Справа № 802/2835/14-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 серпня 2014 р.
Справа № 802/2835/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини
Бондівни,

за участі секретаря судового
засідання: Щербацької Ольги Сергіївни

представників сторін:

позивача: Цюнько Т.П. - представник на
підставі довіреності

відповідача: Охрімовського Я.В. -
представник на підставі довіреності

третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк аваль" в
особі Вінницької обласної дирекції,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача приватне підприємство
"Земіна"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк аваль" (далі - ПАТ
"Райффайзен банк Аваль") в особі
Вінницької обласної дирекції, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
приватне підприємство "Земіна" (далі -
ПП "Земіна") до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ) про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що звернувся із заявою до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про звільнення заставленого
майна з під податкової застави та
виключення запису про податкову
заставу з Державного реєстру обтяжень
рухомого майна. Однак, Вінницька ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області не надала відповідь
за заяву позивача в зв'язку з чим
останній звернувся до суду.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив суд
задовольнити його у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві.

Представник відповідача проти
задоволення адміністративного позову
заперечував та просив врахувати подані
письмові заперечення (а.с. 45).

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, проте надав
заяву про розгляд справи без його
участі та просив задовольнити
адміністративний позов у повному
обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, оцінивши наявні у
справі докази, на засадах всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в
судовому процесі всіх обставин справи
в їх сукупності, судом встановлено
наступне.

22 жовтня 2007 року між відкритим
акціонерним товариством "Райффайзен
банк Аваль" в особі Вінницької обласної
дирекції і приватним підприємство
"Земіна" був укладений кредитний
договір № 010/03-11/654. Відповідно до якого
приватному підприємству "Земіна" був
наданий кредит на придбання
транспортного засобу.

22 жовтня 2007 року між відкритим
акціонерним товариством "Райффайзен
банк Аваль" (Заставодержатель) та
приватним підприємством "Земіна"
(Заставодавець) укладено договір
застави транспортного засобу №
010/03-11/1052 (а.с. 5-8). Так, даний договір
забезпечує вимоги Заставодержателя, що
витікають з кредитного договору №
010/03-11/654 від 22 жовтня 2007 року, укладеного
між Заставодержателем і
Заставодавцем, а також додаткових угод
до нього, що можуть бути укладені в
подальшому за умовами якого
Заставодавець зобов'язується передати
Заставодержателю в строк по 21 жовтня 2012
року повернути кредит у розмірі 158225,00
гривень, сплатити проценти за його
користування, комісійну винагороду,
неустойку (пеню, штрафи) в розмірі,
строки та у випадках передбачених
кредитним договором, а також виконати
інші умови кредитного договору та
відшкодувати Заставодержателю всі
можливі збитки, понесені ним внаслідок
невиконання чи неналежного виконання
умов кредитного договору (п. 1.1
Договору).

Пунктом 1.2 Договору визначено, що в
забезпечення виконання зобов'язань
вказаних у п. 1.1 цього договору,
Заставодавець на умовах передбачених
цим Договором передає у заставу
належний йому на праві власності
автотранспортний засіб, а саме: MITSUBISHI L -
200, 2007 року випуску, тип ТЗ Пікап-В (а.с. 5).

23 жовтня 2007 року до Державного реєстру
обтяжень рухомого майна було внесено
запис про приватне обтяження, застава
рухомого майна - № витягу 15048490.
Обтяжувач Вінницька обласна дирекція
ВАТ "Райффайзен банк Аваль", об'єкт
обтяження MITSUBISHI L - 200, 2007 року випуску
(а.с. 9).

22 жовтня 2013 року Вінницька ОДПІ ГУ
Міндоходів у Вінницькій області
звернулась до Вінницького окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом про надання
дозволу на погашення податкового боргу
ПП "Земіна" за рахунок майна, а саме
автомобілю MITSUBISHI L- 200, 2007 року випуску.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року адміністративний позов
задоволено та надано дозвіл на
погашення податкового боргу ПП "Земіна"
за рахунок майна, що перебуває у
податковій заставі.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
року постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2013 року скасовано та прийнято нову,
якою відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

04 лютого 2013 року ПАТ "Райффайзен банк
Аваль" в зв'язку із закінченням
п'ятирічного строку з моменту
реєстрації обтяження було продовжено
строк дії реєстрації на п'ять років.

Приватне підприємство "Земіна"
звернулось до ПАТ "Райффайзен банк
Аваль" в особі Вінницької обласної
дирекції з проханням про мирне
врегулювання заборгованості за
кредитним договором № 010/03-11/654 від 22
жовтня 2007 року.

28 травня 2014 року ПАТ "Райффайзен банк
Аваль" звернулось до начальника
Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області з заявою про
звільнення майна, належного ПП "Земіна"
та яке перебуває у заставі в банку з під
податкової застави та виключення
запису про податкову заставу з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна (а.с. 16).

Суд, визначаючись щодо заявлених
позовних вимог, заперечень відповідача
та наданих у справу доказів, виходив з
наступного.

Особливості державної реєстрації
речових прав на рухоме майно, а також їх
обтяжень визначені Законом України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" (далі - Закон).

Статтею 1 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" обтяження
рухомого майна реєструються в
Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим Законом.

Обтяженням є право обтяжувача на
рухоме майно боржника або обмеження
права боржника чи обтяжувача на рухоме
майно, що виникає на підставі закону,
договору, рішення суду або з інших дій
фізичних і юридичних осіб, з якими
закон пов'язує виникнення прав і
обов'язків щодо рухомого майна (частина
1 статті 3 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 5 цього
Закону предметом обтяження може бути
рухоме майно, не вилучене з цивільного
обороту, на яке згідно із
законодавством може бути звернене
стягнення. Залежно від змісту
обтяження предмет обтяження повинен
належати боржнику або обтяжувачу на
праві власності чи на праві
господарського відання. Відносини щодо
рухомого майна, яке належить особі на
праві господарського відання,
регулюються за правилами,
встановленими для регулювання
відносин щодо рухомого майна, яке
належить особі на праві власності.

Якщо інше не встановлено законом або
договором, обтяження поширюється на: 1)
невід'ємні приналежності рухомої речі,
що є предметом обтяження; 2) продукцію,
плоди та доходи, що виробляються,
добуваються, одержуються від
використання предмета обтяження; 3)
будь-яке рухоме майно, що заміщує
початковий предмет обтяження і може
бути ідентифіковане як таке; 4) доходи
від відчуження предмета обтяження,
якщо вони можуть бути ідентифіковані
як такі; 5) страхове відшкодування в
разі настання страхового випадку щодо
предмета обтяження, якщо предмет
обтяження відповідно до закону або
договору підлягає страхуванню, або
будь-яке інше відшкодування, отримане
боржником унаслідок вилучення або
втрати предмета обтяження (частина 1
статті 6 Закону).

При цьому у статті 2 Закону наведено
визначення рухомого майна, під яким
розуміється окрема рухома річ,
сукупність рухомих речей, гроші,
валютні цінності, цінні папери, а також
майнові права та обов'язки.

Аналіз наведених вище норм дозволяє
дійти висновку, що до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна може
бути внесено запис його держателем
виключно стосовно рухомого майна, що
підпадає під визначення, яке наведене у
статті 2 Закону.

Статтею 12 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" встановлено, що
взаємні права та обов'язки за
правочином, на підставі якого виникло
обтяження, виникають у відносинах між
обтяжувачем і боржником з моменту
набрання чинності цим правочином, якщо
інше не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає
відповідному обтяженню чинності у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. У разі
відсутності реєстрації обтяження таке
обтяження зберігає чинність у
відносинах між боржником і
обтяжувачем, проте воно є не чинним у
відносинах з третіми особами, якщо інше
не встановлено цим Законом. На підставі
реєстрації встановлюється пріоритет
обтяження, якщо інші підстави для
виникнення пріоритету не визначені цим
Законом. Задоволення прав чи вимог
декількох обтяжувачів, на користь яких
встановлено обтяження одного й того ж
рухомого майна, здійснюється згідно з
пріоритетом, який визначається в
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 11, 42 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень" обтяження
рухомого майна реєструються в
Державному реєстрі в порядку,
встановленому цим Законом. Порядок
ведення Державного реєстру визначає
Кабінет Міністрів України. До
Державного реєстру вносяться
відомості про виникнення, зміну,
припинення обтяжень, а також про
звернення стягнення на предмет
обтяження.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14
Закону України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
якщо інше не встановлено цим Законом,
зареєстроване обтяження має вищий
пріоритет над незареєстрованими
обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих
обтяжень визначається у черговості їх
реєстрації, за винятками,
встановленими цим Законом. Обтяжувачі,
які зареєстрували обтяження одного і
того ж рухомого майна одночасно, мають
рівні права на задоволення своїх вимог.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Крім того, за змістом ст. 18 Закону
України "Про заставу" наступні застави
вже заставленого майна допускаються в
разі, якщо інше не передбачено законом
і попередніми договорами застави. Якщо
предметом застави стає майно, яке вже є
заставним забезпеченням іншого
зобов'язання (боргу), заставне право
попереднього заставодержателя
(попередніх заставодержателів)
зберігає силу.

Як випливає із матеріалів справи ПАТ
"Райфайзен банк Аваль" звернулось до
Вінницької ОДПІ Головного управління
Міндоходів із вимогою про звільнення
заставного майна з податкової застави.
Однак, відповідачем не надано
відповідь на заяву. Так, податкова
застава перешкоджає позивачу
реалізувати право заставодержателя.

