Справа № 820/11196/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р.Справа № 820/11196/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р.
по справі № 820/11196/14

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов`язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі - позивач),
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області (далі - ГУ ДМС
України в Харківській області,
відповідач), в якому просив суд визнати
протиправною бездіяльність Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області у
здійсненні обміну посвідки на постійне
проживання в Україні, серія НОМЕР_1,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; зобов'язати
відповідача здійснити обмін посвідки
на постійне проживання в Україні серія
НОМЕР_1; усі судові витрати покласти на
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 -
задоволено частково.

Зобов'язано Головне управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області здійснити обмін
посвідки на постійне проживання в
Україні серії НОМЕР_1 громадянці СР
В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 частину сплаченого
судового збору відповідно до
задоволеної частини позовних вимог у
розмірі 36,54 грн. (тридцять шість гривень
п'ятдесят чотири копійки).

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати вказане рішення та прийняте
нове - про відмову в задоволенні
позовних вимог, вважаючи, що
оскаржувана постанова прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, зокрема, ст.ст. 9,
71, 86, 159 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
Рішенням УГІРФО ГУМВС України в
Харківський області на підставі Закону
України "Про імміграцію" громадянці СР
В'єтнаму ОСОБА_1 був наданий дозвіл на
імміграцію в Україну, та
документований посвідкою на постійне
проживання в Україні ХР 10341 від 05.03.2004
року.

05.03.2014 року позивач звернувся із
письмовою заявою до ГУ ДМС України в
Харківській області (м. Харків, вулиця
Римарська, 24), в якій відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 251 від 28.03.2012 року просив здійснити
обмін бланку посвідки на постійне
проживання в Україні у зв'язку із
досягненням 45-річного віку.

28.05.2014 року позивачу надіслано
відповідь № 4/9127 ГУ ДМС України в
Харківський області, у якій
зазначалось, що в березні 2011 року в
УГІРФО ГУМВС України в Харківській
області на підставі постанови СУ ГУМВС
в Харківській області особиста справа
громадянки СР В'єтнаму ОСОБА_1 про
залишення на постійне проживання в
Україні була вилучена, тому вирішити
питання про обмін посвідки на постійне
проживання немає можливості.

Не погоджуючись з вказаними діями
відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду
з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
зобов'язання Головне управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області здійснити обмін
посвідки на постійне проживання в
Україні серії НОМЕР_1 громадянці СР
В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд
першої інстанції виходив з того, що
вони є правомірними, обґрунтованими та
підтвердженими матеріалами справи.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до абз.4 п.4 Прикінцевих
положень Закону України "Про
імміграцію", вважаються такими, що
мають дозвіл на імміграцію в Україну
іноземці та особи без громадянства, які
прибули в Україну до 6 березня 1998 року
за Угодою між Урядом Соціалістичної
Республіки В'єтнам та Урядом СРСР про
направлення і прийняття в'єтнамських
громадян на професійне навчання та
роботу на підприємства і в організації
СРСР від 2 квітня 1981 року, залишились
проживати в Україні і звернулися
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим Законом із заявою про
видачу їм посвідки на постійне
проживання в Україні.

Як вбачається з матеріалів справи,
Рішенням УГІРФО ГУМВС України в
Харківський області на підставі Закону
України "Про імміграцію" громадянці СР
В'єтнаму ОСОБА_1 був наданий дозвіл на
імміграцію в Україну, та
задокументований посвідкою на
постійне проживання в Україні ХР 10341
від 05.03.2004 року.

Відповідно до Порядку оформлення,
виготовлення і видачі посвідки на
постійне проживання та посвідки на
тимчасове проживання, затвердженого
Постановою КМ України №251 від 28.03.2012р.
(чинний на момент виникнення спірних
правовідносин), цей Порядок визначає
механізм оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання
іноземцям та особам без громадянства,
які іммігрували в Україну на постійне
проживання або прибули в Україну на
тимчасове проживання.

Згідно з п.9 Порядку строк дії посвідки
на постійне проживання не обмежується.
Посвідка на постійне проживання
підлягає обміну в разі досягнення
особою 25- і 45-річного віку.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено при розгляді апеляційної
скарги, що 05.03.2014 року позивач звернувся
із письмовою заявою до ГУ ДМС України в
Харківській області (м. Харків, вулиця
Римарська, 24), в якій відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 251 від 28.03.2012 року просив здійснити
обмін бланку посвідки на постійне
проживання в Україні у зв'язку із
досягненням 45-річного віку, надавши при
цьому всі документи, необхідні для
обміну бланку посвідки.

Проте, 28.05.2014 року позивачу надіслано
відповідь № 4/9127 ГУ ДМС України в
Харківський області, у якій
зазначалось, що в березні 2011 року в
УГІРФО ГУМВС України в Харківській
області на підставі постанови СУ ГУМВС
в Харківській області особиста справа
громадянки СР В'єтнаму ОСОБА_1 про
залишення на постійне проживання в
Україні була вилучена, тому вирішити
питання про обмін посвідки на постійне
проживання немає можливості.

В свою чергу, колегія суддів зауважує,
що згідно з п.17 вищезазначеного Порядку
рішення про відмову у видачі посвідки
іноземцеві та особі без громадянства
приймається в разі: 1) необхідності
забезпечення національної безпеки або
охорони громадського порядку; 2)
необхідності охорони здоров'я, захисту
прав і законних інтересів громадян
України та інших осіб, що проживають в
Україні; 3) коли паспортний документ
іноземця або документ, що посвідчує
особу без громадянства, підроблений,
зіпсований або не відповідає
встановленому зразку чи належить іншій
особі; 4) подання завідомо неправдивих
відомостей або підроблених документів;
5) коли виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання); 6)
інших випадках, передбачених законами.

Головне управління Державної
міграційної служби в Харківській
області в своєму листі від 28.05.2014 року №
4/9127 жодних з вищезазначених підстав не
зазначило, а отже відповідач
неправомірно відмовив у здійсненні
обміну посвідки.

Доводи відповідача про те, що березні
2011 року в УГІРФО ГУМВС України в
Харківській області на підставі
постанови СУ ГУМВС в Харківській
області особиста справа громадянки СР
В'єтнаму ОСОБА_1 про залишення на
постійне проживання в Україні була
вилучена, тому вирішити питання про
обмін посвідки на постійне проживання
немає можливості, колегією суддів не
приймаються до уваги, оскільки чинне
законодавство не ставить будь-яке
вилучення особової справи позивача у
залежність із обміном чи необміном
посвідки.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про наявність законних
підстав для задоволення
адміністративного позову щодо
зобов'язання Головне управління
Державної міграційної служби України у
Харківській області здійснити обмін
посвідки на постійне проживання в
Україні серії НОМЕР_1 громадянці СР
В'єтнаму ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині визнання протиправною
бездіяльність Головного управління
Державної міграційної служби України в
Харківській області у здійсненні
обміну посвідки на постійне проживання
в Україні, серія НОМЕР_1, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, суд першої інстанції
виходив з їх безпідставності, оскільки
саме для відновлення прав позивача
необхідно зобов'язати Головне
управління Державної міграційної
служби в Харківській області здійснити
обмін посвідки, що і здійснено судом.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції та зауважує на той
факт, що ані позивачем, ані
відповідачем постанова суду в цій
частині в апеляційному порядку
оскаржена не була.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Виходячи з вищезазначеного, суд першої
інстанції дійшов правомірного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують з підстав,
наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції підтверджує, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому посилання відповідача в
апеляційній скарзі на порушення судом
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України є безпідставними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р.
по справі № 820/11196/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С.