Справа № 810/2483/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/2483/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Карпушова О.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 10
червня 2014 року в адміністративній
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім Оіл Трейд» до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім Оіл
Трейд» (надалі ТОВ «Торговий дім Оіл
Трейд») звернулося до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 17.02.2014 №,
які прийнято за наслідками
документальної позапланової невиїзної
перевірки.

Позов обґрунтовано тим, що товариство
отримало попередньо оплачений товар в
межах дев'яносто денного строку, отже
висновки податкового органу про
порушення позивачем вимог чинного
законодавства є необґрунтованими та
безпідставними.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 10.06.2014 р.
адміністративний позов задоволено
повністю: визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення від 17.02.2014 №.

Суд першої інстанції виходив з того, що,
підприємство не допускало порушень
вимог Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», оскільки фактично товар був
отриманий 08.10.2013р. та 14.10.2013р.,
підтверджується залізничними
накладними з відмітками про прибуття
товару на митницю та тимчасовими ВМД.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Київського
окружного адміністративного суду від
10.06.2014 р. як таку, що прийнято з
порушенням норм матеріального права,
та прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що
в порушення ч.2 Закону України «Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті», оскільки позивач
несвоєчасно отримав товар від
нерезидента.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами п.2 ч. ст.197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглядає справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області 31.01.2014 р.
проведено перевірку позивача з питань
дотримання товариством вимог
валютного законодавства у
взаєморозрахунках з нерезидентом
«Petrofirm Investments Limited» (London) по контракту
від 29.04.2013 р. № 05/03-Р за період
діяльності з 29.04.2013р. по 25.10.2013р., за
результатами якої складено Акт від
06.02.2014р. № 63/10-13-22-04-133/38560018.

В акті зазначено, що товар, який повинен
був надійти за контрактом, укладений
між позивачем та «Petrofirm Investments Limited»
(London) № 05/03-Р від 29.04.2013р. протягом
дев'яносто днів від дня проплати -
22.07.2013, надійшов до позивача лише
25.10.2013р., підтверджується
вантажно-митними деклараціями від
25.10.2013 № 700130000/2013/019803, № 700130000/2013/019805, №
700130000/2013/019806 на загальну суму 194888,26
доларів США.

Податковим органом зроблено висновок,
що вищевказане свідчить про порушення
позивачем, передбаченого статтею 2
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»,
дев'яносто денного строку на отримання
товарів, проплата за які відбулась на
умовах авансових платежів.

У відповідності до положень статті 4
Закону України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті»,
відповідачем нараховано позивачу пеню
за кожний день прострочення (загалом за
п'ять днів), тобто на підставі вказаного
акту відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17.02.2014 №
, яким нараховане грошове
зобов'язання за порушення термінів
розрахунків у сфері
зовнішньоекономічної діяльності у
розмірі 23366,13 грн.

Вищенаведені обставини, встановлені
судом першої інстанції, перевірені,
знайшли своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи, і не є
спірними.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Податковий кодекс України регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів. їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20
Податкового кодексу України
передбачено, що органам державної
податкової служби надане право
проводити перевірки платників
податків (крім Національного банку
України) в порядку, встановленому цим
Кодексом. Порядок проведення перевірок
визначений статтями 75-86 Податкового
кодексу України.

Статтею 2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» встановлено, що імпортні
операції резидентів, які здійснюються
на умовах відстрочення поставки, в
разі, коли таке відстрочення перевищує
180 календарних днів з моменту
здійснення авансового платежу або
виставлення векселя на користь
постачальника продукції (робіт,
послуг), що імпортується, потребують
висновку центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері економічного
розвитку.

Строк та умови завершення імпортної
операції без увезення товару на
територію України визначаються у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України за погодженням з
Національним банком України.

Відповідно до постанови Національного
банку України від 16.11.2012 № 475 «Про
зміну строків розрахунків за
операціями з експорту та імпорту
товарів і запровадження обов'язкового
продажу надходжень в іноземній валюті»
розрахунки за операціями з експорту та
імпорту товарів, передбачені в статтях
1 та 2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», повинні здійснюватися у строк,
що не перевищує 90 календарних днів з
моменту оплати товару.

Згідно статті 1 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
моментом здійснення експорту (імпорту)
товару є момент перетину товаром
митного кордону України або переходу
права власності на зазначений товар, що
експортується чи імпортується, від
продавця до покупця.

З матеріалів справи вбачається, що
29.04.2013 між ТОВ «Торговий дім Оіл Трейд»
(покупець) та «Petrofirm Investments Limited» (London)
укладено контракт № 05/03-Р, відповідно
до умов якого продавець продавав, а
покупець (позивач) придбавав продукцію
нафтопереробних заводів Республіки
Казахстан. Згідно із умовами контракту,
поставка товару відбувалась на умовах
передоплати.

22.07.2013р. позивачем, на рахунок
контрагента перераховано у вигляді
авансових платежів кошти за товар у
розмірі 202500,00 Доларів США, що
підтверджено платіжним дорученням від
22.07.2013 № 6.

Фактично товар надійшов до позивача
08.10.2013р. та 14.10.2013р., що підтверджено
залізничними накладними з відмітками
про прибуття товару на митницю та
тимчасовими ВМД від 08.10.2013р. №
700130000/2013/018565 та від 14.10.2013 № 700130000/2013/019022,
№ 700130000/2013/019024.

25.10.2013, після завершення митного
оформлення, товар був пропущений
митним органом через митний кордон
України, що підтверджується
вантажно-митними деклараціями від
25.10.2013р. № 700130000/2013/019803, № 700130000/2013/019805, №
700130000/2013/019806 на загальну суму 194888,26
Доларів США.

Отже, колегія суддів згодна з висновком
суду першої інстанції, що відповідачем
помилково ототожнюються поняття
«перетину товаром митного кордону
України», який засвідчується відбитком
штампу «під митним контролем», з
поняттям «пропуск товарів через митний
кордон України», який здійснюється
виключно після завершення митного
оформлення і підтверджується
оформленою вантажно-митною
декларацією.

Згідно матеріалів справи товариство
отримало попередньо оплачений товар в
межах дев'яносто денного строку,
встановленого чинним законодавством.

За таких обставин вірним є висновок
суду першої інстанції, що підприємство
не допускало порушень вимог Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті», тому
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідача від
17.02.2014 № прийняте безпідставно та
підлягає скасуванню.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Доводи апелянта не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування постанови.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 10
червня 2014 року, залишити без
задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 10 червня 2014
року в адміністративній справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім Оіл
Трейд» до Державної податкової
інспекції у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів:
О.В. Карпушова

Г.М. Бистрик

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.