висновок про
відповідність містобудівним вимогам
об'єктів нерухомого майна від 01.02.2013
№Н-0288/в, що свідчить те, що розміщення
житлового будинку з допоміжними
будівлями не суперечить діючим
містобудівним вимогам та цільовому
призначенню земельної ділянки.

Крім того, необхідно зазначити, що
ОСОБА_3 при зверненні до державного
реєстратора просила зареєструвати
право власності за будівлею АДРЕСА_1,
натомість державний реєстратор
прийняв рішення про реєстрацію права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлені критерії, якими керується
адміністративний суд при перевірці
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень. Відповідність
рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень передбаченим
частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
критеріям перевіряється судом з
урахуванням закріпленого статтею 9
Кодексу адміністративного судочинства
України принципу законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

В розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України виявлення
невідповідності діяльності суб'єкта
владних повноважень хоча б одному із
зазначених критеріїв для оцінювання
його рішень, дій та бездіяльності
слугує підставою для задоволення
адміністративного позову за умови, що
встановлено порушення прав, свобод та
інтересів позивача.

Суд звертає увагу на те, що дії
відповідача при винесенні
оскаржуваного рішення аналізуються
судом на предмет його правомірності та
відповідності вимогам чинного
законодавства України станом на момент
вчинення цих дій та обсягу доказів та
інших фактичних обставин, які існували
на цей момент.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення вимог про визнання
протиправним та скасувати рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень №560517 від 25.02.2013 державного
реєстратора прав на нерухоме майно
ОСОБА_6 та скасування свідоцтва про
право власності на нерухоме майно №746210
від 25.02.2013.

Разом з тим, згідно п. 92 Порядку №703 під
час розгляду заяви про державну
реєстрацію, відповідно до якої
державну реєстрацію прав у Державному
реєстрі прав заявлено вперше,
державний реєстратор використовує
дані Реєстру прав власності на
нерухоме майно, Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, Державного реєстру іпотек та
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна для цілей справляння державного
мита та/або перенесення записів про
обтяження речових прав на нерухоме
майно під час проведення державної
реєстрації права власності або іншого
речового права на таке майно.

Державний реєстратор встановлює
наявність (відсутність) записів про:

1) державну реєстрацію права власності
або іншого речового права на нерухоме
майно у Реєстрі прав власності на
нерухоме майно;

2) обтяження нерухомого майна іпотекою
в Державному реєстрі іпотек;

3) обтяження речових прав на нерухоме
майно в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна;

4) обтяження податковою заставою
речових прав на нерухоме майно у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна, порядок доступу до якого
встановлює Мін'юст.

При цьому за правилами п. 18, 20 Порядку
№703 Державний реєстратор на підставі
прийнятого рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень вносить
записи до Державного реєстру прав.

Під час проведення державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, заявленого вперше, щодо якого у
спеціальному розділі Державного
реєстру прав містяться записи про
речові права, обтяження таких прав,
державний реєстратор переносить
відповідні записи до розділу
Державного реєстру прав, відкритого на
такий об'єкт нерухомого майна.

Орган державної реєстрації прав,
нотаріус у день перенесення записів із
спеціального розділу Державного
реєстру прав надсилає повідомлення про
перенесення записів органові
державної реєстрації прав,
нотаріусові, яким проведено відповідну
державну реєстрацію прав у
спеціальному розділі.

Після внесення записів до Державного
реєстру прав державний реєстратор
формує витяг з Державного реєстру прав
та оформляє його у двох примірниках,
один з яких державний реєстратор
долучає до реєстраційної справи.
Врзовуючи те, що прий прийнятті рішень
про державну реєстрацію прав власності
державний реєстратор вносить ці
відомості до Єдиного реєстру, позовні
вимоги в частині скасування запису про
реєстрацію права власності в Єдиному
реєстрі задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійсненні
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст. ст. 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень №560517 від 25.02.2013
державного реєстратора прав на
нерухоме майно ОСОБА_6

Скасувати свідоцтво про право
власності на нерухоме майно №746210 від
25.02.2013.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 48,72 грн. (сорок вісім
гривень 72 копійки) судового збору.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст. ст.
185-187 КАС України.

Суддя
Я.В.
Горобцова