Справа № 804/10423/14
Суддя: Власенко Денис Олександрович
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді
при секретарі судового засідання
представника позивача
представника відповідача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Техномаш"
до Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Техномаш» (далі -
позивач, ТОВ «Техномаш») звернулося до
суду з позовом до ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість податкової
декларації з ПДВ за квітень 2014 року у
загальній сумі 1 218 228,00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що
контролюючий орган здійснив
камеральну перевірку підприємства
позивача, за результатами якої
встановлено, що суб'єктом
господарювання завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (рядок
Позивач вважає такі висновки хибними,
такими, що не ґрунтуються на дійсних
фактичних обставинах та зроблені у
зв'язку з невірним застосуванням норм
податкового законодавства, а винесене
на їх підставі оскаржуване податкове
повідомлення - рішення є протиправним
та таким, що підлягає скасуванню. Так,
представник позивача зазначає, що
податкові повідомлення-рішення - за
судовому порядку. Позивач вважає, що до
набрання законної сили судовим
рішенням за результатом розгляду
позову ТОВ «Техномаш» про скасування
цих податкових повідомлень-рішень,
зменшення суми від'ємного значення в
сумі є неузгодженим та продовжує
враховуватись при розрахунку ПДВ в
наступних податкових періодах.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
надав пояснення, аналогічні викладеним
у позовній заяві.

У судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення позову
заперечував, надав суду письмові
заперечення, відповідно до змісту яких
просить суд відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування заперечень
представник відповідача посилається
на те, що у разі, коли за результатами
перевірки податковим органом
встановлено перевищення платником
задекларованого залишку від'ємного
значення податкової декларації з ПДВ,
то сума зменшення залишку від'ємного
значення на підставі податкового
повідомлення-рішення за формою «В4»
відображається платником з
вирахуванням у рядку 21.3. податкової
декларації з ПДВ податкового (звітного)
періоду, в якому таке
повідомлення-рішення отримано.
Частиною 4 п.56.18 ст.56 Податкового
кодексу України встановлено, що при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили. Таким чином,
контролюючий орган вважає, що права та
обов'язки платника податків щодо
використання цієї суми у наступних
податкових періодах виникають лише
після набрання законної сили судових
рішень.

За таких обставин, відповідач зазначив,
що діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, встановлений
законом, а винесене відповідачем
податкове повідомлення - рішення є
законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали, з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються вимоги позову, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступні обставини
справи та надав їм правову оцінку.

За матеріалами справи судом
встановлено, що фактичною підставою
для зменшення розміру бюджетного
відшкодування ПДВ та застосування
штрафних (фінансових) санкцій згідно з
податковим повідомленням-рішенням
форми «В4» від 08.07.2014p. № року
(зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість
податкової декларації з ПДВ за квітень
2014 року у загальній сумі 1 218 228,00 грн.), з
приводу якого виник спір, стали
висновки контролюючого органу,
викладені в акті камеральної перевірки
від 12.06.2014 року №1587/04-61-22-3/32640621 про
порушення ТОВ «Техномаш» вимог пунктів
200.4 статті 200 Податкового кодексу
України, зокрема, контролюючий орган
вважає, що позивач безпідставно
переніс до рядку 21.3 залишок від'ємного
значення попереднього звітного
періоду березня, квітня 2014 року у
розмірі 1 218 228,00 грн., який зменшено
актом про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки від
25.12.2013 року № 1240/04-61-22-3/32640621, на підставі
якого відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення за формою «P» від
22.01.2014 року № та за формою «В4»
від 22 01 2014 року №.

Позивач, не погодившись з результатами
перевірки, оформленої актом перевірки
від 25.12.2013 року № 1240/04-61-22-3/32640621, та
прийнятими на їх підставі податковими
повідомленнями-рішеннями за формою «P»
від 22.01.2014 року № та за формою
«В4» від 22 01 2014 року №, оскаржив їх
в судовому порядку.

Постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.12.2013 року по справі №804/4940/13-а за
позовом ТОВ «Техномаш» про скасування
податкових повідомлень-рішень за
формою «P» від 22.01.2014 року № та за
формою «В4» від 22 01 2014 року № не
набрала законної сили.

Розв'язуючи спір суд зазначає, що
відповідно до п. 56.1 ст. 56 Податкового
кодексу України визначено, що рішення
прийняті контролюючим органом, можуть
бути оскаржені в адміністративному або
судовому порядку.

Відповідно п. 56.18. ст. 56 Податкового
кодексу України при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Таким чином, зменшення від'ємного
значення ПДВ на підставі податкових
повідомлень-рішень за формою «P» від
22.01.2014 року № та за формою «В4»
від 22 01 2014 року №, оскаржуваних в
судовому порядку, з огляду на зроблені
за результатами перевірки в акті від
25.12.2013 року № 1240/04-61-22-3/32640621 висновки, є
неузгодженим до набрання законної сили
рішенням суду, зважаючи на положення
п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України.

Згідно п.200.1 ст.200 Податкового кодексу
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов'язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду (п.200.4 ст.200 ПК
України).

Проаналізувавши наведені норми права
та обставини справи, позивач при
заповненні рядку 21.3 декларації з
податку на додану вартість за березень,
квітень 2014 року, передбаченого для
відображення залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, не міг врахувати
результати перевірки, проведеної
органом державної податкової служби
(акт попередньої перевірки), оскільки
при заповненні зазначеної декларації
висновки акту перевірки від 25.12.2013 року
№ 1240/04-61-22-3/32640621 є неузгодженими, так як
відбувалася процедура оскарження в
судовому порядку.

Таким чином, висновки відповідача про
безпідставне завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду в сумі 1
218 228,00 грн. не знайшли свого
підтвердження у ході розгляду вказаної
адміністративної справи.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що наведені в позовній заяві обставини
підтверджуються належними та
достатніми доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог
позивача до податкового органу про
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Статтею 124 Конституції України
передбачено, що юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі, водночас частиною
2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади
(до яких належать органи державної
податкової служби) та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України зазначено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Заперечуючи проти позову, відповідач,
який відповідно до норм Податкового
кодексу України та за визначенням
Кодексу адміністративного судочинства
України є суб'єктом владних
повноважень, правомірність винесення
спірного податкового
повідомлення-рішення належним чином не
довів.

Згідно частини 1 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 8-12, 69, 71, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Техномаш»
до Державної податкової інспекції в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
08.07.2014p. №, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість податкової
декларації з ПДВ за квітень 2014 року у
загальній сумі 1 218 228,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техномаш» () судовий збір у розмірі 487,20 грн.
(чотирьох восьмидесяти семи гривень 20
копійок).

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
тексту постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18
серпня 2014 року

Суддя Д.О.
Власенко