Справа № 826/4907/14
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/4907/14
Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева
Суддя-доповідач: Оксененко О.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

при секретарі - Пономаренко О.В.,

за участю позивача - Манько В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Департаменту будівництва та
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київська міська державна
адміністрація) про визнання нечинним
наказу,

В С Т А Н О В И Л А:

Манько В.І. звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Департаменту будівництва та
житлового забезпечення виконавчого
органу Київської міської ради
(Київська міська державна
адміністрація) про визнання нечинним
наказу Головного управління житлового
забезпечення від 14 жовтня 2002 року № 287.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 16 квітня 2014 року
адміністративний позов залишено без
розгляду в зв'язку з пропуском строку
звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з
постановленою ухвалою, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
позивача, перевіривши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду,
суд першої інстанції зазначив, що
позивачем пропущено, встановлений ст. 99
КАС України, строк звернення до суду.
При цьому, позовна заява не містить
посилань на обставини, які
перешкоджали позивачу звернутись до
суду із відповідним позовом з
дотриманням строку, встановленого
частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не наведено доводів на
обґрунтування поважності причин
пропуску строку та не надано доказів на
підтвердження таких доводів.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, яка діяла до 7 липня
2010 року) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі
позовної заяви та доданих до неї
матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до суду поважними, про що
постановляється ухвала.

Як вбачається з позовної заяви,
позивач оскаржує наказ Головного
управління житлового забезпечення від
14 жовтня 2002 року № 287, яким передано
житловий будинок АДРЕСА_1 на
обслуговування комунальному
підприємству з експлуатації і ремонту
житлового фонду "Житло-сервіс".

Позивач зазначає, що про існування
оскаржуваного наказу Головного
управління житлового забезпечення від
14 жовтня 2002 року № 287 він дізнався 11.02.2014
року в рамках розгляду цивільної
справи № 759/19408/13-ц.

Проте, як встановлено судом першої
інстанції, Манько В.І. є власником
квартири АДРЕСА_1 і відповідно є
споживачем житлово-комунальних послуг,
а тому знав, що надання комунальних
послуг здійснюється саме комунальним
підприємством з експлуатації і ремонту
житлового фонду "Житло-сервіс".

В зв'язку з несплатою
житлово-комунальних послуг за період
часу з 01.08.2012 року по 01.05.2013 року у
позивача виникла заборгованість перед
комунальним підприємством з
експлуатації і ремонту житлового фонду
"Житло-сервіс" в сумі 4 845 грн.18 коп. (без
нарахування за травень 2013 року).

Таким чином, позивач користувався
житлово-комунальними послугами та не
надавав значення наказу Головного
управління житлового забезпечення від
14 жовтня 2002 року № 287.

Вказані обставини підтверджують, що
позивач знав про перебування його
будинку на обслуговуванні у
комунального підприємства з
експлуатації і ремонту житлового фонду
"Житло-сервіс" і лише після виникнення
заборгованості по сплаті комунальних
послуг, Манько В.І. звернувся до суду з
позовом, в якому оскаржує наказ
Головного управління житлового
забезпечення від 14 жовтня 2002 року № 287,
яким передано житловий будинок АДРЕСА_1
на обслуговування комунальному
підприємству з експлуатації і ремонту
житлового фонду "Житло-сервіс".

При цьому, колегія суддів зазначає, що
обставина перебування на
обслуговуванні комунального
підприємства з експлуатації і ремонту
житлового фонду "Житло-сервіс" будинку,
в якому проживає позивач нерозривно
пов'язано з виданням наказу Головного
управління житлового забезпечення від
14 жовтня 2002 року № 287.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про необхідність залишення
даного адміністративного позову без
розгляду.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та прийняв
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу суду без змін.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 199 та ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 199, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити
без задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
16 квітня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:

Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

Ухвалу в повному тексті
виготовлено 05.08.2014 року.

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.