Справа № 263/3214/14-а
Суддя: Міронова Г.М.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кулик С.В.
Суддя-доповідач - Міронова Г.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
справа №263/3214/14-а

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Міронової Г.М.,
суддів: Юрко І.В., Блохіна А.А., розглянув
в порядку письмового провадження
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області
на постанову Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
16 червня 2014 року у справі № 263/3214/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 04.04.2014 року до
суду з адміністративним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що з 12.07.2011
року їй призначена пенсія як
державному службовцю відповідно з
Законом України «Про державну службу».
Однак при обчисленні пенсії пенсійним
органом не було включено матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань, допомогу
на оздоровлення, премії та індексацію
грошового забезпечення. Позивач 11.09.2013
року звернулася до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії з
урахуванням сум матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань, допомоги на оздоровлення.
Рішенням від 17.09.2013 року пенсійний
орган відмовив у перерахунку пенсії.
Просив суд визнати неправомірними дії
пенсійного органу стосовно
нарахування пенсії без врахування
нарахованих та сплачених сум
індексації грошового забезпечення,
премії, матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, щомісячної
премії, премії до державних та
професійних свят та зобов'язати
провести перерахунок пенсії із
врахуванням вказаних сум.

Ухвалою Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 18 квітня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 за період з 12.07.2011 року по 03.10.2014
року залишено без розгляду. Вказана
ухвала набрала законної сили.

Постановою Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 16 червня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_2 задоволено.

Визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя
Донецької області щодо відмови в
проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, які
враховуються при обчисленні пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та з яких сплачено
страхові внески.

Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області
здійснити перерахунок та виплату
призначеної пенсії ОСОБА_2 з
урахуванням матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, які
враховуються при обчисленні пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та з яких сплачено
страхові внески, із розрахунку 80
відсотків від зазначених вище виплат з
04.10.2013 року з урахуванням фактично
виплачених сум.

Пенсійним органом на постанову
суду подано апеляційну скаргу, в якій
він просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог. В апеляційній скарзі апелянт
посилається на ст. 33 Закону України
«Про державну службу» та зазначає, що
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога та індексація заробітної
плати не є складовою частиною
заробітної плати, вказані виплати
носять одноразовий характер.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

За нормами пункту другого частини
першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, так як не прибула жодна з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Колегія суддів, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної
інстанції встановлено, що ОСОБА_2 з
12.07.2011 року перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Маріуполя
Донецької області як отримувач пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Позивач 11.09.2013 року звернулася до
відповідача з заявою про перерахунок
пенсії із заробітку згідно із Законом
України «Про державну службу» із
врахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та матеріальної
допомоги на вирішення
соціально-побутових питань відповідно
до довідки № 219 від 11.07.2011 року (а.с. 15).

Відповідно до вказаної довідки,
виданої на ім'я ОСОБА_2, за період з
01.07.2009 року по 30.06.2011 року про складові
заробітної плати (надбавки та премії за
останні 24 календарні місяці роботи
підряд перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та розшифровки графи
"інші виплати", до інших виплат входять:
матеріальна допомога на оздоровлення
та матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань - у розмірі
19843,41 грн. На всі виплати, які включені у
довідку, нараховано страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с. 19).

Пенсійний орган 17.09.2013 року надав
відповідь за № 259/Л-17-01-04, якою повідомив
позивача, що пенсійний орган не може
здійснити перерахунок її пенсії з
урахуванням виплаченої матеріальної
допомоги на оздоровлення і грошову
винагороду, оскільки відповідно до ст.
37 Закону України «Про державну службу»
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань не
включаються до заробітної плати
державного службовця при розрахунку
пенсії (а.с. 16).

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
пенсія позивача повинна обчислюватись
із заробітної плати, яку він фактично
отримував на день звільнення, в тому
числі з урахуванням сум матеріальної
допомоги на які нараховувались
страхові внески, з огляду на наступне.

Згідно ст. 37 Закону України «Про
державну службу» (далі Закон № 3723-XII в
редакції, що діяла до 01.05.2014 року),
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
суми їх заробітної плати, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст. 37-1 Закону № 3723 (в редакції, що
діяла до 01.05.2014 року) у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
з набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року № 108/95ВР
"Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до статті 33
Закону України «Про державну службу»
(в редакції, що діяла до 01.05.2014 року)
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 31
травня 2000 р. № 865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг
або кваліфікаційні класи, класний чин
або спеціальні звання, вислугу років
під час призначення пенсії у порядку
та на умовах, передбачених Законом
України "Про державну службу" (в
редакції, що діяла до 01.05.2014 року),
враховуються в розмірах, установлених
на день призначення пенсії.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» в структуру заробітної
плати входить додаткова заробітна
плата, а це винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи
та винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Також згідно цього Закону до
заробітної плати відносяться інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати. До них належать виплати у
формі винагород за підсумками роботи
за рік, премії за спеціальними
системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі Закон № 1058-IV)
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема, до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Така ж правова позиція викладена
в постановах Верховного Суду України
від 28.05.2013 року, 04.03.2014 року, де у справі
за аналогічним позовом вирішено, що
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

За приписами ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України є обов'язковими як для судів
усіх ланок, так і для підприємств,
організацій, установ.

Перевага надається спеціальним нормам,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії (стаття 41 Закону
України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення»), а не
законам України від 16 грудня 1993 року №
3723-XII «Про державну службу» та від 24
березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату
праці», які щодо спірних відносин є
загальними.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги апелянта не
спростовують правильність висновків,
зроблених судом першої інстанції, а
тому судом першої інстанції спір по
суті вирішений правильно і підстави
для скасування або зміни судового
рішення відсутні.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області у
справі № 263/3214/14-а - залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
16 червня 2014 року у справі № 263/3214/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Маріуполя Донецької області
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання нею законної сили.

Колегія суддів
Г.М. Міронова

І.В. Юрко

А.А. Блохін