Справа № 2а-4029/12/2670
Суддя: Беспалов О.О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-4029/12/2670
Головуючий у 1-й інстанції: Огурцов О. П.
Суддя-доповідач: Беспалов О.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді:
Беспалова О. О.

суддів:
Парінова А. Б., Губської О. А.

за участю секретаря:
Тур В. В.

представника позивача Іщенко В. В.,
представника відповідача Пронози Г. С.,
представника третьої особи
Чеботарьової І. Г., представника
прокуратури м. Києва Дорошенко В. М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Києві апеляційну
скаргу Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 травня 2014 р. про перегляд за
нововиявленими обставинами судового
рішення у справі за адміністративним
позовом публічного акціонерного
товариства "Укрнафта" до Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики, треті
особи, що не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: товариство з обмеженою
відповідальністю "Надра-Інвест",
приватна компанія "Регал Петролеум
Корпорейшн Лімітед" (Regal Petroleum Corporation
Limited), третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача публічне
акціонерне товариство "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
за участю прокуратури міста Києва про
визнання протиправними та скасування
постанов № 258 від 29.12.2011 р. та № 259 від
29.12.2011 р., -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Укрнафта» звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики (далі - НКРЕ) про визнання
протиправними та скасування постанов
від 29.12.2011 р. № 258, № 259 про встановлення
цін на товарний природний газ,
видобутий в рамках договорів спільної
діяльності, укладених, відповідно, між
позивачем та товариством з обмеженою
відповідальністю «Надра-Інвест» і
приватною компанією «Регал Петролеум
Корпорейшн Лімітед».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.10.2013 р. у задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.12.2013 р.
вказану постанову скасовано та
задоволено позов.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 30.01.2014 р. постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.12.2013 р.
скасовано, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.10.2013 р. залишено в силі.

24.04.2014 р. позивачем до Окружного
адміністративного суду м. Києва була
подана заява про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 07.10.2013 р., як такої, що набрала
законної сили, на підставі існування
істотних для справи обставин, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
16.05.2014 р. заяву публічного акціонерного
товариства "Укрнафта" про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 07.10.2013 р. задоволено.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 07.10.2013 р. у справі
№ 2а-4029/12/2670 скасовано.

Адміністративний позов публічного
акціонерного товариства "Укрнафта"
задоволено.

Визнано протиправними та скасовано з
дати прийняття постанови Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики № 258 від
29.12.2011 р. та №259 від 29.12.2011 р. «Про
встановлення ціни на товарний
природний газ власного видобутку,
видобутий відповідно до договору
спільної діяльності від 21.12.2004 р. № 5/56».

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та залишити в силі постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
07.10.2013 р., посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились, дослідивши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
та вірно встановлено судом першої
інстанції, 29 листопада 2011 р. позивачем
листом № СД/7164 надано до НКРЕ матеріали
щодо обґрунтування ціни на газ СД
35/809-СД, у тому числі розрахунок ціни на
природний газ очікуваної за 2011 рік та
план на 2012 рік.

До вказаного листа позивачем було
додано розрахунок, відповідно до якого
розрахункова ціна реалізації при
рентабельності 10% на товарний
природний газ для спільної діяльності
№ 35/809-СД у 2012 році повинна бути не
нижчою ніж 1 450, 14 грн. за 1000 куб. м. (з ПДВ)
та відповідно 1 208, 45 грн. за 1000 куб. м. без
ПДВ.

Окрім цього, позивачем 29 листопада 2011р.
листом № СД/7163 до НКРЕ були також
надані матеріали щодо обґрунтування
ціни на газ СД № 5/56 з розрахунком,
відповідно до якого розрахункова ціна
реалізації при 10% рентабельності не
може бути меншою ніж 2 584, 01 грн. за 1000
куб. м. (з ПДВ) або 2 153, 34 грн. за 1000 куб. м.
без ПДВ.

