Справа № 813/5611/13-а
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
Справа № 876/11276/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Гудима Л.Я.

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 31.07.2013 р. по
справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області до Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови,-

встановив:

19.07.2013 року позивач - управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області звернулось до суду із
адміністративним позовом до
відповідача - Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 23.05.2013 року
ВП № 37561225.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що
зазначеною постановою відповідачем
було повернуто виконавчий документ
стягувачеві з посиланням на Закон
України «Про виконавче провадження» та
на "Порядок виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників", за
якими відповідні виконавчі дії мають
проводитися органами Державної
казначейської служби. Позивач вважає
вказану позицію неправомірною,
оскільки відповідачем не було
враховано, що відповідно до пункту 2
статті 2 Закону України "Про гарантії
держави шодо виконання судових рішень"
його дія не поширюється на рішення
суду, стягувачем за якими є державний
орган, державне підприємство, орган
місцевого самоврядування,
підприємство, установа, організація, що
належать до комунальної власності.
Тому просить позов задоволити.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 31.07.2013 р. в
задоволенні позову Управління
пенсійного фонду України в м.Самборі та
Самбірському районі Львівської
області до Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання неправомірними
дій та скасування постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 23 травня 2013 року
ВП № 37561225 - відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що пунктом 3 "Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевого бюджетів або боржників"
встановлено, що рішення про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій). Під боржниками,
згідно з пунктом 2 Порядку, розуміються
визначені в рішенні про стягнення
коштів розпорядники (бюджетні
установи) та одержувачі бюджетних
коштів, а також підприємства, установи
та організації, рахунки яких відкриті в
органах Казначейства.

Таким чином, враховуючи, що зазначений
у виконавчому листі боржник є
державним підприємством та має
відкриті рахунки в органах
Казначейства, суд дійшов до висновку,
що проведення виконавчих дій, з
урахуванням наведених вище норм Закону
України "Про виконавче провадження" та
вищевказаного Порядку, має
здійснюватися органами Державної
казначейської служби.

Вказані обставини виключають
можливість державного виконавця
звернути стягнення на кошти боржника
на рахунках, відкритих в органах
Казначейства, що в свою чергу
унеможливлює подальше виконання
рішення суду державною виконавчою
службою, оскільки наявна встановлена
законом заборона, чітко визначений
порядок та процедура виконання даних
рішень, що й зумовило повернення
виконавчого документа стягувачеві.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду позивач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач зазначає, що виконавчий
документ - виконавчий лист № 2а- 10354/12/1370,
виданий Львівським окружним
адміністративним судом щодо стягнення
з Дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
"Надра України" "Західукргеологія"
заборгованості зі сплати пільгових
пенсій в сумі 131435,65 на користь
стягувача - управління Пенсійного
фонду України в м. Самборі та
Самбірському районі (державного
органу) має виконуватися Галицьким
відділом державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції у порядку встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження", а не Казначейством згідно
Порядку виконання рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або боржників.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, Галицьким відділом державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції 15 квітня
2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№37561225 з примусового виконання
виконавчого листа №2а-10354/12/1370, виданого
Львівським окружним адміністративним
судом 20 березня 2013 року про стягнення з
Дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії «Надра України»
«Західукргеологія» (боржник) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в м.Самборі та Самбірському
районі Львівської області (стягувач)
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в сумі 131435,65 грн.

На підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону
України «Про виконавче провадження» 23
травня 2013 року винесено постанову про
повернення виконавчого документа
стягувачеві ВП № 37561225 (а.с.10-11), зі
змісту якої слідує, що згідно відповіді
ДПС України № 1522414 від 16.05.2013 року
боржник володіє відкритими рахунками у
ГУ ДКСУ у Львівській області.
Відповідно п.3 Порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845
(із внесеними Постановами КМ змінами
№868 від 19.09.2012 р. та №45 від 30.01.2013 р.)
рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
боржників (визнані в рішенні про
стягнення коштів розпорядники
(бюджетні установи) та одержувачі
бюджетних коштів, а також підприємства,
установи та організації, рахунки яких
відкриті в органах казначейства)
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства в установленому порядку.

