Справа № 824/2456/14-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року м. Чернівці
справа № 824/2456/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

під головуванням судді - Анісімова О.В.,

суддів - Григороша В.О., Левицького В.К.,

секретаря судового засідання -
Кордобан А.В.,

за участю:

представників позивача - Чорнея С.В.,
Ярмистого В.І.,

прокурора - Балук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Чернівецькій області до Державної
реєстраційної служби України,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Дахна
Артема Миколайовича про визнання
незаконними дій, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Чернівецькій області (далі - позивач
або ФДМУ) звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
реєстраційної служби України (далі -
відповідач-1) та державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Дахна
Артема Миколайовича (далі -
відповідач-2) у якому просить, з
урахуванням заяви про зміну (уточнення)
позовних вимог по адміністративній
справі щодо визнання незаконними дій,
скасування рішення та зобов'язання
вчинити дії, визнати протиправними дії
відповідача-2 щодо прийняття рішення
від 10.03.2014 р., №11496590 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
права та їх обтяжень, скасувати рішення
відповідача-2 від 10.03.2014 р., №11496590 про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень,
зобов'язати відповідача-1
зареєструвати за ФДМУ право власності
на об'єкт незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, що
перебуває на балансі товариства з
додатковою відповідальністю
«Трансмост», який розташований за
адресою м. Чернівці, вул.
Південно-Кільцева, 5-Л, зобов'язати
відповідача-1 видати ФДМУ витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на вказаний вище об'єкт
незавершеного будівництва та
скасувати рішення відповідача-2 від
24.05.2014 р., №13294190 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачами, без наявності на то
правових підстав передбачених Законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 01.07.2004 р., №1952-IV (далі -
Закон №1952) не проведено державну
реєстрацію права власності на об'єкт
незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, що
перебуває на балансі товариства з
додатковою відповідальністю
«Трансмост», який розташований за
адресою м. Чернівці, вул.
Південно-Кільцева, 5-Л. Позивач вважає,
що зазначеною бездіяльністю
відповідачів порушуються державні
інтереси, у зв'язку із чим просить суд
визнати протиправними дії, скасувати
оскаржувані рішення та зобов'язати
відповідачів вчинити певні дії, які, на
його думку, відновлять порушене право.

Відповідачі про свою правову позицію
щодо предмету спору суд не
проінформували, про день, час та місце
слухання справи по суті повідомленні
належним чином, однак їх уповноважені
представники до суду повторно не
з'явились. Із врахуванням того, що
відповідачі по справі у розумінні
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є суб'єктами
владних повноважень, які належним
чином повідомленні про день, час та
місце слухання справи по суті, однак до
суду не з'явились повторно, суд визнав
за можливе слухати справу без їх
участі, на підставі наявних у ній
матеріалів, із врахуванням пояснень
представників позивача та прокурора.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали,
суду пояснили наступне.

Так, відповідно до постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.08.2009 р. по
справі №3/54 визнано за Державою в особі
ФДМУ, в повному обсязі право власності
на об'єкт незавершеного будівництва
27-квартирний житловий будинок, що
перебуває на балансі товариства з
додатковою відповідальністю
«Трансмост», який розташований за
адресою м. Чернівці, вул.
Південно-Кільцева, 5-Л.

Листом від 25.02.2014 р., №11-02-00691 позивач
звернувся до реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції із пакетом документів та
просив надати витяг про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на
об'єкт незавершеного будівництва
27-квартирний житловий будинок, який
розташований за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-Л.

Однак, 10.03.2014 р. відповідачем-2 рішенням
№11496590 зупинено розгляд заяви про
державну реєстрацію права та їх
обтяжень на об'єкт незавершеного
будівництва 27-квартирний житловий
будинок, який розташований за адресою
м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 5-Л,
у зв'язку із відсутністю у повному
обсязі документів, необхідних для
проведення державної реєстрації прав
та їх обтяжень, зокрема технічного
паспорту на об'єкт незавершеного
будівництва.