Водночас, статтею 93 ПК України
передбачено вичерпний перелік
випадків, коли майно платника податків
звільняється з податкової застави, а
саме з дня: отримання органом державної
податкової служби підтвердження
повного погашення суми податкового
боргу в установленому законодавством
порядку; визнання податкового боргу
безнадійним; набрання законної сили
відповідним рішенням суду про
припинення податкової застави у межах
процедур, визначених законодавством з
питань банкрутства; отримання
платником податків рішення
відповідного органу про скасування
раніше прийнятих рішень щодо
нарахування суми грошового
зобов'язання або його частини (пені та
штрафних санкцій) внаслідок проведення
процедури адміністративного або
судового оскарження, проте такої умови
звільнення з податкової застави як
неможливість реалізації первинним
заставодержателем майна не
передбачено.

Крім того, судом також враховується, що
в Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна зареєстровано податкову заставу
ПП "Земіна" на вищевказане майно за ПАТ
"Райфайзен банк Аваль", що також
підтверджується наявними в матеріалах
справи витягами з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна, а в силу вимог
ст. 14 Закону України "Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень" зареєстроване обтяження має
вищий пріоритет над незареєстрованими
обтяженнями, а пріоритет
зареєстрованих обтяжень визначається
у черговості їх реєстрації, при чому
обтяжувач з вищим пріоритетом має
переважне право на звернення стягнення
на предмет обтяження.

Відповідно до статті 15 Закону України
"Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію їх обтяжень" визначено, що
обтяжувач (продавець) рухомих речей,
які є предметом купівлі-продажу в
кредит з відстроченням або
розстроченням платежу, набуває
пріоритет з моменту реєстрації
відповідного обтяження. Такий
пріоритет є вищим за інші обтяження
майна боржника, встановлені на
користь інших обтяжувачів, навіть якщо
такі обтяження були зареєстровані
раніше. Правило визначення пріоритету
згідно з цією статтею
застосовується за умови, що
обтяження, встановлене на користь
продавця товару в кредит, було
зареєстроване протягом п'яти днів із
дня продажу і відповідний обтяжувач у
зазначений строк письмово повідомив
про виникнення в нього вищого
пріоритету всіх інших обтяжувачів
майна боржника, на користь яких
встановлено зареєстроване обтяження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про необхідність
застосування у даному випадку
механізму, передбаченому ст. 44 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію їх обтяжень".

Статтею 44 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію їх обтяжень" визначений
порядок внесення записів до Державного
реєстру, записи до Державного реєстру
вносяться держателем або
реєстраторами Державного реєстру
протягом робочого дня, в який подано
заяву обтяжувача. Моментом реєстрації
обтяження є день, година та хвилина
внесення відповідного запису до
Державного реєстру, а моментом
припинення реєстрації обтяження є
день, година та хвилина реєстрації в
Державному реєстрі відомостей про
припинення обтяження. Записи
зберігаються в Державному реєстрі
протягом п'яти років з моменту їх
внесення. Обтяжувач має право в
будь-який час подати заяву про
припинення обтяження і подальше
виключення запису або про продовження
строку дії реєстрації на не більш як
п'ятирічний строк.

Після припинення обтяження обтяжувач
самостійно або на письмову вимогу
боржника чи особи, права якої порушено
внаслідок наявності запису про
обтяження, протягом п'яти днів
зобов'язаний подати держателю або
реєстратору Державного реєстру заяву
про припинення обтяження і подальше
вилучення відповідного запису з
Державного реєстру. У разі невиконання
цього обов'язку обтяжувач несе
відповідальність за відшкодування
завданих збитків.

Разом із тим, суд не вбачає підстав для
задоволення вимоги позивача щодо
визнання дій Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області незаконними щодо не
звільнення майна з під податкової
застави та не вилучення запису з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна про податкову заставу.

В силу ч. 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд також бере до уваги, що згідно з ч. 3
ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
зокрема: 1) на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частини першої ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Також, суд відмічає, що відповідно до ч.
2 ст. 71 Кодексу адміністративного
судочинства України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі
матеріали, які свідчать про його
правомірні дії.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Частиною 3 статті 94 КАС України
передбачено, що якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

З огляду на те, що позовні вимоги носять
немайновий характер, а позов підлягає
частковому задоволенню, на користь
позивача необхідно стягнути половину
понесених ним і документально
підтверджених судових витрат у даній
адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Зобов'язати Вінницьку об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області звільнити майно
автомобіль MITSUBISHI L-200, 2007 року випуску,
реєстраційний номер АВ 2337 АР, типу
пікап-В, який належить приватному
підприємству "Земіна" з під податкової
застави.

Зобов'язати Вінницьку об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області вилучити запис з
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна про податкову заставу автомобіля
MITSUBISHI L-200, 2007 року випуску,
реєстраційний номер АВ 2337 АР, типу
пікап-В, який належить приватному
підприємству "Земіна".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк аваль" в
особі Вінницької обласної дирекції
судовий збір у розмірі 73,08 гривень.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна