Справа № 826/8352/14
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

23 липня 2014 року 14:21 № 826/8352/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Каракашьяна С.К., суддів: Аблова Є.В.,
Амельохіна В.В., при секретарі Бабич
Г.Ю., за участі представників позивача
Бойка Д.О., Чумака О.І., представника
відповідача Матвєєвої Д.О., розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу

за позовом Закритого акціонерного
товариства "Авіаремонтне підприємство
"УРАРП"

до Державної служби експортного
контролю України

про визнання протиправним листа,
зобов'язання вчинити дії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Державної служби експортного контролю
України, в якому просить суд :

«Визнати протиправним інформаційний
лист відповідача від 28.05.2014 р. № 1631/13-14,
який підписаний першим заступником
Голови Держекспортконтролю С.
Химченком, в частині:

внесення слова «МОЖУТЬ» у
словосполученні «контролю не
підлягають» на другому аркуші листа у
шостому абзаці;

внесення слова «КОНКРЕТНОМУ» у
словосполученні «призначені для
використання на «цивільному
літальному апараті» на другому аркушу
листа у восьмому абзаці;

внесення речення «ВИДАНИМ ЦІЄЮ Ж
ДЕРЖАВОЮ-УЧАСНИЦЕЮ

МІЖНАРОДНОГО РЕЖИМУ ЕКСПОРТНОГО
КОНТРОЛЮ «ВАССЕНААРСЬКА

ДОМОВЛЕНІСТЬ» на другому аркушу листа
у восьмому абзаці,

та скасувати в цій частини
інформаційний лист відповідача від
28.05.2014р. № 1631/13-14 шляхом виключення з
нього:

- слова «МОЖУТЬ» у словосполученні
«контролю не підлягають» на другому
аркушу листа у шостому абзаці;

- слова «КОНКРЕТНОМУ» у
словосполученні «призначені для
використання на «цивільному
літальному апараті» на другому аркушу
листа у восьмому абзаці;

- речення «ВИДАНИМ ЦІЄЮ Ж
ДЕРЖАВОЮ-УЧАСНИЦЕЮ МІЖНАРОДНОГО
РЕЖИМУ ЕКСПОРТНОГО КОНТРОЛЮ
«ВАССЕНААРСЬКА ДОМОВЛЕНІСТЬ» на
другому аркуші листа у восьмому абзаці;

Зобов'язати відповідача на підставі
прийнятого рішення надати новий
лист-роз'яснення щодо міжнародних
передач товарів до посвідчення про
реєстрацію.»

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем, на думку позивача, вимоги
нормативних актів, якими передбачено
перелік випадків звільнення від
контролю трактуються у звуженому
розумінні, зокрема, шляхом додання
словосполучень, зазначених в позовних
вимогах, у зв'язку з чим діяльність
позивача має здійснюватися з
отриманням погоджень, що її ускладнює.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити в задоволенні
позовних вимог. Розглянувши подані
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ТОВ
«Авіаремонтне підприємство «УРАРП»
(далі - позивач) здійснює ремонт
авіаційних газотурбінних двигунів
типу Д-30КП, Д-ЗОКП-2, що експлуатуються
на літаках ІЛ-76, ІЛ-76Т, ІЛ-76ТД, ІЛ-76М і
ІЛ-76МД та був внесений до Реєстру
суб'єктів здійснення міжнародних
передач товарів, про що позивачу було
видане посвідчення про реєстрацію від
18.04.2011 р. № 1000/05/2014, строком дії до 18.04.2014
р.

Частиною зазначеного посвідчення були
висновки попередньої експертизи
товарів, які викладені у
інформаційному листі відповідача від
19.04.2011 р. за № 1215/13-11.

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з заявою та необхідними
документами для отримання нового
посвідчення про реєстрацію. 26.05.2014 р.
позивачу було видано посвідчення про
реєстрацію № 1000/06/2017 з внесенням
позивача до Реєстру суб'єктів
здійснення міжнародних передач
товарів, запис за № 1000.06. До зазначеного
посвідчення надано Висновки
попередньої експертизи товарів, які
викладені у інформаційному листі
відповідача від 28.05.2014 р. за № 1631/13-14.

Саме відмінності між висновками,
викладеними в листах від 19.04.2011 р. за №
1215/13-11 та від 28.05.2014 р. за № 1631/13-14,
позивач вважає рішенням відповідача,
яким створюються негативні для
позивача наслідки, які полягають в
тому, що для визначення товарів в
якості цивільних, мають
застосовуватися певні критерії, які
були відсутні як у висновку від 19.04.2011 р.
за № 1215/13-11, так і у нормативних актах.

Зокрема, позивач посилається на вимоги
Постанов Кабінету Міністрів України
від 20.11.2003 p. № 1807, якою затверджений
«Порядок здійснення державного
контролю за міжнародними передачами
товарів військового призначення»
разом зі Списком товарів військового
призначення, міжнародні передачі яких
підлягають державному контролю, та
від 28.01.2004 р. № 86, якою затверджений
«Порядок здійснення державного
контролю за міжнародними передачами
товарів подвійного використання»
разом зі Списком товарів подвійного
використання, міжнародні передачі яких
підлягають державному контролю.

Суд вважає дії та рішення відповідача
правомірними, виходячи з наступного.

