Справа № 704/308/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 704/308/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Фролов О.Л.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Тальнівського районного
суду Черкаської області від 14 березня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Тальнівському районі Черкаської
області, Пенсійного фонду України про
визнання дій суб'єкта владних
повноважень протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернувся до Тальнівського
районного суду Черкаської області з
позовом до управління Пенсійного фонду
України у Тальнівському районі
Черкаської області, Пенсійного фонду
України про визнання рішення суб'єкта
владних повноважень протиправними та
зобов'язання до відновлення порушеного
ним права.

Постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 14 березня
2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена без повного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нове рішення яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Главою 6 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено
особливості провадження окремих
категорій адміністративних справ.
Зокрема, частиною першою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка є імперативною нормою
встановлюється перелік
адміністративних справ щодо яких
обов'язково застосовується скорочене
провадження. Проте, частиною другою
цієї статті, передбачається можливість
розгляду в скороченому провадженні за
умови, що вимоги не стосуються прав,
свобод, інтересів та обов'язків третіх
осіб. Тобто, лише у випадку залучення до
участі у справі третіх осіб
адміністративна справа не може бути
розглянута в скороченому провадженні.

Крім того, зазначені у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративні
справи щодо яких застосовується
скорочене провадження, можуть бути
розглянуті не у скороченому
провадженні у випадку, передбаченому
частиною четвертою ст.183-2 цього Кодексу
з обов'язковим постановленням
відповідної ухвали.

При відкритті провадження в
адміністративних справах за позовними
вимогами, зазначеними у частині першій
ст.183-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суди першої
інстанції мають зазначати, що саме
скорочене провадження відкривається в
адміністративній справі, а постанови
суду першої інстанції за результатом
розгляду таких справ мають містити
виключно відомості, зазначені у
частині шостої цієї статті.

Тому, порушення судом першої інстанції
особливості провадження справи, а саме
розгляд її не у скороченому
провадженні, не є перешкодою для
апеляційного її розгляду в порядку
письмового провадження, в зв'язку з чим
і оскарження постанови суду першої
інстанції здійснюється в порядку,
передбаченому частинами
восьмою-десятою ст.183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
відповідно до постанови Тальнівського
районного суду Черкаської області від
17.10.2011 року по справі № 2-а-6849/11 р. позов
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі
Черкаської області було задоволено
частково, та відповідно визнано дії
управління Пенсійного фонду України і
Тальнівському районі Черкаської
області щодо відмови в перерахунку ним
розміру належних позивачу державної та
додаткової пенсії по інвалідності
протиправними п зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаська
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_2 основної та додаткової
пенсії по інвалідності з 14.01.2011 року
відповідно до ст.ст. 39; 49; 50; 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням фактично виплачених сум.

У відповіді Управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
від 01.06.2012 року за № 4919/03 вказано, що
відповідно до постанови Тальнівського
районного суду Черкаської області
справа №2-а-6849/11 р. від 17.10.2011 року по
пенсійній справі ОСОБА_2 проведено
перерахунок державної пенсії за період
з 14.01.2011 року по 13.02.2011 року. Сума доплати
на квітень 2012 року становить 6153,30 грн. В
подальшому пенсія виплачується згідно
чинного законодавства України та
документів пенсійних справ.

Згідно довідки управління Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
від 01.06.2012 року ОСОБА_2 знаходиться на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі і у
лютому 2011 році в останнє отримав
підвищену пенсію в розмірі 4093 грн.35 коп.

В позовній заяві позивач посилався на
те що відповідачем - управлінням
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі винесено рішення,
яким зменшено розмір пенсійних виплат.

Проте, відповідно до вищевказаного
листа управління Пенсійного фонду
України в Тальнівському районі від
01.06.2012 року №4919/03 будь - якого рішення по
зменшенню розміру пенсійних виплат ним
не приймалось, навпаки згідно
постанови Тальнівського районного
суду Черкаської області від 17.10.2011 року
в справі № 2-а-6849/11 р. відповідачем по
пенсійній справі позивача було
проведено перерахунок державної
пенсії з 14.01.2011 року, чим було повністю
виконано вказану вище постанову
Тальнівського районного суду.

Вважаючи, що нарахування пенсії з
лютого 2011 року здійснюється
відповідачем не у відповідності до
чинного законодавства, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» від 28 лютого 1991 року №
796-ХІІ, особами, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи є
учасники ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС громадяни, які
брали безпосередню участь у ліквідації
аварії та її наслідків.

В силу ст. 49 вищевказаного Закону,
пенсії особам, віднесеним до категорії
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:
державної пенсії, додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'я , яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону, пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення,
проводиться доплата до пенсії, яка
становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
зокрема інвалідам ІІ групи у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Згідно ст. 54 Закону від 28 лютого 1991 року
№ 796-ХІІ, в усіх випадках розміри пенсій
для інвалідів ІІ групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими
восьми мінімальних пенсій за віком.

Разом з тим, Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
державний бюджет України на 2011 рік» від
14 червня 2011 року № 3491-VI, який набув
чинності 19 червня 2011 року, прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4 такого змісту
«Установити, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

На виконання положень Закону України
від 14 червня 2011 року № 3491-VI «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
Кабінет Міністрів України прийняв
постанову від 06 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» (яка набрала
чинності з 23 липня 2011 року).

Рішенням Конституційного Суду України
№ 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року, визнано
таким, що відповідає Конституції
України (є конституційними), пункт 4
розділу VIІ «Прикінцеві положення»
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» від 23 грудня 2010 року
№ 2857- VI з наступними змінами.

Постановою Кабінету Міністрів України
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
від 23 листопада 2011 року № 1210, яка
набрала чинності з 01 січня 2012 року,
затверджено Порядок обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Також, Пунктом 3 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2012 рік», установлено, що у 2012
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що починаючи з
23 липня 2011 року правове регулювання
порядку нарахування та виплати пенсії
по інвалідності та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю,
передбачених Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» було
змінено.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_2
стосуються невиконання відповідачем
постанови Тальнівського районного
суду Черкаської області від 17.10.2011 року.

Колегія суддів вказує, що оскільки
особливості судового контролю за
виконанням судових рішень в
адміністративних справах передбачено
статтею 267 КАС України, позивачем під
час звернення до суду з вказаним
адміністративним позовом обрано
неналежний спосіб судового захисту
порушених прав.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість
позовних вимог ОСОБА_2 та відсутність
підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

При цьому, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин, апеляційні скарги
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
14 березня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.