У постанові також зазначено, що ДП
"Західукргеологія" є державним
підприємством та має відкриті рахунки
в органах Казначейства. Законом
України "Про виконавче провадження"
передбачено порядок звернення
стягнення на кошти та інше майно
боржника. Відповідно до ст. 52 цього
Закону стягнення за виконавчими
документами звертається, у першу чергу
на кошти боржника у гривнях у тому
числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів.

На підставі викладеного, державний
виконавець у своїй постанові зазначив
про те, що він не може звернути
стягнення на кошти боржника на
рахунках, відкритих в органах
Казначейства, що у свою чергу
унеможливлює подальше виконання
рішення суду державною виконавчою
службою, оскільки наявна встановлена
законом заборона, чітко визначений
порядок та процедура виконання даних
рішень. Вказані обставини виключають
можливість виконання відповідного
рішення та зумовлюють повернення
виконавчого документа стягувачеві, на
підставі п.9 ч. 1 ст.47 Закону № 606-ХІV.

Не погоджуючись із постановою
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
повернення виконавчого документа
стягувачеві від 23.05.2013 року ВП № 37561225,
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області звернулось до суду
із вимогою про визнання дій державного
виконавця неправомірними та
скасування даної постанови.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, колегія суддів
виходить з наступного.

Так, постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 12.02.2013 року
в адміністративній справі за №
2а-10354/12/1370 задоволено позовну заяву
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
Львівської області до ДП НАК "Надра
України" "Західукргеологія" про
стягнення заборгованості, якою
зобов'язано стягнути з ДП НАК "Надра
України" "Західукргеологія" на користь
управління заборгованість зі сплати
пільгових пенсій у розмірі 131435,65 грн. Ця
постанова від 12.02.2013 року набрала
законної сили відповідно до ч.1 ст. 254
КАС України, якою передбачено, що
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 257 КАС України,
судове рішення, яке набрало законної
сили або яке належить виконати негайно,
є підставою для його виконання.
Примусове виконання судових рішень в
адміністративних справах здійснюється
в порядку, встановленому Законом
України "Про виконавче провадження". За
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили або яке належить
виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист (ч.1 ст. 258 КАС
України).

Так, Львівським окружним
адміністративним судом на користь
позивача було видано виконавчий лист №
2а-10354/12/1370 (а.с.12), який за заявою
стягувача був пред'явлений до
виконання у Галицький відділ державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, керуючись
ст.ст. 17-21 Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с.7).

Галицьким відділом державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції відкрито
виконавче провадження ВП № 37561225,
керуючись статтями 17, 19, 20, 21, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
де стягувач - управління Пенсійного
фонду України в м. Самборі та
Самбірському районі (державний орган).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а
також, якщо законом не встановлено
інший порядок судового оскарження
рішень, дій чи бездіяльності таких
осіб.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 року
№ 606-ХІV (з наступними змінами та
доповненнями), виконавче провадження
як завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України
"Про виконавче провадження" ( в редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) рішення про стягнення
коштів з державного та місцевих
бюджетів або бюджетних установ
виконуються органами Державного
казначейства України в установленому
Кабінетом Міністрів України порядку.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону №606-ХІV -
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

В контексті викладеного колегія суддів
звертає увагу на те, що державним
виконавцем Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції винесено постанову від 23.05.2013 р.
ВП № 37561225 про повернення
вищезазначеного виконавчого документа
стягувачу для того, щоб останній
звернувся до Головного управління
Державної казначейської служби
України у Львівській області для
виконання виконавчого документа
згідно Порядку виконання рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або боржників
(надалі - Порядок).

Слід зазначити, що вищевказаний
Порядок затверджений Постановою КМУ
від 03.08.2011 року № 845 визначає механізм
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників (далі - рішення про стягнення
коштів), прийнятих судами, а також
іншими державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення. У
цьому Порядку вживаються терміни в
такому значенні, зокрема, виконавчі
документи - оформлені в установленому
порядку виконавчі листи судів та
накази господарських судів, видані на
виконання рішень про стягнення коштів,
а також інші документи, визначені
Законом України "Про виконавче
провадження" (пункти 1, 2 Порядку).

Пунктом 6 Порядку визначено, що
стягувач у разі прийняття рішення про
стягнення коштів подає органові
Казначейства в установлений
зазначеним органом спосіб визначений
перелік документів для виконання.
Пропущені строки пред'явлення
виконавчих документів суду до
виконання поновлюються судом в
установленому законом порядку, а
рішень про стягнення коштів, прийнятих
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення, - не
поновлюються.