Листами від 09.04.2014 р., №11-02-01373 та від
29.04.2014 р., №11-02-01705 позивач повідомив
відповідача-2, що у органу приватизації
немає можливості надати технічний
паспорт на об'єкт реєстрації та просив
відновити процедуру проведення
державної реєстрації права власності
із урахуванням рішення суду, що набрало
законної сили, а також видати
відповідний витяг про право власності.

Однак, відповідач-2, всупереч положень
Закону №1952 та в порушення строків
встановлених ст.22 цього ж Закону,
рішення щодо реєстрації права
власності на об'єкт незавершеного
будівництва 27-квартирний житловий
будинок, який розташований за адресою
м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 5-Л -
не прийняв. Натомість від відповідача-1
надійшли листи від 22.04.2014 р., №812/8-14-05,
від 28.04.2014 р. та від 14.05.2014 р., №310/13-14-05 про
необхідність виконання позивачем
вимог рішення від 10.03.2014 р. про
зупинення розгляду заяви органу
приватизації.

24.05.2014 р. відповідачем-2 прийнято
рішення №13294190 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень щодо
об'єкту незавершеного будівництва
27-квартирний житловий будинок, який
розташований за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-Л.

Позивач вважає такі дії відповідачів
протиправними, а рішення незаконними,
оскільки ним надано вичерпний перелік
документів, у т.ч. правовстановлюючих,
на підставі яких відповідно до
положень Закону №1952 можливо провести
реєстрацію права власності.

У зв'язку із зазначеним, представники
позивача просили суд позов
задовольнити у повному обсязі.

На уточнююче запитання суду, які
елементи відносяться до технічної
характеристики будинку, представники
позивача суду пояснили, що до технічних
характеристик будинку відносяться
площа забудови, житлова площа, рік
побудови, матеріали стін, відсоток
зносу.

На запитання суду, чи містить
правовстановлюючий документ, а саме
постанова Львівського апеляційного
господарського суду від 05.08.2009 р. по
справі №3/54, технічні характеристики
щодо об'єкта незавершеного
будівництва, представники позивача
суду пояснили, що ні.

Прокурор у судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
вважає, що протиправними діями
відповідачів порушуються державні
інтереси. Також, вважає, що подані
позивачем до реєстраційної служби
Чернівецького міського управління
юстиції документи, дозволяють провести
реєстрацію права власності на об'єкт
незавершеного будівництва.

Розглянувши подані документи і
матеріали, суд встановив наступне.

Так, відповідно до постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.08.2009 р., по
справі №3/54 визнано за Державою в особі
ФДМУ право власності на об'єкт
незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, який
розташований за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-В (а.с.23-28).

Постановою Вищого господарського суду
України від 21.01.2010 р., по справі №3/54
зазначене вище рішення Львівського
апеляційного господарського суду
залишено без змін (а.с.29-33).

Рішенням виконавчого комітету
Чернівецької міської ради від 24.12.2013 р.,
№707/22 незавершеному будівництвом
27-квартирному житловому будинку за
адресою вул. Південно-Кільцева, 5-В,
надано нову поштову адресу - вулиця
Південно-Кільцева, 5-Л (а.с.34).

25.02.2014 р. позивач звернувся до
реєстраційної служби Чернівецького
міського управління юстиції з листом
щодо надання витягу про державну
реєстрацію права власності на об'єкт
незавершеного будівництва: 27
квартирний житловий будинок (м.
Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 5-Л) у
якому просив провести державну
реєстрацію права власності на об'єкт
незавершеного будівництва та надати
витяг про державну реєстрацію права
власності на об'єкт незавершеного
будівництва (а.с.35).