За результатами розгляду вказаних
документів, відповідачем 29 грудня 2011
року прийнято наступні постанови:

- № 258 «Про встановлення ціни на
товарний природний газ власного
видобутку, видобутий відповідно до
договору спільної діяльності від 20.07.2004
р. № 35/809-СД», відповідно до якої ціна на
газ до договору спільної діяльності
від 20.07.2004 р. № 35/809-СД, укладеного між
ВАТ «Укрнафта» та приватною компанією
«Регал Петролеум Корпорейшн Лімітед»
установлена у розмірі 412, 00 грн. за 1000 м3
газу (без урахування ПДВ);

- № 259 «Про встановлення ціни на
товарний природний газ власного
видобутку, видобутий відповідно до
договору спільної діяльності від 21.12.2004
р. № 5/56», відповідно до якої ціна на газ
до договору спільної діяльності від
21.12.2000 р. № 5/56, укладеного між ВАТ
«Укрнафта» та ТОВ «Надра - Інвест»
установлено у розмірі 928, 00 грн. за 1000 м3
газу (без урахування ПДВ).

Позивач вважає таку ціну значно
заниженою.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України у справі № К/9991/37707/12 від 03.04.2014
р., встановлено, що Постанова № 35 від
22.01.2009 р., якою було затверджено Порядок
формування, розрахунку та затвердження
цін на природний газ (у тому числі
нафтовий (попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, не має сили нормативно -
правового акту оскільки не була
належним чином зареєстрована у
Міністерстві юстиції України.

Позивач вважає висновки,
зазначені в мотивувальній частині
вказаної ухвали ВАС України
нововиявленою обставиною, що має
істотне значення для вирішення справи,
оскільки на підставі вказаної
постанови встановлені ціни на товарний
природний газ власного видобутку
постановами № 259 від 29.12.2011 р. та № 258 від
29.12.2011 р.

Вирішуючи питання про наявність
підстав для задоволення заяви позивача
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами, колегія
суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої
статті 245 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова або
ухвала суду, що набрала законної сили,
може бути переглянута у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 частини другої зазначеної
статті встановлено, що підставами для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами є істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У вказаному вище рішенні суду
касаційної інстанції колегія суддів
прийшла до висновку, що оскільки
зазначений Порядок № 35, яким
затверджувалися ціни на газ, підлягає
неодноразовому застосуванню, визначає
права та обов'язки певного кола
суб'єктів господарювання, що
здійснюють видобуток газу, тобто має
неперсоніфікований характер, містить
норми права, що регулюють процес
ціноутворення у галузі
газовидобування, то відповідно до
Указу Президента України «Про державну
реєстрацію нормативно-правових актів
міністерств та інших органів
виконавчої влади» від 03.10.1992 року № 493/92,
Положення про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади,
органів господарського управління та
контролю, що зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 1992 р. № 731, цей Порядок
підлягає державній реєстрації в
Міністерстві юстиції України.

Таким чином, з мотивувальної
частини рішення Вищого
адміністративного суду України від
03.04.2014 р. випливає, що Постанова № 35 на
момент прийняття на її основі
оскаржуваних рішень чинною не була та
дотримання її норм не мало за собою
жодних правових наслідків.

Натомість, як вбачається з
мотивувальної частини постанови
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 07.10.2013 р., суд першої інстанції
на власний розсуд прийняв дану
Постанову № 35 як таку, що має силу
нормативно-правового акту.

Однак, на час розгляду справи в
суді першої інстанції безпосередньо
Постанова № 35 предметом розгляду
справи судами адміністративної
юрисдикції не була.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що встановлення
нечинності Постанови № 35 ухвалою ВАС
України, прийнятою після розгляду
справи Окружним адміністративним
судом м. Києва, є істотною обставиною,
що може бути підставою для перегляду
справи за нововиявленими обставинами.

Крім того, колегія суддів хоче
зауважити, що дотримуючись позиції в
апеляційній скарзі, що порядок
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, не підлягає державній
реєстрації, відповідач, між тим,
зареєстрував в Міністерстві юстиції
України 09 жовтня 2012 року за № 1705/22017
постанову «Про затвердження Порядку
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток» від 13.09.2012 р. № 1177.

