Справа № 824/2561/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/2561/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Лелюка О.П.,
розглянувши в порядку письмового
провадження справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області до сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Русь" про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в
Сокирянському районі Чернівецької
області звернулось до суду з позовом до
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю " Агрофірма
Русь " про стягнення заборгованості.

Посилаючись на наявність
заборгованості за липень 2014 року щодо
сплати Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з доставкою і
виплатою пільгової пенсії, призначеної
на підставі пункту "в" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
колишньому працівнику підприємства
ОСОБА_1, управління Пенсійного фонду
України в Сокирянському районі
Чернівецької області просить суд
стягнути з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Русь"
кошти в сумі 1053,47 грн.

Позивач, належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду, в судове засідання не
з'явився. Разом з цим подав заяву про
розгляд справи у його відсутності в
порядку письмового провадження.

Відповідач про дату, час та місце
проведення розгляду справи також був
належним чином повідомлений. Однак в
судове засідання не з'явився.
Заперечень проти позову чи заяв про
визнання позову не подавав.

Враховуючи викладене та на підставі
частин четвертої, шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд визнає за можливим
розглянути справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали,
всебічно та повно з'ясувавши всі
обставини справи, об'єктивно оцінивши
докази, що мають юридичне значення для
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що
сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Русь" є юридичною особою,
ідентифікаційний код якої 30769389, місце
знаходження: с.Білоусівка,
Сокирянський район, Чернівецька
область, 60233.

Згідно повідомлення від 17 лютого 2000
року відповідач є платником страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування та
узятий на облік в органі Пенсійного
фонду України в Сокирянському районі.

З довідки, яка видана
сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Русь" вбачається, що дане товариство є
правонаступником колгоспу "Росія",
згідно рішення зборів засновників №1
від 10 березня 2000 року (а.с.23).

З трудової книжки громадянина ОСОБА_1
вбачається, що він працював у колгоспі
"Росія" на посаді тракториста-машиніста
у наступних періодах: з 15 травня 1971 року
по 30 вересня 1974 року; з 01 квітня 1975 року
по 24 квітня 1982 року; з 01 травня 1983 року
по 17 січня 1990 року; з 18 січня 1990 року по 05
березня 1999 року.

Згідно довідки №177 від 03 серпня 2010 року,
яка видана сільськогосподарським
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Русь",
ОСОБА_1 працював
трактористом-машиністом в колгоспі
"Росія" і був безпосередньо зайнятий у
виробництві сільськогосподарської
продукції протягом повного польового
періоду в рослинництві або протягом
календарного року в тваринництві у
таких періодах: з 15 травня 1971 року по 31
грудня 1971 року; з 01 березня 1972 року по 30
квітня 1972 року; з 01 червня 1972 року по 30
червня 1972 року; з 01 серпня 1972 року по 31
грудня 1972 року; з 01 січня 1974 року по 30
вересня 1974 року; з 01 квітня 1975 року по 31
грудня 1980 року; з 01 лютого 1981 року по 24
квітня 1982 року; з 01 травня 1983 року по 31
липня 1988 року; з 01 вересня 1988 року по 31
грудня 1988 року; з 01 лютого 1989 року по 18
січня 1990 року; з 18 січня 1990 року по 31
грудня 1992 року; з 01 січня 1994 року по 31
грудня 1994 року; з 01 лютого 1995 року по 31
грудня 1995 року; з 01 лютого 1996 року по 31
березня 1996 року; з 01 травня 1996 року по 31
серпня 1996 року; з 01 грудня 1996 року по 31
грудня 1996 року; з 01 січня 1997 року по 28
січня 1997 року; з 01 квітня 1997 року по 30
вересня 1997 року; з 01 грудня 1997 року по 31
грудня 1997 року; з 01 січня 1998 року по 31
жовтня 1998 року.

Так, зазначені періоди зараховуються
до стажу роботи, який дає право на
пільгове пенсійне забезпечення згідно
з пунктом "в" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Згідно протоколу "Про призначення
пенсії" №2304 від 07 вересня 2010 року
вказаній особі було призначено пенсію
за віком на пільгових умовах на
підставі пункту "в" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
умова призначення -
"тракторист-машиніст в сільському
господарстві".

За липень 2014 року ОСОБА_1 органом
Пенсійного фонду України було
виплачено пенсію, з урахуванням
фактичних витрат на її виплату та
доставку, на загальну суму 1053,47 грн.

Оскільки відповідач в добровільному
порядку не сплатив витрати, пов'язані з
доставкою і виплатою пільгових пенсій
в сумі 1053,47 грн, управління Пенсійного
фонду України в Сокирянському районі
Чернівецької області звернулось до
суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд
застосовує наступні положення закону
та робить відповідні висновки.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від 09
липня 2003 року №1058-ІV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком №1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

На даний момент такий закон не
прийнято, тому згідно із пунктом 2
розділу XV Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеними в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту "в" частини першої
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, здійснюється у
порядку, визначеному Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі -
Інструкція № 21-1).

Відповідно до пункту 6.1 Інструкції №21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:
для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції №21-1
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно пункту 6.8. Інструкції №21-1
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.9 Інструкції №21-1 передбачено,
що у разі призначення пенсій на
пільгових умовах особам, які мають
необхідний стаж роботи не за місцем
призначення цієї пенсії, орган
Пенсійного фонду за місцем призначення
пенсії надсилає повідомлення згідно з
додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї
Інструкції для зазначених підприємств
у двох примірниках через орган
Пенсійного фонду за місцезнаходженням
цього підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Крім цього, слід зазначити, що
відповідно до пунктів 1, 2 статті 1
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від 26
червня 1997 року №400/97-ВР, який визначає
порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є, зокрема: суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи
та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників; філії,
відділення та інші відокремлені
підрозділи платників податку,
зазначених у пункті 1 цієї статті, що не
мають статусу юридичної особи,
розташовані на території іншої, ніж
платник зборів, територіальної
громади.

Згідно з абзацом четвертим пункту 1
статті 2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до абзацу третього пункту 1
статті 4 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону встановлюються ставка збору у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, борг
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю "Агрофірма
Русь" перед Пенсійним фондом України по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту "в" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
складає 1053,47 грн.

На адресу відповідача позивачем були
направлені відповідні розрахунки на
загальну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, які
отримані підприємством, однак,
зазначені в розрахунках суми
відповідачем не сплачено, у зв'язку з
чим і утворилась заборгованість у
розмірі 1053,47 грн, яка в добровільному
порядку не була погашена.

Згідно із пунктом 4 частини третьої
статті 129 Конституції України однією із
основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення
вказаної суми відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій на день розгляду
справи або ж спростовували доводи
позивача відповідачем суду не подано.

З огляду на викладене, суд вважає
заявлені управлінням Пенсійного фонду
України в Сокирянському районі
Чернівецької області позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрофірма Русь" на
користь управління Пенсійного фонду
України в Сокирянському районі
Чернівецької області витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, в
розмірі 1053 (одна тисяча п'ятдесят три)
грн 47 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Лелюк