Справа № 810/757/14-а
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2014-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2014 року № 810/757/14-а

Київський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Лапія С.М.,

при секретарі судового засідання -
Пшику Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
адміністративним позовом гр. ОСОБА_1 до
Управління Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, Державних реєстраторів прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Камлик Світлани Олександрівни, Лещук
Альони Олександрівни, Дідура Богдана
Вікторовича та Києво-Святошинського
районного управління юстиції
Київської області (Реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області)
про визнання протиправними рішень, дій
та бездіяльності, скасування рішень та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Гр. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,
в якому просить наступне:

- визнати протиправними дії та
бездіяльність Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, внаслідок яких у Державному
земельному кадастрі відсутні
відомості та облік щодо земельної
ділянки площею 0,1200 га, кадастровий
номер :01:040:0086, для обслуговування
нежитлових приміщень, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправними дії Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Камлик С.О. від 26.07.2013 щодо відмови у
прийнятті однієї заяви про державну
реєстрацію прав та обтяжень з
документами для реєстрації за
позивачем права власності на нежитлову
будівлю загальною площею 7,7 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
земельну ділянку площею 0,1200 га,
кадастровий номер :01:040:0086, для
обслуговування нежитлових приміщень,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати протиправною бездіяльність
Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Лещук А.О. від 22.08.2013 щодо відмови у
реєстрації за позивачем права
власності на нерухоме майно - в частині
відмови у реєстрації права власності
на земельну ділянку площею 0,1200 га,
кадастровий номер :01:040:0086, для
обслуговування нежитлових приміщень,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

- визнати протиправними дії Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Дідура Б.В. від 18.09.2013 щодо відмови у
реєстрації за позивачем права
власності на земельну ділянку площею
0,1200 га, кадастровий номер :01:040:0086,
для обслуговування нежитлових
приміщень, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1;

- визнати протиправним та скасувати
рішення Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Дідура Б.В. про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень
№ 6006652 від 18.09.2013;

- зобов'язати Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області виконати всі визначені чинним
законодавством України дії для
внесення та включення до Державного
земельного кадастру передбачених
чинним законодавством України
відомостей щодо земельної ділянки
площею 0,1200 га, кадастровий номер
:01:040:0086, для обслуговування
нежитлових приміщень, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

- зобов'язати Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області виконати всі визначені чинним
законодавством України дії для
повідомлення Києво-Святошинського
районного управління юстиції
Київської області (Реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області)
про внесення та включення до
Державного земельного кадастру
передбачених чинним законодавством
України відомостей щодо земельної
ділянки площею 0,1200 га, кадастровий
номер :01:040:0086, для обслуговування
нежитлових приміщень, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1.

- зобов'язати Києво-Святошинське
районне управління юстиції Київської
області (Реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області),
Державних реєстраторів прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Києво- Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Камлик С.О., Лещук А.О. та
Дідура Б.В. виконати всі визначені
чинним законодавством України дії для
реєстрації за позивачем права
власності на земельну ділянку площею
0,1200 га, кадастровий номер :01:040:0086,
для обслуговування нежитлових
приміщень, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог
позивач, зокрема, стверджує, що
Управлінням Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області допущено протиправну
бездіяльність, внаслідок якої вказана
земельна ділянка не обліковується в
Державному земельному кадастрі за
номером :01:040:0086. Також позивач
зазначив, що державними реєстраторами
протиправно відмовлено в реєстрації
права власності на дану земельну
ділянку за позивачем, оскільки згідно
закону таке право перейшло до позивача
від Боярської міської ради.

У судовому засіданні представники
позивача підтримали позовні вимоги з
підстав, викладених у позовній заяві,
просили позов задовольнити.

Відповідачі, належним чином
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи, явку своїх
представників до судового засіданні не
забезпечили.

Управління Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області надало суду письмові
заперечення проти позову, в яких
просило відмовити в його задоволенні з
тих підстав, що присвоєння
кадастрового номеру земельній ділянці,
на якій розташовується придбана
позивачем будівля, не є підтвердженням
права власності на дану земельну
ділянку. У зв'язку з тим, що право
власності на цю земельну ділянку не
було зареєстроване за Боярською
міською радою, воно не перейшло до
позивача при придбанні розташованої на
ній будівлі. Проте, позивач не
позбавлений права оформити майнові
права на дану земельну ділянку у
встановленому законом порядку. Також
просить розглядати справу за
відсутності його представника.

Інші відповідачі про причини неявки
своїх представників суд не повідомили,
з клопотанням про відкладення
засідання до суду не звертались. В ході
розгляду справи представник
реєстраційної служби позовних вимог не
визнав, пояснив, що позивачу відмовлено
у реєстрації права власності не
вказану земельну ділянку з тих підстав,
що в Державному земельному кадастрі
земельна ділянка з номером :01:040:0086
відсутня. Крім того, позивачем не
надано документів на підтвердження
права власності Боярської міської ради
на земельну ділянку, на якій
розташовується придбана позивачем
будівля. Також Реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
звернулась до суду з письмовим
клопотанням, в якому просить у
задоволенні позову відмовити та
розглядати справу за відсутності її
представника.

На підставі ч. 4 ст. 122 КАС України судом
прийнято рішення про розгляд справи за
даної явки представників сторін.

Заслухавши доводи та пояснення
представників позивача, дослідивши
матеріали справи та оцінивши їх у
сукупності, суд дійшов висновку, що
позов задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом, між Боярською
міською радою та гр. ОСОБА_1 укладено
договір купівлі-продажу нежитлової
будівлі від 28.12.2010, згідно п. 1.1 якого
позивачем придбано нерухоме майно:
нежитлову будівлю загальною площею 7,7
кв.м., яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Також згідно абз. 2 п. 1.1 цього договору
будівля розташована на земельній
ділянці площею 0,12 га, якій присвоєно
кадастровий номер :01:040:0086, та яка
згідно довідки Бобрицької сільської
ради від 29.12.2010 № 293 нікому не надана у
власність або оренду.

Передачу будівлі оформлено Актом
приймання-передачі від 28.12.2010.

У подальшому уповноважена особа
позивача звернулась до Реєстраційної
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області з
метою реєстрації права власності на
дану будівлю та земельну ділянку, на
якій вона знаходиться.

Рішенням Державного реєстратора Лещук
А.О. від 22.08.2013 зареєстровано за
позивачем право власності на вказану
будівлю в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно та видано
відповідний витяг.

Також уповноваженою особою позивача
30.08.2013 подано Державному реєстратору
Паращаку В.М. заяву про державну
реєстрацію права власності позивача на
земельну ділянку, на якій розташована
дана будівля.

До заяви було додано техпаспорт на
будівлю від 13.10.2010, договір її
відчуження від 28.12.2010, акт
приймання-передачі від 28.12.2010, витяги
від29.12.2010 та від 22.02.2011, дублікат
договору від 14.06.2013 та витяг від 22.08.2013.

В ході розгляду даної заяви
реєстратором отримано від відділу
земресурсів повідомлення від 16.09.2013 №
01-01/734 про те, що земельна ділянка з
кадастровим номером :01:040:0086 не
обліковується в Державному земельному
кадастрі.

У зв'язку з цим рішенням державного
реєстратора Дідура Б.В. від 18.09.2013
№ 6006652 відмовлено у державній
реєстрації права приватної власності
на вказану земельну ділянку.

Вважаючи дії та бездіяльність
Управління Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області, внаслідок яких вказана
земельна ділянка не обліковується в
Державному земельному кадастрі за
номером :01:040:0086, рішення
державного реєстратора Дідура Б.В. щодо
відмови у державній реєстрації права
власності не неї за позивачем
протиправними, позивач звернувся до
суду з даним позовом.

Щодо позовних вимог в частині
оскарження цих дій та бездіяльності
Управління Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області та зобов'язання його виконати
всі визначені чинним законодавством
України дії для внесення до Державного
земельного кадастру відомостей щодо
земельної ділянки площею 0,1200 га,
кадастровий номер :01:040:0086, суд
зазначає наступне.

На підтвердження позовних вимог в цій
частині представники позивача
посилались на те, що у договорі
купівлі-продажу нежитлової будівлі від
28.12.2010 та на титульній сторінці
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення межі земельної
ділянки в натурі, переданої у власність
КП «Боярка-Водоканал» для
обслуговування нежитлових приміщень в
АДРЕСА_1, розробленої ТОВ «НВФ «Азімут»,
зазначено кадастровий номер
:01:040:0086, проте він відсутній у
Державному земельному кадастрі.

Процедура присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці та внесення
відповідних даних до державного
реєстру земель визначалась Тимчасовим
порядком присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 18.08.2010 № 749 (даті - Тимчасовий
порядок № 749), який діяв на час
придбання позивачем вказаного будинку.

Згідно п. 4 даного порядку кадастровий
номер присвоюється земельній ділянці
незалежно від форми власності. У разі
переходу права власності на земельну
ділянку від однієї особи до іншої,
виникнення інших, крім права власності,
речових прав на земельну ділянку, зміни
речових прав на земельну ділянку
кадастровий номер не змінюється.

Відповідно до п.п. 10, 11 Тимчасового
порядку № 749 визначення та присвоєння
кадастрового номера земельній ділянці
здійснюють територіальні органи
Держкомзему.

Для визначення кадастрового номера
земельної ділянки розробник
документації із землеустрою подає до
територіального органу Держкомзему за
місцезнаходженням земельної ділянки:

- заяву про визначення кадастрового
номера земельної ділянки;

- документацію із землеустрою, зокрема
документи, зазначені в підпунктах 4 і 5
пункту 9 цього Тимчасового порядку;

- файл обміну даними про результати
робіт із землеустрою в електронному
вигляді (далі - обмінний файл).

Забороняється вимагати подання
документів та відомостей, не
передбачених цим пунктом.

Посадова особа територіального органу
Держкомзему присвоює зазначеній заяві
та документації із землеустрою
обліковий номер.

Згідно п.п. 15 - 18 цього ж порядку
визначення та присвоєння кадастрового
номера земельній ділянці, переданій у
власність (користування) без
проведення її державної реєстрації,
здійснюють територіальні органи
Держкомзему.

Для визначення та присвоєння
кадастрового номера земельній ділянці,
переданій у власність (користування)
без проведення її державної
реєстрації, власник (користувач) такої
ділянки або уповноважена ним особа
подає до територіального органу
Держкомзему за місцезнаходженням
земельної ділянки заяву про державну
реєстрацію земельної ділянки (далі -
заява про державну реєстрацію) та
копії:

- документа, що посвідчує особу, а для
уповноваженої особи також документа,
що посвідчує її повноваження;

- документа, що посвідчує право на
земельну ділянку;

- ідентифікаційного номера згідно з
Державним реєстром фізичних осіб - для
фізичної особи (у разі наявності),
ідентифікаційного коду згідно з Єдиним
державним реєстром підприємств та
організацій України - для юридичної
особи.

Територіальний орган Держкомзему
розглядає протягом трьох робочих днів
подані згідно з пунктом 16 цього
Тимчасового порядку документи та:

1) у разі наявності в архіві
територіального органу документації
із землеустрою, зокрема документів,
зазначених у підпунктах 4 і 5 пункту 9
цього Тимчасового порядку, та
відповідності меж земельної ділянки
даним чергового кадастрового плану:

- визначає кадастровий номер земельної
ділянки з дотриманням вимог пунктів 8 і
9 цього Тимчасового порядку;

- робить на титульному аркуші
документації із землеустрою, плані меж
або кадастровому плані земельної
ділянки, відомостях про обробку
теодолітного ходу та визначення
координат поворотних точок меж
земельної ділянки позначку, в якій
зазначаються кадастровий номер, дата
його визначення, прізвище та ініціали
посадової особи, що зробила цю
позначку, і ставиться її підпис.
Виправлення у такій позначці не
допускаються. Визначений та зазначений
на даних документах кадастровий номер
земельної ділянки не вважається
присвоєним;

- подає до Центру кадастру документацію
із землеустрою та копію заяви про
державну реєстрацію згідно з актом
приймання-передачі;

2) у разі відсутності в архіві
територіального органу документації
із землеустрою, зокрема документів,
зазначених у підпунктах 4 і 5 пункту 9
цього Тимчасового порядку, або
невідповідності меж земельної ділянки
даним чергового кадастрового плану
інформує власника (користувача) такої
ділянки або уповноважену ним особу про
необхідність розроблення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості). Визначення та
присвоєння кадастрового номера
земельній ділянці у такому разі
здійснюються відповідно до пунктів 10 -
15 цього Тимчасового порядку.