Також, як вбачається з матеріалів
справи, листами № СД/7163 від 29.11.2011 р. (а.
с. 13 Т. 1) та № СД/7164 від 29.11.2011 р. (а. с. 34 Т.
1) позивач надіслав на адресу
відповідача матеріали щодо
обґрунтування ціни на газ, в тому числі,
заяву щодо встановлення ціни на
нафтовий (попутний) газ власного
видобутку та розрахунок ціни на
нафтовий (попутний) газ за формами,
встановленими Порядком формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, затвердженим постановою
НКРЕ від 22.01.2009 р. № 35.

З огляду на це, колегія суддів зазначає,
що на момент виникнення спірних
правовідносин позивач та відповідач
вважали Постанову № 35 такою, що має
юридичну силу і вчиняли дії по її
виконанню.

Однак, як встановлено колегією суддів в
адміністративному судочинстві існують
два колізійні судові рішення ВАС
України, що набрали законної сили.

Так в мотивувальній частині ухвали ВАС
України від 30.01.2014 р. у справі №
2а-4029/12/2670 встановлено, що на час
виникнення спірних правовідносин НКРЕ
при реалізації своїх обов'язків, що
обумовлені приписами статті 10 Закону №
2467-VI, повинна визначати ціну на газ у
відповідності до Порядку №35.

В мотивувальній частині ухвали ВАС
України від 03.04.2014 р. у справі №
2а-11259/11/2670 встановлено, що оспорюваний
Порядок № 35 не був зареєстрований у
Міністерстві юстиції України та не мав
сили нормативно-правового акту, тобто
була порушена процедура приведення
офіційного документа до вимог діючого
законодавства.

Вирішуючи питання при прийнятті
рішення про наявність підстав для
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами колегія
суддів виходить з того, що предмет
позову у справі № 2а-11259/11/2670 є
спеціальним в порівнянні з висновками,
викладеними у справі № 2а-4029/12/2670
стосовно Постанови № 35, що не була
окремим предметом розгляду справи.

Також, колегія суддів зазначає, що в
силу положень ст. 255 КАС України у тому
випадку якби на момент вирішення
справи № 2а-4029/12/2670 в суді першої
інстанції існувало рішення суду
касаційної інстанції, яким би
встановлювались обставини,
встановлені ухвалою ВАС України від
03.04.2014 р. у справі № 2а-11259/11/2670, справа №
2а-4029/12/2670 повинна була б бути вирішена
судом першої інстанції з урахуванням
цього рішення в силу ч. 1 ст. 72 КАС
України і могла мати інший результат
вирішення справи по суті.

Систематизуючи в сукупності всі
вищеперелічені висновки, колегія
суддів керуючись власним переконанням
та з метою максимального досягнення
єдності судової практики погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
необхідності перегляду постанови
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 07.10.2013 р. за
нововиявленими обставинами.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, рішення по якій переглядається,
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу» від 08.07.2010 р. № 2467-VI
підприємства, частка держави у
статутному фонді яких становить 50
відсотків та більше, господарські
товариства, 50 відсотків та більше акцій
(часток, паїв) яких перебувають у
статутному фонді інших господарських
товариств, контрольним пакетом акцій
яких володіє держава, а також дочірні
підприємства, представництва та філії
таких підприємств і товариств,
учасники договорів про спільну
діяльність та/або особи, уповноважені
договорами про спільну діяльність,
укладеними за участю зазначених
підприємств, щомісяця здійснюють
продаж усього товарного природного
газу, видобутого на підставі
спеціальних дозволів на користування
надрами в межах території України,
континентального шельфу і виключної
(морської) економічної зони, для
формування ресурсу природного газу, що
використовується для потреб населення,
безпосередньо суб'єкту, уповноваженому
Кабінетом Міністрів України на
формування такого ресурсу, за
закупівельними цінами, які для кожного
суб'єкта господарювання - власника
спеціального дозволу на користування
нафтогазоносними надрами щороку
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики, згідно із
затвердженим нею Порядком формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

Таким чином, вказаною нормою суб'єктів
господарювання, які підпадають під дію
статті 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
зобов'язано щомісяця здійснюють продаж
усього видобутого природного газу, для
формування ресурсу природного газу, що
використовується для потреб населення,
безпосередньо суб'єкту, уповноваженому
Кабінетом Міністрів України на
формування такого ресурсу, за
закупівельними цінами, які для кожного
суб'єкта господарювання - щороку
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері енергетики, згідно із
затвердженим нею Порядком формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток.

Як вже було зазначено вище, 03.04.2014 р.
Вищим адміністративним судом України
за результатами розгляду касаційної
скарги публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2012 р. у
справі 2а-11259/11/2670 за позовом публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» до
Національної комісії регулювання
електроенергетики України про
визнання незаконним та нечинним
порядку формування, розрахунку та
встановлення цін на природній газ
винесено ухвалу, якою встановлено, що
постанова Національної комісії
регулювання електроенергетики № 35 від
22.01.2009 р. "Про затвердження Порядку
формування, розрахунку та затвердження
цін на природний газ (у тому числі
нафтовий (попутний) газ) для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток" не мала сили нормативно -
правового акту, оскільки було порушено
процедуру приведення офіційного
документа до вимог діючого
законодавства, так як останній не був
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України, у той час, як відповідно до
Указу Президента України № 493/92 від
03.10.1992 р. "Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади",
Положення про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади,
органів господарського управління та
контролю, що зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 731 від 28.12.1992 р., підлягав державній
реєстрації в Міністерстві юстиції
України.

Згідно з ч. 2 ст. 14 КАС України постанови
та ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приймає до уваги при вирішенні справи
ту обставину, що на момент винесення
відповідачем оскаржуваних постанов
порядку формування, розрахунку та
встановлення цін на природний газ для
суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток, всупереч
вимозі ст. 10 Закону України «Про засади
функціонування ринку природного газу»,
не існувало.

В такому випадку колегія суддів
зазначає, що у відповідності до ч. ч. 1, 2
ст. 191 Господарського кодексу України
державні регульовані ціни
запроваджуються Кабінетом Міністрів
України, органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень у
встановленому законодавством порядку;
державне регулювання цін здійснюється
згідно із Законом України «Про ціни і
ціноутворення».

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про
ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 р. №
5007-VI установлення державних
регульованих цін на товари в розмірі,
нижчому від економічно обґрунтованого
розміру, без визначення джерел для
відшкодування різниці між такими
розмірами за рахунок коштів
відповідних бюджетів не допускається і
може бути оскаржено в судовому порядку.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 22 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу» газодобувні
підприємства зобов'язані подавати до
НКРЕ інформацію про заплановані на
наступний календарний рік показники
повної собівартості видобутого
природного газу для формування,
розрахунку та встановлення
закупівельних цін на природний газ.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідно до Висновку експертів за
результатами проведення
судово-економічної експертизи від
28.02.2013 р. № 8165/8166/12-45 (а. с. 161-175 Т. 2)
розрахунки ціни природного газу,
здійснені ПАТ «Укрнафта» є економічно
та нормативно обґрунтованими та
такими, що відповідають вимогам Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»,
Положенням (стандартам)
бухгалтерського обліку, зокрема (П(С)БО)
16 «Витрати», (П(С)БО) 7 «Основні засоби»,
Інструкції з планування, обліку і
калькулювання собівартості видобутку
нафти і газу, затвердженої Рішенням
Правління ВАТ «Укрнафта» (протокол № 01
від 04.01.2007 р.) та погодженої
Міністерством палива та енергетики
України (лист № 08/10-025 від 15.01.2010 р.).

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КАС України
висновок експерта для суду не є
обов'язковим, однак незгода суду з ним
повинна бути вмотивована в постанові
або ухвалі.

Відмовляючи, у прийнятті до уваги
вказаного висновку експертизи суд
першої інстанції в рішенні, яке
переглядається, зазначив, що Законом
України «Про засади функціонування
ринку природного газу» чітко
визначено, що ціна на природний газ для
суб'єктів господарювання, що
здійснюють його видобуток
визначається НКРЕ згідно з Порядком
формування, розрахунку та встановлення
цін на природний газ для суб'єктів
господарювання, що здійснюють його
видобуток, натомість, експертами
надано оцінку відповідності ціни
вимогам Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», Положенням
(стандартам) бухгалтерського обліку,
Інструкції з планування, обліку і
калькулювання собівартості видобутку
нафти і газу, проте її не надано з
урахуванням Порядку формування,
розрахунку та встановлення цін на
природний газ для суб'єктів
господарювання, який є спеціальним по
відношенню до інших вказаних
нормативних актів.

Зважаючи на ту обставину, що
такого порядку на момент проведення
експертизи не існувало, колегія суддів
не знаходить підстав для незгоди із
експертами, що мають необхідні
спеціальні знання щодо вирішення
поставлених їм питань.

З огляду на це, колегією суддів
приймається до уваги Висновок від
28.02.2013 р. № 8165/8166/12-45, в якому вказується
на економічну обґрунтованість
розрахунку позивача та на економічну
необґрунтованість розрахунку
відповідача.

Підсумовуючи вищенаведене,
колегія суддів прийшла до висновку, що
відповідачем зменшено та не враховано
у складі встановленої ціни елементи, що
формують показник повної собівартості
природного газу.

Незважаючи на це, встановлення
ціни на рівні меншому собівартості
видобутого природного газу відбулося
без визначення дотацій на покриття
збитків, що суперечить вимогам норм,
процитованих вище.

Аналогічні правові позиції
викладені в ухвалах Вищого
адміністративного суду України від
14.05.2014 р. у справі № 826/4350/13-а, від 15.04.2014 р.
у справі № 2а-8945/12/2670.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо того, що постанова
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 07.10.2013 р. підлягає скасуванню,
а позовні вимоги ПАТ «Укрнафта» -
задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують позиції суду першої
інстанції.

В свою чергу, колегією суддів
встановлено, що резолютивна частина
оскаржуваного рішення містить вірне
зазначення дат та номерів оскаржуваних
постанов, однак судом першої інстанції
неправильно зазначено їх назву.

У відповідності до п. 10 постанови
Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7
резолютивна частина рішення є
завершальною і відображає результат
вирішення справи адміністративної
юрисдикції, а тому повинна містити
чіткі та вичерпні висновки щодо всіх
вимог, які були предметом позову,
апеляційної чи касаційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 163 КАС України
постанова суду складається із
резолютивної частини із зазначенням, в
тому числі, висновку суду по суті
вимог.

Згідно статті 201 КАС України
підставами для зміни постанови або
ухвали суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
ухвалив оскаржуване рішення
відповідно до норм матеріального права
при певному недотриманні норм
процесуального права, а тому наявні
підстави для його зміни в резолютивній
частині.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 201, 205, 207, 212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 травня 2014 р. про
перегляд за нововиявленими
обставинами судового рішення у справі
за адміністративним позовом
публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" до Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики, треті особи, що не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача: товариство
з обмеженою відповідальністю
"Надра-Інвест", приватна компанія "Регал
Петролеум Корпорейшн Лімітед" (Regal Petroleum
Corporation Limited), третя особа, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача публічне
акціонерне товариство "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
за участю прокуратури міста Києва про
визнання протиправними та скасування
постанов № 258 від 29.12.2011 р. та № 259 від
29.12.2011 р. залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 травня 2014 р.
змінити, виклавши п. 4 резолютивної
частини постанови у наступній
редакції: «Визнати протиправними та
скасувати з дати прийняття постанови
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики № 258 від 29.12.2011 р. «Про
встановлення ціни на товарний
природний газ власного видобутку,
видобутий відповідно до договору
Спільної діяльності від 20.07.2004 р. №
35/809-СД» та № 259 від 29.12.2011 р. «Про
встановлення ціни на товарний
природний газ власного видобутку,
видобутий відповідно до договору
Спільної діяльності від 21.12.2000 р. № 5/56».

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 травня 2014 р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя

О. О. БеспаловСуддя А.
Б. ПаріновСуддя О. А.
Губська (Повний текст постанови
виготовлено 08.08.2014 року)

Головуючий суддя

Беспалов О.О.

Судді:

Парінов А.Б.

Губська О.А.