Також, пунктом 7 Порядку передбачено, що
у разі наявності підстав для
повернення виконавчого документа
стягувачу керівник органу державної
виконавчої служби подає відповідно до
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень" від
05.06.2012 року № 4901 (далі Закон № 4901)
Казначейству протягом 10 днів з дня
складення державним виконавцем
відповідного акта оригінал
виконавчого документа разом із
супровідним листом та завірені
належним чином державним виконавцем
копії інших матеріалів виконавчого
провадження.

Пунктом 9 Порядку визначено випадки,
коли орган Казначейства повертає
виконавчий документ стягувачу (тобто,
якщо виконавчий документ перед
поданням до Казначейства не перебував
на виконанні у ДВС) і випадки, коли
орган Казначейства повертає
виконавчий документ органу державної
виконавчої служби (тобто, якщо
виконавчий документ перед поданням до
Казначейства перебував на виконанні у
ДВС).

Суд апеляційної інстанції звертає
увагу не те, що виконавчий документ -
виконавчий лист № 2а-10354/12/1370 виданий
Львівським окружним адміністративним
судом перебував на виконанні у
Галицькому відділі державної
виконавчої служби Львівського МУЮ,
постановою державного виконавця ВП №
37561225 відкрито виконавче провадження.
Відтак, у разі наявності підстав для
повернення виконавчого документа
стягувачу керівник органу державної
виконавчої служби подає відповідно до
Закону № 4901 до Казначейства для
виконання протягом 10 днів з дня
складення державним виконавцем
відповідного акта оригінал
виконавчого документа разом із
супровідним листом та завірені
належним чином державним виконавцем
копії інших матеріалів виконавчого
провадження. Проте, державний
виконавець Галицького відділу ДВС ЛМУЮ
повернув стягувачеві оригінал
виконавчого документу із супровідним
листом та завірену належним чином
копію постанови від 23.05.2013 року ВП №
37561225 про повернення виконавчого
документа стягувачу для того, щоб
управління Пенсійного фонду України в
м. Самборі та Самбірському районі
(стягувач) самостійно звернулось до
Казначейства згідно пункту 6, 24 Порядку
для виконання виконавчого документа,
тим самим, порушивши Порядок виконання
рішення про стягнення коштів з
державного та місцевих бюджетів або
боржників.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901
визначено, що цей Закон встановлює
гарантії держави щодо виконання
судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження" (далі -
рішення суду), та особливості їх
виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України №
4901 ( в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється Державною
казначейською службою України в межах
відповідних бюджетних призначень
шляхом списання коштів з рахунків
такого державного органу, а в разі
відсутності у зазначеного державного
органу відповідних призначень - за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

Проте, ч.2 ст. 2 Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901
визначено, що дія цього Закону не
поширюється на рішення суду,
стягувачем за якими є державний орган,
державне підприємство, орган місцевого
самоврядування, підприємство,
установа, організація, що належать до
комунальної власності.

Так, згідно постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
12.02.2013 року в адміністративній справі
за № 2а-10354/12/1370, по якій видано
виконавчий лист № 2а-10354/12/1370,
стягувачем є управління Пенсійного
фонду України в м. Самборі та
Самбірському районі, тобто державний
орган.

Як наслідок, виконавчий документ -
виконавчий лист № 2а- 10354/12/1370 виданий
Львівським окружним адміністративним
судом щодо стягнення з Дочірнього
підприємства Національної акціонерної
компанії "Надра України"
"Західукргеологія" заборгованості зі
сплати пільгових пенсій в сумі 131435,65 на
користь стягувача - управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі (державного
органу) має виконуватися Галицьким
відділом державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції у порядку встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження", а не Казначейством згідно
Порядку виконання рішення про
стягнення коштів з державного та
місцевих бюджетів або боржників.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин не
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення, яке
підлягає до скасування.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Самборі
та Самбірському районі Львівської
області задовольнити, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 31.07.2013 р. по
справі № 813/5611/13-а - скасувати.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Галицького відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції
неправомірними.

Скасувати постанову державного
виконавця Галицького відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції від 23.05.2013 року ВП № 37561225 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

Л.Я. Гудим

Постанова складена в повному обсязі
12.08.2014 року.