Центр кадастру протягом 15 робочих днів
з дня надходження документації із
землеустрою та копії заяви про
державну реєстрацію:

- формує обмінний файл, вносить
відомості про визначений кадастровий
номер земельної ділянки до обмінного
файлу, проводить перевірку та
процедуру приймання обмінного файлу;

- перевіряє кадастровий номер
земельної ділянки відповідно до
підпункту 1 пункту 13 цього Тимчасового
порядку;

- вносить до автоматизованої системи
відомості про земельну ділянку;

- подає до територіального органу
Держкомзему документацію із
землеустрою з позначкою про приймання
обмінного файлу згідно з актом
приймання-передачі та готує з
використанням даних автоматизованої
системи Поземельну книгу.

З викладеного слідує, що
законодавством чітко визначено
порядок присвоєння кадастрового
номеру земельній ділянці та внесення
його Державного земельного кадастру,
проте представниками позивача не
надано суду будь-яких доказів
виконання вказаних вимог та звернення
як позивачем, так і попереднім
власником будівлі, до відповідних
державних органів у встановленому
законом порядку для присвоєння
кадастрового номеру даній земельній
ділянці та внесення його до Державного
земельного кадастру.

Крім того, зазначена технічна
документація містить ряд недоліків, а
саме:

- не затверджено технічного завдання;

- не підписано заяви від імені КП
«Боярка-Водоканал» на розробку
технічної документації, актів по
встановленню в натурі меж земельної
ділянки та перевірки і прийомки
виконання робіт

- відсутній будь-який документ, що
підтверджує право власності або
використання земельної ділянки КП
«Боярка-Водоканал» і Боярської міської
ради.

На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що позовні вимоги в цій
частині є необґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині визнання
протиправним та скасування рішення
державного реєстратора Дідура Б.В. від
18.09.2013 № 6006652 про відмову у державній
реєстрації права приватної власності
на вказану земельну ділянку, суд
зазначає наступне.

На обґрунтування позовних вимог в цій
частині представники позивача
посилались на те, що при придбанні
вказаної будівлі до позивача перейшло
право власності на земельну ділянку, на
якій вона розташована, з посиланням,
зокрема, на ст. 377 ЦК України та ст. 120
Земельного кодексу України.

Процедура проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна визначаються
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 22.06.2011 № 703 (далі -
Порядок № 703), який діяв на час
прийняття оскаржуваного рішення.

Згідно п. 4, 7 Порядку № 703 у Державному
реєстрі прав реєструються речові права
та їх обтяження на земельні ділянки, а
також на об'єкти нерухомого майна, які
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення, а
саме: на підприємство як єдиний
майновий комплекс, житловий будинок,
будівлю, споруду або їх окремі частини,
квартиру, житлове та нежитлове
приміщення.

Державна реєстрація речових прав на
земельні ділянки проводиться після
державної реєстрації земельних
ділянок у Державному земельному
кадастрі.

Для проведення державної реєстрації
прав заявник подає органу державної
реєстрації прав заяву про державну
реєстрацію, форму та вимоги до
заповнення якої встановлює Мін'юст.

Заява про державну реєстрацію
подається щодо кожного об'єкта
нерухомого майна окремо.

Як зазначено вище, станом на час
звернення уповноважених позивачем
осіб до органу Державної реєстраційної
служби із завою про реєстрацію права
власності на земельну ділянку, на якій
розташована нежитлова будівля,
придбана позивачем у Боярської міської
ради, в Державному земельному кадастрі
була відсутня інформація про
присвоєння даній ділянці кадастрового
номеру.

Також згідно ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності, виданих
органами приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

З викладеного слідує, що обов'язковою
умовою для державної реєстрації прав є
надання відповідного документу, який
підтверджує наявність такого права у
особи.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 24 цього ж
Закону у державній реєстрації прав та
їх обтяжень може бути відмовлено у
разі, якщо подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. За
наявності підстав для відмови в
державній реєстрації державний
реєстратор приймає рішення про відмову
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень.

Як встановлено судом, до заяви про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень уповноваженою особою
позивача додано наступні документи:

- договір купівлі-продажу нежитлової
будівлі від 28.12.2010 та його дублікат від
14.06.2013,

- витяг про державну реєстрацію прав
від 22.02.2011 № 29087292,

- витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно від 22.08.2013
№ 8345395,

- технічний паспорт від 13.10.2010 № 1064,

- додатково додано витяг з державного
реєстру правочинів від 29.12.2010
№ 9475958.

Зі змісту вказаних документів, які
досліджувались в ході розгляду справи,
судом встановлено, що вони стосуються
виключно набуття позивачем права
власності на нежитлову будівлю та не
містять будь-яких доказів на
підтвердження права власності
Боярської міської ради або позивача на
земельну ділянку, на якій вона
розташована.

Також суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного
Кодексу України у разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду, що перебувають у власності,
користуванні іншої особи, припиняється
право власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда
розміщені на земельній ділянці, що
перебуває у користуванні, то в разі
набуття права власності на ці об'єкти
до набувача переходить право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені, на тих самих
умовах і в тому ж обсязі, що були у
попереднього землекористувача.

В даному випадку суд погоджується з
доводами позивача про перехід до нього
всіх прав та обов'язків на земельну
ділянку на якій розміщується придбана
за договором купівлі-продажу
нежитлової будівлі від 28.12.2010, проте для
державної реєстрації таких прав
законом чітко визначений перелік
документів які підтверджують це право
у продавця.

Також суд зазначає, що вказана норма
закону не обумовлює виникнення у
покупця споруди права не земельну
ділянку на якій розташована така
споруда, а лише закріплює порядок
переходу до нового власника всіх прав
та обов'язків від продавця на дану
земельну ділянку.

У той же час, визначених ч. 1 ст. 19 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» документів на підтвердження
права власності на земельну ділянку
надано не було.

Щодо позовних вимог в частині визнання
протиправними дій Державного
реєстратора Камлик С.О. від 26.07.2013 щодо
відмови у прийнятті однієї заяви про
державну реєстрацію прав та обтяжень з
документами для реєстрації за
позивачем права власності на нежитлову
будівлю загальною площею 7,7 кв.м. та
земельну ділянку площею 0,1200 га,, та
бездіяльності Державного реєстратора
Лещук А.О. від 22.08.2013 щодо відмови у
реєстрації за позивачем права
власності на нерухоме майно - в частині
відмови у реєстрації права власності
на земельну ділянку, суд зазначає, що
вони не підлягають задоволенню,
оскільки позивачем не надано суду
будь-яких доказів на підтвердження
вчинення таких дій, а позовні вимоги в
цій частині обґрунтовуються виключно
доводами, викладеними у позовній заві
та поясненнями представників позивача,
наданими в ході розгляду даної справи.

Щодо позовних вимог в частині
зобов'язання Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі виконати
дії для повідомлення
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
(Реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області)
про внесення та включення до
Державного земельного кадастру
відомостей щодо земельної ділянки
площею 0,1200 га, кадастровий номер
:01:040:0086 та зобов'язання
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
(Реєстраційна служба
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області),
Державних реєстраторів Камлик С.О.,
Лещук А.О. та Дідура Б.В. виконати дії
для реєстрації за позивачем права
власності дану на земельну ділянку суд
зазначає, що вони є похідними від
позовних вимог про оскарження дій та
бездіяльності Управління
Держземагентства у
Києво-Святошинському районі Київської
області та визнання протиправним і
скасування рішення державного
реєстратора Дідура Б.В. від 18.09.2013 №
6006652.

Оскільки суд дійшов висновку про
необґрунтованість першочергових
позовних вимог, відповідно, і похідні
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Відповідно до статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, вислухавши доводи та пояснення
представників сторін в ході розгляду
справи, дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, дійшов
висновку, що оскаржувані дії
відповідачів відповідають нормам
закону, прийняті рішення є
обґрунтованими та правомірними, а тому
адміністративний позов задоволенню не
підлягає.

Відповідно до ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

Оскільки будь-які докази понесення
відповідачами зазначених витрат у суду
відсутності, з клопотанням про їх
відшкодування відповідачі до суду не
звертались, то вони стягненню з
позивача не підлягають.

Керуючись статтями 69, 70, 71, 94, 122, 157-163, 167,
257 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лапій С.М.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 27 червня 2014 р.