Відповідно до Положення про Державну
службу експортного контролю України,
затвердженого указом Президента
України, від 08.04.2011, № 448/2011, Державна
служба експортного контролю України
(Держекспортконтроль України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України (далі -
Міністр). Держекспортконтроль України
входить до системи органів виконавчої
влади і є спеціально уповноваженим
органом виконавчої влади з питань
державного експортного контролю.

Частиною 1 статті 12 Закону України „Про
державний контроль за міжнародними
передачами товарів військового
призначення та подвійного
використання" визначено, що суб'єкти
господарювання України, які мають
намір здійснювати міжнародні передачі
товарів, у тому числі проводити
посередницьку (брокерську) діяльність,
пов'язану з міжнародними передачами
товарів військового призначення,
попередньо реєструються як суб'єкти
здійснення міжнародних передач
товарів центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері державного
експортного контролю. З цією метою
зазначені суб'єкти подають відомості
та документи, необхідні для проведення
попередньої експертизи товарів, до
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного експортного контролю.

Згідно з статтею 11 вищезазначеного
Закону та пункту 8 Положення про
порядок проведення експертизи в галузі
експортного контролю, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 15.07.1997 №767, попередня експертиза
проводиться з метою: визначення
відповідності найменувань та описів
товарів, поданих на експертизу,
найменуванню та опису товарів,
внесених до відповідних списків
товарів, міжнародні передачі яких
підлягають державному експортному
контролю; визначення можливостей
проведення реєстрації суб'єктів, які
мають намір здійснювати міжнародні
передачі товарів, у тому числі
реєстрації юридичних чи фізичних осіб,
які є суб'єктами підприємницької
діяльності України, що мають намір
провадити посередницьку (брокерську)
діяльність, пов'язану з міжнародними
передачами товарів військового
призначення; оцінки стану додержання
суб'єктами законодавства з питань
експортного контролю та наявності у
цих суб'єктів відповідних
організаційних документів, які
регламентують таку роботу; оцінки
можливості здійснення міжнародних
передач товарів, визначених суб'єктами
до конкретних держав.

Згідно з частиною першою статті 12
Закону України „Про державний
контроль за міжнародними передачами
товарів військового призначення та
подвійного використання", за
підсумками експертизи центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері державного
експортного контролю, ідентифікує
товари, визначає умови здійснення їх
міжнародних передач до конкретних
держав залежно від категорії товарів,
видів міжнародних передач таких
товарів тощо та видає зазначеним
суб'єктам посвідчення про їх
реєстрацію як суб'єктів здійснення
міжнародних передач товарів разом з
відповідними роз'ясненнями про
особливості здійснення таких передач.

Відповідно до п. 5 затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 20 листопада 2003 р. N 1807 Порядку
здійснення державного контролю за
міжнародними передачами товарів
військового призначення. Товари,
контроль за міжнародними передачами
яких здійснюється відповідно до цього
Порядку, зазначені у списку товарів
військового призначення, міжнародні
передачі яких підлягають державному
контролю, згідно з додатком (далі -
список).

Згідно з пунктом 4 затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 січня 2004 р. N 86 Порядку здійснення
державного контролю за міжнародними
передачами товарів подвійного
використання товари, контроль за
міжнародними передачами яких
здійснюється відповідно до цього
Порядку, зазначені у списках.

При цьому нормою статті 9 Закону
України „Про державний контроль за
міжнародними передачами товарів
військового призначення та подвійного
використання" визначено, що
найменування та опис товарів,
міжнародні передачі яких підлягають
державному експортному контролю,
вносяться до списків товарів, що
підлягають державному експортному
контролю (далі - списки).

Списки складаються за відповідними
групами товарів спеціально
уповноваженим органом виконавчої
влади з питань державного експортного
контролю із залученням
заінтересованих центральних органів
виконавчої влади. До складання списків
можуть також залучатися представники
підприємств, наукових установ,
організацій, а також їх об'єднань.
Списки затверджуються Кабінетом
Міністрів України.

Отже, вищезазначеною нормою Закону
визначено право Кабінету Міністрів на
формування списку товарів, операції з
якими не підлягають контролю.
Натомість ні даним Законом, ні будь -
яким нормативно - правовим актом
України не визначено делегування
Кабінету Міністрів повноважень щодо
умов виключення зі списку для
конкретних товарів, або делегування
таких прав іншій установі.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
має право на внесення конкретного
товару чи послуги до переліку таких, що
підлягають контролю, проте, не має
виключних прав на встановлення умов, за
якими певні товари чи послуги мають
виключатися зі списку.

В свою чергу не надання відповідачем
позивачу можливості користуватися
таким виключенням, хоча й обмежує права
позивача, проте, не суперечить жодній
нормі чинного законодавства України.

При цьому норми Закону України „Про
державний контроль за міжнародними
передачами товарів військового
призначення та подвійного
використання» передбачають, що
державний експортний контроль
здійснюється також і стосовно експорту
або тимчасового вивезення товарів, не
внесених до списків (ст.10).

Отже, встановлення додаткових,
порівняно з постановами Кабінету
Міністрів України, умов для визначення
товарів, як такі, що не підлягають
контролю, з боку відповідача є
правомірним.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-165, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити
в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Головуючий суддя
С.К.
Каракашьян

Судді
Є.В. Аблов

В.В. Амельохін