Справа № 802/2744/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

12 серпня 2014 р. Справа № 802/2744/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі судді Альчука Максима
Петровича, розглянувши в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
Вінницька об'єднана державна податкова
інспекція ГУ Міндоходів у Вінницькій
області з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
з податку на доходи фізичних осіб в
сумі 5084,01 грн., з яких 4890,99 грн. основний
платіж, 193,02 грн. пеня.

Справа розглядається в порядку
скороченого провадження, оскільки в
силу п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України в
адміністративних справах щодо
стягнення грошових сум, які
ґрунтуються на рішеннях суб'єкта
владних повноважень, щодо яких
завершився встановлений цим Кодексом
строк оскарження, застосовується
скорочене провадження.

Ухвалою суду від 21.07.2014 року відкрито
скорочене провадження у справі. Копію
ухвали направлено відповідачу.
Повідомлення про вручення поштового
відправлення повернулося до суду із
відміткою поштового відділення
зв'язку: "за закінченням терміну
зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Розглянувши та оцінивши матеріали
справи в порядку скороченого
провадження, відповідно до вимог
статті 183-2 КАС України, без проведення
судового засідання та виклику осіб, які
беруть участь у справі, оцінивши надані
докази, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов до висновку про задоволення
позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності виконавчим
комітетом Вінницької міської ради
22.09.1998 року та перебуває на обліку у
Вінницькій ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області з 30.03.1995 року.

За ОСОБА_1 рахується податковий борг в
сумі 5084,01 грн., який виник внаслідок
часткової сплати зобов'язань,
визначених відповідачем самостійно в
податкових деклараціях та в
розрахунках податкових зобов'язань з
податку на доходи фізичних осіб,
отриманих фізичною особою-підприємцем
від провадження господарської
діяльності (а.с.19-20).

Таким чином, борг відповідача з податку
на доходи фізичних осіб складає 5084,01
грн., що підтверджується розрахунками
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб, отриманих
фізичною особою-підприємцем від
провадження господарської діяльності,
витягом з картки платника податків (а.с.
14-17, 19-20).

На час розгляду справи судом доказів
сплати вказаної суми податкового боргу
відповідачем не надано.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України (далі - ПК України)
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, податковий борг - це сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Виконуючи зазначені норми Закону,
позивачем надіслано відповідачу
податкову вимогу форми Ф № 1735-25 від
26.03.2014 року щодо сплати 7053,80 грн.
узгодженого податкового зобов'язання.
Конверт з вимогою повернувся на адресу
позивача з відміткою відділення
поштового зв'язку: "за закінченням
терміну зберігання" (а.с. 18).

Згідно п. 58.3 ПК України у разі коли
пошта не може вручити платнику
податків податкове
повідомлення-рішення або податкові
вимоги, або рішення про результати
розгляду скарги через відсутність за
місцезнаходженням посадових осіб, їх
відмову прийняти податкове
повідомлення-рішення або податкову
вимогу, або рішення про результати
розгляду скарги, незнаходження
фактичного місця розташування
(місцезнаходження) платника податків
або з інших причин, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога, або рішення про результати
розгляду скарги вважаються врученими
платнику податків у день, зазначений
поштовою службою в повідомленні про
вручення із зазначенням причин
невручення.

Підпункт 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України визначає, що у разі коли у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

Пунктом 54.5. ст. 54 ПК України визначено,
якщо згідно з нормами цієї статті сума
грошового зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 20.1.34 ст. 20 ПК України
податкові органи мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини.

Враховуючи те, що відповідачем не
надано доказів, які б свідчили про
відкликання вказаної податкової
вимоги в передбаченому ст. 60 ПК України
порядку, погашенню підлягає сума
податкового боргу відповідача, що
виникла після часткової сплати
податкових зобов'язань.

Орган стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження (п. 87.11
ст. 87 ПК України).

Згідно зі ст. ст. 71, 86 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши
надані докази, суд дійшов до висновку,
що вимоги позивача щодо стягнення
податкового боргу з відповідача
обґрунтовані, відповідають обставинам
справи та наявним матеріалам, у зв'язку
з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах,
в яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ід. код НОМЕР_1, індекс 21036,
АДРЕСА_1) на користь державного бюджету
податковий борг в сумі 5084,01 грн.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України
постанова може бути оскаржена протягом
10 днів з моменту отримання копії
постанови.

Постанова, прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Постанова набирає законної сили в
порядку визначеному ст. 254 КАС України

Суддя
Альчук Максим
Петрович