До зазначеного листа для проведення
державної реєстрації позивачем додано
наступні документи: завірена копія
рішення господарського суду
Чернівецької області (справа №3/54) від
23.04.2009 р.; завірена копія постанови
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.08.2009 р.
(справа №3/54); завірена копія постанови
Вищого господарського суду України
(справа №3/54) від 21.01.2010 р.; копія рішення
виконавчого комітету Чернівецької
міської ради від 24.12.2013 р., №707/22 «Про
надання нової поштової адреси
незавершеному будівництвом
27-квартирному житловому будинку по вул.
Південно-Кільцевій, 5-В»; заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (щодо права власності на
об'єкт незавершеного будівництва);
завірена копія свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи РВ ФДМУ по
Чернівецькій області серія АОО №708910;
завірена копія довідки АА №603350 з
ЄДРПОУ РВ ФДМУ по Чернівецькій області;
завірена копія Положення про
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Чернівецькій області, затвердженого
Головою ФДМУ О. Рябченко 19.07.2012 р.;
довіреність №2 від 25.02.2014 р.; завірена
копія паспорту уповноваженої особи;
завірена копія ідентифікаційного
номеру уповноваженої особи; завірена
копія службового посвідчення
уповноваженої особи; витяг з
Державного реєстру (форми 1є-П).

Рішенням відповідача-2 від 10.03.2014 р.,
№11496590 зупинено розгляд заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень на підставі п.16 Порядку
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №868 від 17.10.2013 р. (далі
- Порядок №868), у зв'язку з неподанням
усіх необхідних документів (технічний
паспорт на об'єкт незавершеного
будівництва) (а.с.36).

Листами від 09.04.2014 р., №11-02-01373 та від
29.04.2014 р., №11-02-01705 позивач повідомив
відповідача-2, що у органу приватизації
немає можливості надати технічний
паспорт на об'єкт реєстрації, оскільки
зазначені документи відсутні, а також
кошторис відділення на 2014 р. не
передбачає кошти на виготовлення
технічної документації (а.с.37-38).

24.05.2014 р. відповідачем-2 прийнято
рішення №13294190 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень щодо
об'єкту незавершеного будівництва,
розташованого за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-Л. Правовою
підставою для прийняття цього рішення
став п.5-4 ч.1 ст.24 Закону №1952 (не усунено
обставини, що стали причиною для
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень).

Всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд вважає,
що у задоволенні позову необхідно
відмовити, виходячи із наступного.

Так, відповідачі по справі, у розумінні
КАС України, є суб'єктами владних
повноважень, які відповідно до ч.2 ст.19
Конституції України зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Рішення суб'єкта владних повноважень
має бути законним та обґрунтованим.

При цьому під законністю, враховуючи
визначенні ч.3 ст.2 КАС України критерії
прийняття суб'єктом владних
повноважень рішень, необхідно розуміти
чи прийняте рішення на підставі закону,
з використанням законних повноважень з
тією метою, відповідно до якої це
повноваження надається, з дотриманням
загального правового принципу
рівності всіх перед законом,
упереджуючи несправедливість щодо
особи відповідно з урахуванням права
такої особи на участь у процесі
прийняття зазначеного рішення.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 Закону №1952
під державною реєстрацією речових прав
на нерухоме майно розуміється офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із п.1 ч.1 ст.4 Закону №1952
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме право власності на нерухоме майно.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.19 Закону
№1952 державна реєстрація прав
проводиться на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

Отже, аналізуючи викладене, слідує, що
право власності на об'єкт
незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, який
розташований за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-В, підлягало
обов'язковій державній реєстрації, що
обумовило звернення позивача з
відповідною заявою до державної
реєстраційної служби.

По своїй правовій природі суть
реєстраційних дій полягає у дотримання
державним реєстратором певного
алгоритму у т.ч. технічних дій. Цей
алгоритм дій є нормативно визначеним, а
тому державний реєстратор зобов'язаний
діяти у спосіб ним визначений.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону №1952 у разі
якщо документи для державної
реєстрації прав та їх обтяжень подано
не в повному обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений
частинами п'ятою, сьомою і восьмою
статті 15 цього Закону для розгляду
заявлених прав, приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
письмово повідомляє про це заявника.

Аналогічний нормативний припис
міститься в абз.1 п.16 Порядку №868.

Дослідивши зміст цих норм слід прийти
до висновку, що вони носять
імперативний характер, на що вказує
відсутність в них слів «може», «має
право», які за правилами юридичної
техніки притаманні диспозитивним
нормам. Дані норми також спрямовані на
гарантування прав суб'єкта звернення
до державного реєстратора в частині
його інформування про технічні
недоліки поданих ним документів.

Тобто, з викладеного слідує, що
державний реєстратор зобов'язаний був,
у разі відсутності необхідних
документів для проведення державної
реєстрації, спочатку прийняти рішення
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію, у якому б
містились рекомендації щодо усунення
обставин, що були підставою для його
прийняття, а в подальшому діяти
відповідно до нормативно визначеного
алгоритму дій (відмовляти в державній
реєстрації або здійснити державну
реєстрацію). Проведення державної
реєстрації без дотримання зазначеного
алгоритму свідчило б про порушення
державним реєстратором вимог Закону
№1952 та Порядку №868.

Процедуру ведення Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно
визначено Порядком ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011 р., №1141.

Відповідно до п.п.4 п.20 цього Порядку з
метою проведення державної реєстрації
виникнення права власності державний
реєстратор вносить до запису про
нерухоме майно такі відомості: щодо
об'єкта незавершеного будівництва -
технічну характеристику об'єкта
незавершеного будівництва.

Крім цього, згідно із п.42 Порядку №868
для проведення державної реєстрації
речових прав на об'єкт нерухомого майна
в разі, коли в документах, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення речових прав на такий
об'єкт, відсутні відомості про його
технічні характеристики, заявник, крім
документа, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно, подає технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до Інструкції про порядок
проведення технічної інвентаризації
об'єктів нерухомого майна,
затвердженої наказом Державного
комітету будівництва, архітектури та
житлової політики України від 24.05.2004 р.,
№127 до складових елементів технічної
характеристики багатоповерхового
будинку (загальні відомості)
відносяться: серія проекту; рік
побудови; кількість поверхів; площа
забудови; об'єм будівлі; площа
житлового будинку; житлова площа; площа
нежитлових приміщень; площа балконів,
лоджій і терас; кількість квартир;
кількість житлових кімнат; матеріал
стін; будівельна вартість; відсоток
зносу; інвентаризаційна вартість.

При цьому суд вважає за необхідним
розкрити правову природу об'єкту
незавершеного будівництва.

Так, об'єктом незавершеного
будівництва є об'єкт будівництва, на
який видано дозвіл на будівництво,
понесені витрати на його спорудження
та не прийнятий в експлуатацію
відповідно до законодавства (див. Закон
України «Про іпотеку» від 05.06.2003 р.,
№898-IV).

Аналізуючи правову природу об'єкта
незавершеного будівництва, слід прийти
до висновку, що його ознаками, зокрема
є: міцний (ґрунтовний) характер об'єкта
будівництва, що зводиться, який дає
можливість зробити висновок, що такий
об'єкт створюється на довгий період
експлуатації, утворюючи при цьому
єдине ціле із земельною ділянкою, та
відмежовуючи вказаний об'єкт від малих
архітектурних форм, тимчасових споруд
тощо; будівництво здійснюється на
підставі дозвільних документів,
виданих відповідно до законодавства у
сфері регулювання містобудівної
діяльності; відсутність
стовідсоткової готовності об'єкта
незавершеного будівництва, що
унеможливлює використання його за
призначенням та введення відповідно до
законодавства в експлуатацію.

Об'єкт незавершеного будівництва
індивідуалізується викладеними вище
елементами технічних характеристик і
саме інформацію про цю
індивідуалізацію має бути внесено до
Державного реєстру речових прав на
нерухомого майна. Не внесення
інформації про технічні
характеристики об'єкту незавершеного
будівництва може призвести до
зловживань при вирішенні питань щодо
реалізації цього майна з аукціону.

