Справа № 820/13743/14
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 р.
№ 820/13743/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретарі судового засідання -
Демченко В.В.,

за участю представників сторін:

позивача - Павловського Р.О.,

відповідача - Гирі В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Клінінгова
компанія" Тімора" до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкових повідомлень -
рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд скасувати
повністю податкові повідомлення -
рішення відповідача № від 03.06.2014
року, яким збільшено позивачу суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 537711,25 грн. ( в т.ч.
основний платіж 430169,00 грн., штрафні
санкції 107542,25 грн.), № від 03.06.2014
року, яким збільшено позивачу суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 686224,50 грн. (в т.ч.
основний платіж 457483,00 грн., штрафні
санкції 228741,50 грн.).

В обґрунтування позову зазначив, що
висновки актів перевірок про
нереальність господарських операцій
не відповідають фактичним обставинам
справи та зроблені на підставі актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки контрагентів
позивача. Вважає, що у зв'язку із
наведеним, винесенні податкові
повідомлення-рішення є
необґрунтованими, протиправними та
підлягають скасуванню.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов в
повному обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
вказав на обґрунтованість та
правомірність дій контролюючого
органу. Вважаючи позовні вимоги
необґрунтованими та безпідставними,
просив суд у задоволенні позову
відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представнмків
сторін, дослідивши подані сторонами
документи, з'ясувавши фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення сторін,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню в повному обсязі, виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що на підставі
направлення №958 від 28.04.2014р. та наказу
№835 від 28.04.2014р., в період з 28.04.2014р. по
30.04.2014р. фахівцями відповідача
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Клінінгова компанія "Тімора" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ "ЗМ-Консалтинг" за лютий та березень
2014 року. За результатами проведеної
перевірки складено акт №1632/20-30-22-03/38773979
від 30.04.2014р. (а.с.15-28).

Згідно висновків акта перевірки
№1632/20-30-22-03/38773979 від 30.04.2014р.
контролюючим органом виявлено
порушення позивачем положень п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК
України, у зв'язку із чим завищено
податковий кредит на суму 457483,00 грн., в
тому числі за лютий 2014 року - у сумі
435617,00 грн., за березень 2014 року - у сумі
21866,00 грн., що призвело до заниження
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету на суму 457483,00 грн., у
тому числі за лютий 2014 року - у сумі
435617,00 грн., за березень 2014 року - у сумі
21866,00 грн.

На підставі висновків акта перевірки
№1632/20-30-22-03/38773979 від 30.04.2014р.
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
03.06.2014р. (а.с.13), яким збільшено суму
грошового зобов'язання позивача з
податку на додану вартість на загальну
суму 686224,50 грн., з яких 457483,00 грн. - за
основним платежем та 228741,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Крім того, на підставі направлення №949
від 25.04.2014р. та наказу №812 від 25.04.2014р., в
період з 25.04.2014р. по 30.04.2014р. фахівцями
відповідача проведено документальну
позапланову перевірку Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Клінінгова компанія "Тімора" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ "Пріора-Інвест" за січень 2014 року. За
результатами проведеної перевірки
складено акт №1631/20-30-22-03/38773979 від
30.04.2014р. (а.с.31-41)

Згідно висновків акта перевірки
№1631/20-30-22-03/38773979 від 30.04.2014р.
контролюючим органом виявлено
порушення позивачем положень п.198.2,
п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК
України, у зв'язку із чим завищено
податковий кредит на суму 430169,00 грн. у
січні 2014 року, що призвело до заниження
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету, на суму 430169,00 грн. у
січні 2014 року.

На підставі висновків акта перевірки
№1631/20-30-22-03/38773979 від 30.04.2014р.,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № від
03.06.2014р. (а.с.29), яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 537711,25
грн., з яких 430169,00 грн. - за основним
платежем та 107542,25 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із висновками актів
перевірок від 30.04.2014р. №1631/20-30-22-03/38773979,
№1632/20-30-22-03/38773979 та з винесеними на їх
підставі податковими
повідомленнями-рішеннями від 03.06.2014р.
№, № позивач звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду із зазначеним
позовом.

По суті заявлених позовних вимог суд
зазначає наступне.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до положень п.198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198 ПК України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39 ПК
України, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 ПК України,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 ПК України)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201 ПК
України.

Водночас, ст.1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" №996-ХІV від 16.07.1999р.
визначено, що первинний документ - це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Отже, для підтвердження даних
податкового обліку можуть братись до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції. Тобто,
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість має бути підтверджений
належним чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. При цьому,
оцінюватись при дослідженні факту
здійснення господарської операції
повинні відносини безпосередньо між
учасниками тієї операції, на підставі
якої сформовані дані податкового
обліку.

Відповідно до ст.3 Господарського
кодексу України, господарська
діяльність - це діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність. Господарська діяльність,
що здійснюється для досягнення
економічних і соціальних результатів
та з метою одержання прибутку, є
підприємництвом, а суб'єкти
підприємництва -підприємцями.

Проведення господарських операцій
підприємства підтверджується
первинними документами, на підставі
яких ведеться бухгалтерський облік.
Згідно ч.2 ст.3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" на даних
бухгалтерського обліку базується
фінансова, податкова, статистична та
інша звітність. Таким чином первинні
документи по відображенню
господарських операцій є основою для
податкового обліку.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги
первинні документи, які складені на
підтвердження фактичного здійснення
господарської операції, а також
враховуватись повнота складання всіх
підтверджуючих господарські операції
документів.

Згідно п.200.1, п.200.2, п.200.3 ст.200 ПК України
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така
сума підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені ПК
України. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1
статті 200 ПК України, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

З аналізу первинних документів,
наданих позивачем до суду, вбачається
наступне.

Щодо взаємовідносин між позивачем та
ТОВ "ЗМ-Консалтинг".

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та ТОВ "ЗМ-Консалтинг" було
укладено договори про виконання робіт
від 01.02.2014р. за №03Ч, №03НС, №03ТЗ, №03ХГ,
№03П24, №03П12, №03Л та №03ЛЗ (а.с.43-51), згідно
яких позивач, як "Замовник", доручає, а
ТОВ "ЗМ-Консалтинг", як "Виконавець",
зобов'язується виконати роботи з
прибирання сміття, відходів та інших
предметів і об'єктів. Договір укладено
у м.Харкові, із зазначенням терміну дії
до 31.12.2014р.

На підтвердження виконання умов
договорів від 01.02.2014р. за №03Ч, №03НС,
№03ТЗ, №03ХГ, №03П24, №03П12, №03Л та №03ЛЗ
позивачем надано акти виконаних робіт,
податкові накладні, акт звірки
взаємних розрахунків за період з
01.02.2014р. по 25.06.2014р. та платіжні
доручення (а.с.52-68,170-172).

Крім того, між позивачем, ТОВ
"ЗМ-Консалтинг" та ТОВ "Аграрный форум
Донбасса" був укладений договір №310314ПД
(а.с.179), відповідного до якого ТОВ
"ЗМ-Консалтинг", як первинний кредитор,
передав ТОВ "Аграрный форум Донбасса" ,
як новому кредитору, право вимоги за
зобов'язаннями з оплати заборгованості
у загальній сумі 1739031,00 грн. за
договорами від 01.02.2014р. за №03Ч, №03НС,
№03ТЗ, №03ХГ, №03П24, №03П12, №03Л та №03ЛЗ.

На виконання умов вказаного договору
позивачем надано до суду платіжні
доручення на загальну суму 1739031,00 грн.
(а.с.180-184)

Щодо взаємовідносин між позивачем та
ТОВ "Пріора-Інвест".

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та ТОВ "Пріора-Інвест" було
укладено договори від 01.09.2013р. за №09П24,
№09ХТЗ, №09ХГ, №09НС, №09П12,№09Л, №09ЛЗ, №09Ч
(а.с.69-81), згідно яких позивач, як
"Замовник", доручає, а ТОВ
"Пріора-Інвест", як "Виконавець",
зобов'язується виконати роботи з
прибирання сміття, відходів та інших
предметів і об'єктів. Договір укладено
у м.Харкові, із зазначенням терміну дії
до 31.12.2014р.

На підтвердження виконання умов
договорів від 01.09.2013р. за №09П24, №09ХТЗ,
№09ХГ, №09НС, №09П12,№09Л, №09ЛЗ, №09Ч
позивачем надано акти виконаних робіт,
податкові накладні, розшифрування
виконаних робіт, розрахунки вартості
послуг та платіжні доручення (а.с.82-127,
163-169).

Суд зазначає, що досліджені у судовому
засіданні документи бухгалтерського
та податкового обліку, податкові
накладні, що складені контрагентами
позивача, відповідають вимогам ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
№996-ХІV від 16.07.1999р., містять обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис, тобто є такими, що не викликають
сумнівів щодо їх юридичної сили та
доказовості та підтверджують фактичне
здійснення господарських операцій.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про дотримання позивачем вимог чинного
законодавства при формуванні
податкового кредиту на підставі
отриманих від контрагентів податкових
накладних, та про необґрунтованість
висновків Акту перевірки про завищення
позивачем суми податкового кредиту за
січень, лютий, березень 2014 року.

З огляду на те, що вчинені позивачем
господарські операції не викликають
сумніву в їх реальності та
відповідності дійсному економічному
змісту - для підтвердження права на
податковий кредит достатньо наявності
належним чином оформлених документів,
зокрема, податкових накладних.

Крім того, суд наголошує, що в ході
проведених перевірок первинні
документи як позивача, так і його
контрагентів щодо здійснення
господарських операцій відповідачем
досліджувались, однак не було
зазначено жодних недоліків таких
документів та не вказано конкретних
первинних документів, на підставі яких
відповідачем було зроблено висновок
про відсутність факту реального
вчинення господарських операцій за
період, що перевірявся.

Підставою для висновків викладених в
актах перевірок від 30.04.2014р.
№1632/20-30-22-03/38773979, №1631/20-30-22-03/38773979 стали
акти Броварської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Київській області від 04.04.2014р. за
№23/10-06-22-01/37871477 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"ЗМ-Консалтинг" () щодо
документального підтвердження
господарських відносин із
контрагентами-постачальниками та
контрагентами-покупцями за період з
01.12.2013р. по 28.02.2014р." та ДПІ у Київському
районі м.Харкова ГУ Міндоходів у
Харківській області від 31.03.2014р. за
№113/20-31-22-03-07/38771327 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Пріора-Інвест", , щодо
документального підтвердження
господарських відносин із
контрагентами за період з 01.01.2014р. по
31.01.2014р.", яким встановлено неможливість
реального здійснення господарських
операцій контрагентами позивача.

Інших обставин та підстав для висновку
про порушення позивачем вимог
податкового законодавства при
здійсненні господарських операцій із
зазначеними контрагентами,
відповідачем в актах перевірок від
30.04.2014р. №1632/20-30-22-03/38773979, №1631/20-30-22-03/38773979
не вказано.

З цього приводу суд зазначає наступне.
Про відсутність факту реального
вчинення господарських операцій
можуть свідчити, зокрема, такі
обставини: всупереч даним податкового
обліку будь-кого з учасників операції
відсутні зміни активів, зобов'язань чи
власного капіталу принаймні в одного з
таких учасників; отримання майнової
вигоди чи права на таку вигоду
будь-кого з учасників операції
виключно шляхом зменшення бази
оподаткування з певного податку та/або
отримання коштів із Державного бюджету
за одночасної відсутності об'єктивної
можливості отримати майнову вигоду від
цієї операції в інший спосіб;
результати, відображені у даних
податкового обліку будь-кого з
учасників господарської операції,
фактично не настали внаслідок
відсутності відповідних дій будь-кого
з учасників такої операції. Проте,
відповідачем під час складення актів
від 30.04.2014р. №1632/20-30-22-03/38773979,
№1631/20-30-22-03/38773979 не були встановлені
вищевказані обставини, а отже й
висновок щодо відсутності факту
реального вчинення господарських
операцій є передчасним.

Також суд звертає увагу, що відповідно
до п.п. 4.4 п.4 Методичних рекомендацій
щодо організації та проведення
органами державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
Наказом ДПА України від 22.04.2011р. за №236
визначено, що у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, зокрема у зв'язку із
зняттям з обліку, встановленням
відсутності суб'єкта господарювання
та/або його посадових осіб за
місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання,
реєструє його у Журналі реєстрації
довідок про результати проведення
зустрічної звірки (актів про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання, неявки
для підписання, відмови від підписання
Довідки про результати проведення
зустрічної звірки) та вживає заходів,
передбачених актами ДПС України.

Таким чином, актом про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання лише засвідчується
факт неможливості її проведення без
встановлення висновків стосовно
документального підтвердження
господарських відносин з платником
податків та зборів, підтвердження
відносин, виду, обсягу і якості
операцій та розрахунків, що
здійснювалися між ними, з'ясування їх
реальності та повноти відображення в
обліку платника податків.

Крім того, Додатком 3 до Методичних
рекомендацій щодо організації та
проведення органами держаної
податкової служби зустрічних звірок,
затверджених Наказом ДПА України від
22.06.2011 р. №236 чітко встановлений зразок
форми акту про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, яким не передбачена
можливість висновку щодо реальності
(нереальності) вчинення господарських
операцій платником податків. При цьому,
іншого порядку дій податкового органу,
як суб'єкта владних повноважень, у
спірних взаємовідносинах не
передбачено.

Більше того, з повідомленої
представником позивача інформації
вбачається, що управлінням внутрішньої
безпеки ГУ Міндоходів у Харківській
області проведено перевірку
інформації щодо можливих протиправних
дій з боку посадових осіб відповідача
під час проведення перевірок, за
результатами яких складено акти від
30.04.2014р. №1632/20-30-22-03/38773979,
№1631/20-30-22-03/38773979. За результатами
службової перевірки встановлено, що
посадова особа відповідача внесла до
актів від 30.04.2014р. №1632/20-30-22-03/38773979,
№1631/20-30-22-03/38773979 недостовірні висновки
порушення позивачем п.198.2, п.198.3, п.198.6
ст.198 та п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, а
також навмисно не дослідила подальшу
реалізацію отриманих підприємством
послуг з прибирання території, з метою
надання можливості підприємствам
"вигодонабувачам" ухилитись від
відповідальності за формування
фіктивного податкового кредиту з ПДВ
та сплати всіх відповідних платежів та
штрафних санкцій до бюджету. Вказана
інформація не заперечувалась
представником відповідача.

Враховуючи положення ч.3 ст.72 КАС
України, суд вважає за можливе
врахувати даний факт під час ухвалення
рішення по справі.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи, що твердження відповідача
про відсутність реальних
господарських відносин між позивачем
та ТОВ "ЗМ-Консалтинг" і ТОВ
"Пріора-Інвест" не підтверджені
належними доказами, що містять предмет
доказування (неотримання позивачем від
свого контрагенту товару (послуг),
внесення завідомо недостовірних даних
до податкової звітності тощо),
висновки актів перевірок щодо
порушення позивачем вимог податкового
законодавства є безпідставними, а
прийняті на підставі таких висновків
податкові повідомлення - рішення
підлягають скасуванню.

З урахуванням вищевикладених обставин,
суд вважає вимоги позивача
правомірними та такими, що ґрунтуються
на положеннях діючого законодавства,
належним чином обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи, а
тому підлягають задоволенню у повному
обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 159, 160-
163, 186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Клінінгова компанія" Тімора" до
Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень - рішень -
задовольнити у повному обсязі.

Скасувати повністю податкові
повідомлення - рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області №
від 03.06.2014 року, № від 03.06.2014
року, винесені відносно Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Клінінгова компанія" Тімора".

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18
серпня 2014 року.

Суддя
Заічко
О.В.