Справа № 162/253/14-а
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
Справа №
876/4384/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області на постанову Любешівського
районного суду Волинської області від
03 квітня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Камінь-Каширському районі
Волинської області про визнання
протиправною відмови Пенсійного фонду
у встановленні та виплаті довічного
грошового утримання судді у відставці,
-

В С Т А
Н О В И В:

03 лютого 2014 року ОСОБА_1 звернулась з
позовом до суду до управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області про визнання протиправною
відмови Пенсійного фонду у
встановленні та виплаті довічного
грошового утримання судді у відставці
та про зобов'язання вчинити певні дії. В
адміністративному позові
зазначається, що позивач з 09.10.2008 року
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області і отримує пенсію на підставі
статті 37 Закону України «Про державну
службу». До виходу на пенсію вона
працювала на посаді судді в
Камінь-Каширському районному суді з 23
квітня 1993 року по 08.10.2008 року, тобто
протягом 15 років 5 місяців і 16 днів.
Згідно Постанови Верховної Ради
України від 18.09.2008 року позивач
звільнена з посади судді у відставку за
станом здоров'я, що перешкоджає
продовженню виконання професійних
обов'язків судді та наказом від 08.10.2008
року її було відраховано зі штату суду.
Позивачу було вручено посвідчення
судді у відставці № 00684. Відповідно до
ст.43 Закону України «Про статус
суддів», який був чинним при виході
позивача у відставку, суддя мав право
на відставку за станом здоров'я, що
перешкоджає продовженню виконання
обов'язків судді. За цим законом судді у
відставці, який мав стаж роботи на
посаді судді менше 20 років і досяг 55
річного віку (позивачці - 62 роки), розмір
щомісячного грошового утримання
обчислюється пропорційно кількості
повних років роботи на посаді судді.
При досягненні таким суддею пенсійного
віку за ним зберігається право на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання в зазначеному
розмірі, або, за його вибором,
призначається пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу». У 2008 році, маючи
право на одержання щомісячного
грошового утримання судді у відставці,
позивач обрала пенсію державного
службовця, так як її стаж державного
службовця становив більше 25 років. 16
січня 2014 року була подана заява від
позивача до управління Пенсійного
фонду в Камінь-Каширському районі
Волинської області про встановлення
позивачу щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
та пакет документів для призначення і
виплати утримання судді. 30 січня 2014
року позивач отримала
відповідь-відмову щодо встановлення їй
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці.

Позивач просила суд визнати
протиправною відмову управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області у встановленні позивачу
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Камінь-Каширському
районі Волинської області встановити
ОСОБА_1 з 14 січня 2014 року, з моменту
звернення до суду) щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці.
Виплату щомісячного довічного
грошового утримання з часу звернення
за отриманням довічного грошового
утримання судді у відставці здійснити
з урахуванням раніше проведених виплат
пенсії, як державному службовцю.

У запереченні на позов представник
Пенсійного фонду зазначає, що з огляду
на положення ст.109 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (далі -
Закон № 2453-VI), щомісячне довічне
грошове утримання отримує суддя у
відставці, стаж роботи якого на посаді
судді, що визначається ст.131 цього
Закону, становить не менше 20 років, а
також правом на призначення
щомісячного довічного грошового
утримання на зазначених умовах
користуються судді, які вийшли у
відставку після набрання чинності
Закону № 2453-VI, тобто після 30.08.2010 року.

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 03 квітня 2014
року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області щодо відмови у нарахуванні та
виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.
Суд першої інстанції, зокрема, вказав,
що судді у відставці, який (яка) має стаж
роботи на посаді судді менше 20 років і
досяг 55-річного віку (для жінок - 50
років), розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону України «Про державну службу»
(далі - Закон № 3723-ХІІ).

Постанова суду першої інстанції
оскаржена в апеляційному порядку
управлінням Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області. Апелянт звертає увагу на те, що
суддя, який вийшов у відставку не має
права на одночасне отримання пенсії на
загальних підставах, визначених
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV) , чи
пенсії, призначеної відповідно до
Закону № 2453-VI, та щомісячного довічного
грошового утримання.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову залишити без
змін. При цьому колегія суддів виходить
з наступних міркувань.

Для призначення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
з врахуванням вимог частини 1 статті 138
Закону № 2453-VI передбачено зокрема, що
судді, який вийшов у відставку, при
досягненні пенсійного віку
виплачується пенсія на умовах,
передбачених ст.37 Закону № 3723-ХІІ або,
за його вибором, щомісячного довічного
грошового утримання. Згідно з п.11
розділу 13 Закону судді, призначені чи
обрані на посаду до набрання чинності
цим Законом, зберігають визначення
стажу роботи на посаді судді
відповідно до законодавства, що діяло
на день набрання чинності цим Законом.

ОСОБА_1 з 08.10.2008 року перебуває на обліку
в управлінні та отримує пенсію на
підставі ст.37 Закону № 3723-ХІІ.
Відповідно до частини другої статті 10
Закону № 1058-ІУ, частин першої та
четвертої статті 43 Закону України «Про
статус суддів» (далі - Закон № 2862-ХІІ) у
судді, який вийшов у відставку, виникає
право вибору на отримання пенсії чи
щомісячного довічного грошового
утримання.

Згідно записів трудової книжки позивач
працювала на посаді судді з 23 квітня 1993
року по 08 жовтня 2008 року, тобто протягом
15 років 5 місяців та 16 днів. Довідкою до
Акту огляду МСЕК № 063739 від 15 червня 2007
року стверджено, що ОСОБА_1 є інвалідом
другої групи довічно внаслідок
захворювання, пов'язаного з наслідками
Чорнобильської катастрофи. Їй
протипоказана робота з
психоемоційними навантаженнями.

Відповідно до посвідчення № 00684,
виданого Головою Верховної ради
України, ОСОБА_1 є суддею у відставці.

Згідно з ст.43 Закону України «Про
статус суддів», який діяв на момент
виходу позивача у відставку, кожен
суддя за умови, що він працював на
посаді судді не менше 20 років, має право
на відставку, тобто на звільнення його
від виконання обов'язків за власним
бажанням або у зв'язку із закінченням
строку повноважень. Суддя також має
право на відставку за станом здоров'я,
що перешкоджає продовженню виконання
обов'язків. За суддею, який перебуває у
відставці, зберігається звання судді і
такі ж гарантії недоторканості та
соціального захисту, як і до виходу у
відставку. Судді у відставці, який має
стаж роботи на посаді судді менше 20
років і досяг 55-річного віку (для жінок -
50 років), розмір щомісячного грошового
утримання обчислюється пропорційно
кількості повних років роботи на
посаді судді. При досягненні таким
суддею пенсійного віку за ним
зберігається право на одержання
щомісячного довічного грошового
утримання в зазначеному розмірі, або,
за його вибором, призначається пенсія
на умовах, передбачених статтею 37
Закону № 3723-ХІІ.

На суддів, які пішли у відставку за
станом здоров'я та набули цього статусу
згідно із Законом № 2862-ХІІ, поширюються
усі гарантії соціального захисту
суддів, що передбачені Законом № 2453-УІ,
в тому числі і право на вибір в
отриманні пенсії чи довічного
грошового утримання. Стаття 138 Закону №
2453-УІ пов'язує право на отримання
довічного грошового утримання
насамперед з набуттям особою статусу
судді у відставці, досягненням нею
пенсійного віку та визначає його
мінімальний розмір. Відповідно до
статті 26 Закону № 1058-ІУ пенсійним віком
для ОСОБА_1, який дає право на довічне
грошове утримання судді у відставці на
підставі статті 138 Закону № 2453-УІ, є
досягнення нею 55 (50) років.

Тому колегія суддів прийшла до
висновку, що в задоволенні апеляційної
скарги необхідно відмовити, оскільки
вважає апеляційні вимоги
неаргументованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції колегія
судів не вбачає.

Керуючись ст.195, ст.197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
п.1 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Камінь-Каширському районі Волинської
області залишити без задоволення, а
постанову Любешівського районного
суду Волинської області від 03 квітня 2014
року в справі №162/253/14 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

Р.П. Сеник