У цій справі документом, що підтверджує
виникнення, перехід та припинення
речових прав на об'єкт нерухомого
майна, у розумінні Закону №1952 та
Порядку №868, є постанова Львівського
апеляційного господарського суду від
05.08.2009 р., по справі №3/54, якою визнано за
Державою в особі ФДМУ право власності
на об'єкт незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, який
розташований за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-В.

Дослідженням змісту цього рішення суду
встановлено, що у ньому відсутні
відомості про технічні характеристики
об'єкту незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, який
розташований за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-Л, що у
судовому засіданні визнали
представники позивача.

Технічний паспорт, як то передбачено
п.42 Порядку №868, представники позивача
державному реєстратору не надали, у
зв'язку із чим останній прийняв рішення
від 10.03.2014 р., №11496590 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень (правова підстава
п.16 Порядку №868, у зв'язку з неподанням
усіх необхідних документів (технічний
паспорт на об'єкт незавершеного
будівництва)).

Дослідженням матеріалів справи
встановлено, що рішення від 10.03.2014 р.,
№11496590 про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень відповідачем-2 прийнято на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб визначений Законом №1952,
Порядком №868 та Порядком ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 р., №1141.

Правових підстав для проведення
державної реєстрації права власності
на об'єкт незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, який
розташований за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-Л, на підставі
поданих позивачем 25.02.2014 р. документів у
відповідача -2 не було, а тому рішення
від 10.03.2014 р., №11496590 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень та дії щодо його
прийняття є законними.

За таких обставин, узагальнююче
викладене вище, суд вважає, що позов в
частині визнання протиправними дії
відповідача-2 щодо прийняття рішення
від 10.03.2014 р., №11496590 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
права та їх обтяжень та скасування
рішення від 10.03.2014 р., №11496590 про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень не
підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.3 ст.22 Закону
№1952 у разі невиконання вимог ч.ч.1,2 цієї
статті Закону №1952 державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень. По своїй правовій природі ця
норма носить імперативний характер та
відповідно не дозволяє суб'єкту
владних повноважень діяти на власний
владний розсуд (відсутні дискреційні
повноваження).

Згідно п.5-4 ч.1 ст.24 Закону №1952 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмолено у разі,
якщо після завершення п'ятиденного
строку з дня отримання заявником
письмового повідомлення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав не усунено обставин, що були
підставою для прийняття такого
рішення.

У судовому засіданні встановлено, що
позивачем не усунено обставини, що були
підставою для прийняття рішення від
10.03.2014 р., №11496590 про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень, а саме відповідачу-2 не
надано технічний паспорт на об'єкт
незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, який
розташований за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-Л, у зв'язку і з
чим 24.05.2014 р. відповідачем-2 прийнято
рішення №13294190 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень щодо
об'єкту незавершеного будівництва,
розташованого за адресою м. Чернівці,
вул. Південно-Кільцева, 5-Л.

Дане рішення за своїм змістом є
законним та обґрунтованим. При цьому
суд зазначає, що відповідачем-2
допущенно порушення строків щодо його
прийняття, які не вплинули на права та
законні інтереси позивача.

За таких обставин, суд вважає, що позов
в частині скасування рішення від 24.05.2014
р., №13294190 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень не
підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог відповідно до яких
позивач просив суд зобов'язати
зареєструвати за ФДМУ право власності
на об'єкт незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, що
перебуває на балансі товариства з
додатковою відповідальністю
«Трансмост», який розташований за
адресою м. Чернівці, вул.
Південно-Кільцева, 5-Л та видати витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на вказаний вище об'єкт
незавершеного будівництва, суд
зазначає наступне.

Так, у своїй діяльності державний
реєстратор виконує функції держави,
при цьому діє в межах закону. При
порушенні вимог закону державний
реєстратор виходить за його межі, тим
самим порушуючи права інших осіб.

