Справа № 802/2907/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 серпня 2014 р.
Справа № 802/2907/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі судді Сала Павла
Ігоровича, розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Вінниці до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2014 року управління Пенсійного фонду
України в місті Вінниці (далі - УПФ
України в місті Вінниці) звернулося в
суд з адміністративним позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1) про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
6206,37 грн.

Представник позивача у судове
засідання на виклик суду не з'явився та
15.08.2014 року подав заяву про розгляд цієї
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами. Заявлений
адміністративний позов підтримує у
повному обсязі.

Відповідач у судове засідання на
виклик суду не з'явився, а надіслане
йому повідомлення повернуте поштовим
відділенням без виконання з відміткою
"за зазначеною адресою не проживає".

Частиною 11 статті 35 КАС України
передбачено, що у разі повернення
поштового відправлення із повісткою,
яка не вручена адресату з незалежних
від суду причин, вважається, що така
повістка вручена належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 128 КАС України у разі
неприбуття відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

З огляду на викладене суд вважає
можливим розглянути дану справу у
письмовому провадженні на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, оцінивши інші докази, які є
у справі, суд приходить до переконання,
що заявлений адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Встановлено, що ФОП ОСОБА_1
зареєстрований в УПФ України в м.
Вінниці за № та у спірний період
був платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Як вбачається з довідки позивача № 1736
від 24.07.2014 року та картки особового
рахунку страхувальника, за
відповідачем обліковується
заборгованість зі сплати страхових
внесків в сумі 6206,37 грн., яка виникла
станом на 01.04.2011 року (а.с. 4, 7).

Перевіряючи обґрунтованість заявлених
суб'єктом владних повноважень позовних
вимог, суд керується наступними
мотивами.

З 1 січня 2011 року набрав чинності Закон
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 за №
2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ). Відповідно до
абз. 6 ч. 7 Прикінцевих та перехідних
положень цього закону передбачено, що
на період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV
(далі - Закон № 1058-ІV) страхові внески це
кошти відрахувань на соціальне
страхування та збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені згідно із законодавством
України, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Відповідно до п. 3 ст. 18 Закону № 1058-ІV
страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який
справляється на всій території України
в порядку установленому цим Законом.

В силу положень пп. 6 п. 2 ст. 17 Закону №
1058-ІV страхувальник зобов'язаний
сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Судом встановлено, що за відповідачем
обліковується недоїмка по сплаті
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 6206,37 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону № 1058-ІV
територіальні органи Пенсійного фонду
за формою і у строки, визначені
правлінням Пенсійного фонду,
надсилають страхувальникам, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Протягом десяти робочих
днів із дня одержання вимоги про сплату
недоїмки страхувальник зобов'язаний
сплатити суми недоїмки та суми
фінансових санкцій.

Згідно з п. 8.3 Інструкції вимога про
сплату недоїмки формується на підставі
даних з карток особових рахунків
страхувальників.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачу направлялась вимога
пенсійного органу за № 0311 від 02.04.2014
року про сплату боргу в сумі 6206,37 грн.
(а.с. 5), яка ним не оскаржувалась, так
само як і не була виконана.

Згідно із ст.ст. 11, 71, 86 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення. Суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Вимоги позивача стосовно стягнення з
ФОП ОСОБА_1 заборгованості зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 6206,37 грн. є
обґрунтованими та підтверджуються
матеріалами справи, а відтак
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат
позивача-суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати стягненню з відповідача не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) на
користь управління Пенсійного фонду
України в м. Вінниці (ідентифікаційний
код 37979905) на р/р № 0103, відкритий в
ОПЕРВ ПАТ "Держаний ощадбанк", МФО 302076,
заборгованість в сумі 6206 (шість тисяч
двісті шість) грн. 37 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сало
Павло Ігорович