Справа № 815/2055/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

22 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2055/14

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції:
Гусев О. Г.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Лук'янчук О.В.

ФедусикаА.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Болградському районі Головного
управління Міндоходів у Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 12
травня 2014р. по справі за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Болградському
районі Головного управління
Міндоходів у Одеській області до ФОП
ОСОБА_2 про зобов'язання допустити
посадових осіб до проведення планової
виїзної документальної перевірки,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014р. Державної податкової
інспекції у Болградському районі
Головного управління Міндоходів у
Одеській області (далі ДПІ) звернулась
в суд із позовом до ФОП ОСОБА_2 про
зобов'язання допустити посадових осіб
до проведення планової виїзної
документальної перевірки.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що за
наявності законних підставах для
проведення планової виїзної
документальної перевірки та з
урахуванням того, що відповідачем
своєчасно отримано рекомендоване
повідомлення про проведення
відповідної перевірки, начальником ДПІ
25.03.2014р. прийнято наказ про початок
проведення виїзної планової
документальної перевірки ФОП ОСОБА_2 та
26.03.2014 р. видано направлення на
проведення перевірку.

Між тим, при здійснені виходу за
податковою адресою ФОП ОСОБА_2
відмовився від підпису у направленні
на перевірку та допуску до проведення
перевірки посадових осіб позивача, про
що були складені відповідні акти.

Позивач вважає, що ФОП ОСОБА_2 немає
підстав для не допуску податківців до
перевірки, а тому, посилаючись на
зазначені обставини просить позов
задовольнити.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 12 травня
2014р. у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт
просить постанову суду скасувати,
ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення норм права.

Судова колегія вважає, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.197 КАС
України, апеляційну скаргу можливо
розглянути в порядку письмового
провадження, оскільки в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
на неї, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про
залишення скарги без задоволення,
постанови суду без змін, з наступних
підстав.

За правилами ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволені позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не був попереджений
заздалегідь, а саме, не пізніше ніж за 10
календарних днів до дня проведення
перевірки, оскільки копії наказу про
проведення документальної планової
перевірки з 17.03.2014р. та письмового
повідомлення щодо початку проведення
відповідної перевірки відповідач
отримав 19.03.2014р. А тому, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача про
зобов'язання ФОП ОСОБА_2 допустити
податківців до проведення перевірки є
протиправними, такими, що порушують
законні права та інтереси платника
податку.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що ДПІ впродовж
тривалого часу не могла провести
перевірку ФОП ОСОБА_2 у зв'язку із його
хворобою, а потім - із-за відсутності
його за податковою адресою.

Наказом Начальника ДПІ у Болградському
районі від 27.02.2014р. оформлено рішення
про проведення виїзної планової
документальної перевірки ФОП ОСОБА_2 з
17 березня 2014р. (а.с.23,24), яке разом з
повідомленням про проведення виїзної
планової документальної перевірки №43
від 27.02.2014р. відправлено 28.02.2014р. за
податковою адресою платника податків
цінним листом з повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.24
оборот., 25).

ФОП ОСОБА_2 отримав рекомендоване
повідомлення 19.03.2014р., а на адресу ДПІ
воно повернулося 25.03.2014р. (а.с.25 оборот).

В зв'язку із цим, того ж дня, тобто
25.03.2014р. начальником ДПІ прийнято наказ
про початок проведення виїзної
планової документальної перевірки
відповідача, 26.03.2014р. видано відповідне
направлення на перевірку (а.с.28,29).

Посадовими особами ДПІ
26.03.2014р. здійснено вихід за податковою
адресою відповідача, однак останній
відмовився від підпису у направленні
на перевірку та допуску до проведення
перевірки посадових осіб позивача, про
що були складені відповідні акти.

Перевіряючи правомірність заявлених
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що за правилами п.77.7
ст.77ПК України про проведення
документальної планової перевірки
керівником органу державної
податкової служби приймається рішення,
яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної
планової перевірки платника податків
надається лише у випадку, коли йому не
пізніше ніж за 10 календарних днів до
дня проведення зазначеної перевірки
вручено під розписку або надіслано
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення копію наказу про
проведення документальної планової
перевірки та письмове повідомлення із
зазначенням дати початку проведення
такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач отримав рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
копію наказу про проведення
документальної планової перевірки та
письмове повідомлення про проведення
перевірки з 17 березня 2014р. Між тим,
податківці вважали за можливе провести
таку перевірку платника податків 26
березня 2014р.

Більш того, відповідно до пояснень
представника відповідача, які були
надані в суді першої інстанції,
відповідач не мав наміру перешкоджати
податківцям у проведенні планової
перевірки, він постійно знаходився
дома за своєю податковою адресою, тому
висновки ДПІ про незнаходження ФОП
ОСОБА_2 за податкової адресою були
безпідставними, що підтверджується
фактом притягнення винної посадової
особи ДПІ до дисциплінарної
відповідальності саме з цього приводу.

Отже, суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку, що відповідач не був
попереджений ДПІ за 10 календарних днів
про проведення виїзної документальної
перевірки, як того вимагає норми
податкового законодавства України,
протилежного позивач не довів.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах

повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст.71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Враховуючи, що ДПІ не навела
належних та допустимих доказів на
підтвердження законності своїх дій,
суд вважав, що ФОП ОСОБА_2 не допускаючи
податківців до проведення перевірки
діяв цілком законно.

В доводах апеляційної скарги
апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду ухвалена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.196,198,200,206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Болградському
районі Головного управління
Міндоходів у Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 12 травня
2014р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Градовський Ю.М.

Судді
Лук'янчук О.В.

Федусик А.Г