Справа № 2-а-5634/08/1570
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2014 р. м. Київ
К-19826/10

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином, -

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.04.2010 у
справі № 2а-5634/08/1570 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сарін" до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси про скасування рішення
про застосування штрафних (фінансових)
санкцій, -

В С Т А Н О В И В:

Товариством до суду заявлений позов
про скасування рішення від 28.04.2007 №
/0, яким позивачеві донараховано
суму штрафних (фінансових) санкцій у
розмірі 101 101,25 грн. за порушення вимог
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг". Позовні вимоги
обґрунтовані відсутністю з боку
позивача порушень вимог названого
Закону.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 01.10.2009 у
задоволені позовних вимог відмовлено
повністю.

Апеляційний адміністративний суд
постановою від 01.04.2010 судове рішення
першої інстанції скасував та ухвалив
нове рішення, яким позовні вимоги
Товариства задовольнив в частині
скасування визначеної оспорюваним
рішенням штрафної (фінансової) санкції
у сумі 340,00 грн. та у сумі 88 972,50 грн., в
решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням
апеляційної інстанції, відповідач до
Вищого адміністративного суду України
подав касаційну скаргу, де порушує
питання скасувати судове рішення
апеляційної інстанції, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права, та залишити в силі
судове рішення першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що за наслідками
перевірки щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу
суб'єктами підприємницької діяльності,
на підставі акту від 14.04.2007 та
відповідно до вимог ст. 15, пунктів 1,2 ст.
17, ст. 22 Закону України від 06.07.1995 №
265/95-ВР "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" до позивача засновано штрафні
(фінансові) санкції у розмірі 11 598,75 грн.
за невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі готівкових коштів, яка зазначена у
денному звіті реєстратора
розрахункових операцій (далі - РРО), у
розмірі 340,00 грн. за використання
незареєстрованого у встановленому
порядку РРО, у розмірі 88 972,50 грн. за
здійснення реалізації пального по
талонах без застосування РРО та без
видачі відповідного розрахункового
документа на загальну суму 17 794,50 грн.,
190,00 грн. за проведення розрахункової
операції на суму 38,00 грн. без
застосування РРО.

Суд апеляційної інстанції,
переглядаючи судове рішення першої
інстанції, правомірно погодився з
позицією останнього про те, що
законодавством на позивача покладено
обов`язок проводити розрахункові
операції по відпуску нафтопродуктів
через РРО на повну суму здійсненої
операції, в тому числі операції з
реалізації попередньо оплачених
паливно-мастильних матеріалів по
талонах.

Разом з тим, оцінюючи докази щодо
непроведення операцій з відпуску
палива за талонами через РРО саме на
суму 17 794,50 грн. з 18 518,50 грн. (сума
реалізованого пального по талонах, які
знаходились на місці проведення
розрахунків), суд апеляційної
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що відповідач не довів
обставин того, що саме за один день -
14.04.2007 Товариством у порушення вимог п. 1
ст. 3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" було відпущено
пального по талонах на суму 17 794,50 грн.

Як вірно встановлено судом апеляційної
інстанції, відпуск нафтопродуктів за
безготівковим розрахунком
здійснювався позивачем на підставі
договору про відпуск паливно -
мастильних матеріалів за відомостями
від 03.01.2007 № 04/03/01 ВАТ "Одесаобленерго".
Згідно вказаних відомостей у період з
01.04.2007 по 14.04.2007 позивачем по талонах,
надрукованих ВАТ "Одесаобленерго" та
які використовувались його
співробітниками і є документами
внутрішнього контролю, було відпущено
пального на суму 18 510,25 грн.
Використання талонів саме протягом
цього періоду підтверджується також
датами, зазначеними на самих талонах та
денними звітами РРО за період з 01.04.2007
по 14.04.2007, що підтверджують проведення
вказаних операцій через РРО.

З огляду на зазначене у суду відсутні
правові підстави для висновку про
законність застосованих до позивача
фінансових санкцій у сумі 88 972,50 грн.
згідно оскарженого рішення.

В частині визначення позивачу суми
штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
340,00 грн. за використання
незареєстрованого у встановленому
порядку РРО на підставі п. 2 ст. 17 Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" Вищий адміністративний суд
України звертає увагу на наступне.

Так, судами встановлено, що у ході
перевірки господарської одиниці
позивача - АЗС по вул. Калініна в м.
Роздільна фахівці державного
податкового органу дійшли висновку, що
позивачем допущено порушення п. 1 ст. 3
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", що полягало у
використанні РРО, який зареєстрований
в Державній податковій інспекції у
Приморському районі м. Одеси за місцем
реєстрації юридичної особи, про що
видане відповідне реєстраційні
посвідчення, але не поставлений на
облік в органі державної податкової
служби (у Роздільнянській МДПІ) за
місцезнаходженням господарської
одиниці.

Пунктом 1 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" зобов'язує суб'єктів
підприємницької діяльності проводити
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та, послуг на повну - суму
покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи РРО з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій.

За порушення вимог цього Закону до
суб'єктів підприємницької діяльності
за рішенням податкових органів
застосовуються фінансові санкції,
встановлені ст. 17 - 24 цього Закону. Втім
за таке порушення як непоставлення
зареєстрованого РРО на облік в органі
державної податкової служби за
місцезнаходженням господарської
одиниці санкцій не передбачено.

Щодо вирішення питання відносно решти
позовних вимог, то з огляду на те, що
встановлені податковим органом
допущені позивачем порушення Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" знайшли своє підтвердження, то
в цій частині постанова апеляційного
суду, не оскаржена сторонами,
залишається без змін з мотивів,
наведених у постанові.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Приморському районі м.
Одеси залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 01.04.2010 у
справі № 2а-5634/08/1570 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, крім як з
підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко