Справа № 806/1385/14
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Іваненко Т.В.
УХВАЛА

іменем України

"12" серпня 2014 р.
Справа № 806/1385/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Іваненко Т.В.

суддів:
Кузьменко Л.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Державної служби
геології та надр України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "19" травня
2014 р. у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Малинський
каменедробильний завод" до
Державної служби геології та надр
України про визнання протиправним
та скасування припису в частині ,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Малинський
каменедробильний завод" звернулося до
суду з позовом, в якому просило визнати
протиправним та скасувати припис від 18
лютого 2014 року №256-14/06 Державної
служби геології та надр України, в
частині зобов'язання усунути порушення
вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу
України, ст. 18 Кодексу України про
надра, отримати та переоформити
документи, що посвідчують право на
земельну ділянку для потреб, пов'язаних
з користування надрами. Позов
обґрунтовано тим, що позивач має
державний акт на право постійного
користування на земельну ділянку для
виробничих потреб, який видано 19.02.1998
року. Правоустановчі документи на
земельну ділянку повністю
відповідають вимогам чинного
земельного законодавства на час їх
видачі. Стосовно невідповідності назви
підприємства, позивач зазначає, що
згідно Закону України "Про акціонерні
товариства" зміна найменування
акціонерних товариств з відкритого на
публічне, не є перетворенням та не
потребує застосування процедури
припинення.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19.05.2014 року
позовні вимоги задоволено. Визнано
протиправними та скасовано пункти 1, 2
припису Державної служби геології та
надр України від 18 лютого 2013 року
№256-14/06.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та
постановити нову, якою відмовити в
задоволенні позову.

В судове засідання представники
сторін не з'явилися. Про час, дату та
місце судового засідання повідомлені
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження у відповідності до
приписів п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, дослідивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, прийшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Суд встановив, що 18 лютого 2014 року
посадовими особами Центрального
міжрегіонального територіального
відділу Департаменту державного
геологічного контролю Держгеонадр
України здійснено планову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
видобування корисних копалин
(металічні руди, неметалічні корисні
копалини, горючі тверді корисні
копалини) Публічним акціонерним
товариством "Малинський
каменедробильний завод", за
результатами якої складено акт №
06-02/23/2014-09/п.

Перевіркою встановлено, що ПАТ
"Малинський каменедробильний завод" не
отримано документи, що посвідчують
право на земельну ділянку для потреб,
пов'язаних з користуванням надрами
(згідно державного акту на право
користування землею від 19.02.1998 №001856 -
"землю надано у постійне користування
для виробничих потреб" - фактично
проводиться видобування корисної
копалини - граніт"). Крім того,
документи, що посвідчують право на
земельну ділянку для потреб, пов'язаних
з користуванням надрами, не
переоформлено ( не відповідає назва
підприємства).

18.02.2014 року відповідачем винесено
припис, який надіслано листом за вих. №
№256-14/06 про усунення виявлених
порушень.

Суд встановив, що Відкрите акціонерне
товариство "Малинський
каменедробильний завод" на підставі
Державного акту на право постійного
користування землею ІІ-ЖТ № 001856 від
19.02.1998 року, зареєстрованого в Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за ЖТ №
17-29000022 отримало у постійне
користування земельну ділянку площею
65,52 га . Землю надано у користування для
виробничих потреб.

22.12.2010 року загальними зборами
акціонерів прийнято рішення щодо
приведення діяльності товариства у
відповідність до вимог Закону України
«Про акціонерні товариства», у зв'язку
з чим змінено найменування Відкритого
акціонерного товариства «Малинський
каменедробильний завод» на Публічне
акціонерне товариство «Малинський
каменедробильний завод».

Відповідно до п. 5 розділу XVII
«Прикінцеві та Перехідні положення»
Закону України «Про акціонерні
товариства» приведення діяльності у
відповідність із нормами цього Закону,
статутів та внутрішніх положень
акціонерних товариств, створених до
набрання чинності цим Законом, у тому
числі зміна найменування акціонерних
товариств з відкритого або закритого
на публічне або приватне, не є
перетворенням та не потребує
застосування процедури припинення.

Отже колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що в
даному випадку відсутня необхідність у
переоформленні документів, що
посвідчують право на земельну ділянку
у зв'язку зі зміною найменування з
відкритого на публічне акціонерне
товариство.

Відповідно до ст.ст. 125, 126 Земельного
кодексу України № 2768-III від 25.10.2001 року
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав. Право власності,
користування земельною ділянкою
оформлюється відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Колегія суддів звертає увагу на те, що
ВАТ "Малинський каменедробильний
завод" отримав в постійне користування
земельну ділянку площею 65,52 га
державним актом від 19.02.1998 року, тобто в
період чинності Земельного кодексу
України № 561-ХІІ від 18.12.1990 р.

Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу
України 18.12.1990 р. (у редакції чинній на
момент одержання державного акта на
право постійного користування) право
власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право. Приступати до
використання земельної ділянки, в тому
числі на умовах оренди, до встановлення
меж цієї ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує право власності або право
користування землею, забороняється.

Згідно ст. 23 ЗК України від 18.12.1990 р.
право володіння або право постійного
користування землею посвідчувалося
державними актами, які видавалися і
реєструвалися сільськими, селищними,
районними, міськими Радами народних
депутатів.

Постановою Верховної Ради України від
13.03.1992 року№2201-ХІІ «Про форми державних
актів на право власності на землю і
право постійного користування землею»
було затверджено форму державного акта
направо постійного користування
землею, зміст якої передбачав
зазначення у акті мети, призначення
надання землі у постійне користування.

Колегія суддів приходить до висновку,
що державний акт ІІ-ЖТ № 001856 на право
користування землею відповідає
вимогам чинного на той час
законодавства, та були відсутні
правові підстави для відображення у
державному акті цільового призначення
(використання) земельної ділянки.

Згідно з частиною четвертою статті 3
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень" право власності
та інші речові права на нерухоме майно,
набуті згідно з чинними
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Крім того, згідно ст. 92 ЗК України від
25.10.2001 року позивач не може бути
суб'єктом для отримання права
постійного користування на земельну
ділянку. Отже переоформлення
установчих документів на земельну
ділянку, як вимагає оскаржуваним
приписом відповідач, понесе за собою
зміну правового титулу користування
земельною ділянкою.

Конституційний суд України в рішенні
від 22.09.2005 року N 5-рп/2005 у справі за
конституційним поданням 51 народного
депутата України щодо відповідності
Конституції України (конституційності)
положень статті 92, пункту 6 розділу Х
"Перехідні положення" Земельного
кодексу України вказав на
невідповідність вимог Земельного
кодексу України щодо обов'язку
переоформлення права постійного
користування земельною ділянкою на
право власності або право оренди
Конституції України

На підставі викладеного колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги
оскаржуваного в частині припису щодо
отримання та переоформлення
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку для потреб, пов'язаних
з користуванням надрами не
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду і не впливають на
правильність прийнятого судового
рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби
геології та надр України залишити без
задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "19" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.В. Іваненко

судді:
Л.В. Кузьменко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Публічне
акціонерне товариство "Малинський
каменедробильний завод" селищна рада
Гранітненська, комплекс будівель і
споруд №4, смт.Гранітне, Малинський
район, Житомирська область,11634

3- відповідачу/відповідачам: Державна
служба геології та надр України
вул.Ежена Потьє, 16, м. Київ,03680

4- Публічне акціонерне товариство
"Малинський каменедробильний завод" - м.
Малин , а/с 2, Житомирська обл., 11603 - ,