Права на судовий захист особи від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень гарантовано ст.55
Конституції України, згідно якої
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб, ч.2 ст.2 КАС
України та ч.2 ст.30 Закону №1952
відповідно до якої дії або
бездіяльність державного реєстратора,
державного кадастрового реєстратора,
нотаріуса, державного виконавця можуть
бути оскаржені до суду.

Отже, з викладеного слідує, що суд
уповноважений здійснювати судовий
контроль за діяльністю державного
реєстратора, при цьому такий контроль
здійснюється без втручання в його
дискреційні повноваження здійсненні в
рамках закону, а не поза його межами.

Судом вище встановлено правомірність
дій відповідача-2 при прийнятті
оскаржуваних рішень.

При проведенні державної реєстрації
прав на нерухоме майно та видачі витягу
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно державний реєстратор
діє в межах правомірного власного
владного розсуду (дискреційні
повноваження). Суд, як орган, який у т.ч.
здійснює правозастосування, не може
своїми рішеннями підмінювати норми
Закону №1952 та Порядку №868, які
зобов'язують державного реєстратора, у
разі наявності на те правових підстав,
провести реєстраційні дії та видати
витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно. Тобто, за
наявності на то правових підстав
державний реєстратор в силу положень
Закону №1952 та Порядку №868 зобов'язаний
провести реєстрацію права на нерухоме
майно та видати відповідний витяг, у
даному разі таких правових підстав не
було.

За таких обставин, суд у цій частині
також відмовляє у задоволенні позову.

При прийнятті рішення у цій справі суд
виходить із того, що державний інтерес,
який на думку позивача та прокурора
порушують відповідачі, полягає перш за
все у загальнообов'язковому виконанні,
у т.ч. суб'єктами владних повноважень,
вимог чинних нормативно-правових
актів, які унеможливлюють провести
реєстрацію права власності на нерухоме
майно на підставі поданих позивачем до
реєстраційної служби документів.
Дотримання, у т.ч. суб'єктами владних
повноважень, принципу законності
сприяє стабільності та
передбачуваності діяльності Держави, у
іншому ж випадку це призведе до
зловживань та економічних втрат для
Держави. Крім цього, суд враховує
ймовірні негативні наслідки
реалізації рішення суду, в разі
задоволення цього позову.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Позивач по справі не довів ті
обставини, на яких ґрунтується його
позов.

Таким чином, аналізуючи вищевикладене
суд прийшов до висновку, що позов
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернівецькій області до Державної
реєстраційної служби України та
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Дахна
Артема Миколайовича про визнання
протиправними дії щодо прийняття
рішення від 10.03.2014 р., №11496590 про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію права та їх обтяжень,
скасування рішення від 10.03.2014 р., №11496590
про зупинення розгляду заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, зобов'язання зареєструвати
за ФДМУ право власності на об'єкт
незавершеного будівництва -
27-квартирний житловий будинок, що
перебуває на балансі товариства з
додатковою відповідальністю
«Трансмост», який розташований за
адресою м. Чернівці, вул.
Південно-Кільцева, 5-Л, зобов'язання
видати витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності на вказаний
вище об'єкт незавершеного будівництва
та скасування рішення від 24.05.2014 р.,
№13294190 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень - не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

У зв'язку із відсутністю у позивача по
справі судових витрат, пов'язаних із
залученням свідків та проведенням
судових експертиз, суд не присуджує
стягнення судових витрат.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст.158 - 163, 167 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернівецькій області до Державної
реєстраційної служби України,
державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України Дахна
Артема Миколайовича - відмовити у
повному обсязі.

Порядок і строки оскарження постанови
визначаються ст.ст. 185, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, а також особи, які не
брали участі у справі, якщо суд вирішив
питання про їхні права, свободи,
інтереси чи обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
постанови суду першої інстанції
повністю або частково, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий у судовому засідання суддя
О.В.
Анісімов

Суддя
В.О. Григораш

Суддя
В.К. Левицький

Постанова у повному обсязі складена 12
серпня 2014 року