Справа № 813/3901/14
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2014 року м.
Львів № 813/3901/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Сподарик Н.І., за участі секретаря
судового засідання Думич Х.М.,
представник позивача Янчака П.О.,
представника відповідача Міклюш Т.Р.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом приватного підприємства
«Софіябудінвест» до Золочівської ОДПІ
ГУ Міндоходів у Львівській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява приватного підприємства
«Софіябудінвест» до Золочівської
об'єднаної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що всі операції позивача з
контрагентами ТзОВ «Агросільпостач»,
ТзОВ «Львів Буд», Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 спричинили
настання реальних наслідків,
підтвердженні належним чином
оформленими первинними документами, що
не заперечується відповідачем, а
висновки відповідача стосовно
нікчемності правочинів з
контрагентамим базуються на
припущеннях та не підтверджені
належними доказами. Зокрема, зазначив,
що висновки органу державної
податкової служби, викладені в акті
перевірки № 1/22/32940187 від 28.01.2014 року,
щодо заниження податку на прибуток на
суму 186 481 грн., в тому числі по
звітних періодах за 2010 рік на суму 50
952, за перше півріччя 2012 року на суму 11
084 грн., за III квартали 2012 року на суму 11
084 грн., за 2012 рік на суму 135 529 грн. та
завищення від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток за
II-IVквартали 2011 року на суму 211 129 грн.,
заниження податку на додану вартість
на суму 193 172, 91 грн та заниження суми
податку на додану вартість на 8 333
грн. не відповідають фактичним
обставинам справи, оскільки підставами
таких висновків є наявність
інформації щодо порушення
кримінальних справ відносно
керівників ТзОВ «Агросільпостач»
ОСОБА_4 за ст.205 ч.2 та ст.212 КК України,
Акт Сколівського відділення
Стрийської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Львівській області № 20/17-00/НОМЕР_2 від
29.08.2013 року «Про результати
документальної невиїзної перевірки
ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість при здійсненні
господарських відносин з ПП «Один Два
Три» код ЄДПРОУ 34029127, від 12.06.2013р., акти
ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
підтвердження господарських відносин
період з 01.08.11р. по 24.11.11р., ТОВ «БК
період з 01.03.11р. по 31.12.11р. ТОВ
01.08.10 р. по 31.03.13р., ТОВ «Гарант-Буд-
01.10.11 по 30.04.12р., з ТОВ «Нові технології»
31.07.2012р. та щодо правомірності
формування податкового зобов'язання та
податкового кредиту по декларації з
ПДВ за лютий 2013 року», № 75/22-40/37162593 від
26.09.2013р. «Про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Львів Буд» (код
господарських відносин з ТОВ
«Будівельна компанія «Адена» код
2012 року»; № 6/22-40/37162593 від 21.01.2014р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «Будівельна компанія «Адена» код
січень, лютий, березень 2013 року; ТОВ
року та щодо правомірності формування
податкового зобов'язання та
податкового кредиту по декларації з
ПДВ за вересень, жовтень 2012 року,
січень, лютий, березень 2013 року.
Позивач вважає таку позицію
недопустимою, оскільки зустрічні
звірки відповідно до ст.73 Податкового
кодексу України (далі -ПК України) не є
перевірками і проводяться в порядку
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Отже є заходом
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби. На
переконання позивача, податковий орган
не надав належної правової оцінки його
правовідносинам з названими
підприємствами, не дослідив первинних
документів за наслідками
господарської діяльності і дійшов до
нічим не обґрунтованих висновків про
заниження податку на прибуток на суму
186 481 грн., заниження податку на
додану вартість на суму 193 172,91 грн.,
завищення від'ємного значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток за
II-IV квартали 2011 року на суму 211 129 грн.
та заниження суми податку на додану
вартість на суму 8 333 грн. На
підтвердження реальності
господарських операцій з
контрагентами ТзОВ «Агросільпостач»,
ТзОВ «Львів Буд», Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 представник
позивача надав усі первинні документи,
копії яких долучено до матеріалів
справи. Відтак, вважає оскаржувані
податковові повідомлення-рішення від
що підлягають до скасування.
Представник позивача у судовому
засіданні адміністративний позов
підтримав, просив його задовольнити у
Позиція відповідача викладена у
запереченні від 10.06.2014, де вказано, що
під час проведення перевірки ПП
«Софіябудінвест» встановлено
встановлено заниження податку на
прибуток всього на суму 186481,0 грн., в
тому числі по звітних періодах: за 2010
135529,0 грн. та завищення від'ємного
значення об'єкту оподаткування
податком на прибуток за II - ІУ квартали
2011 року на суму 211129 грн.; встановлено
заниження з податку на додану вартість
всього на суму 193172,91 грн., в тому числі
по звітних періодах: за жовтень 2010 року
у сумі 1315,24 грн., за листопад 2010 року у
січень 2012 року у сумі 1917,0 грн., за лютий
Відповідач звертає увагу, що у позивача
відсутні усі необхідні первинні
документи на підтвердження здійснення
господарських операції із
контрагентами позивача з ТзОВ
«Агросільпостач», ТзОВ «Львів Буд»,
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3,
зокрема вказує, що поставка товару від
постачальників здійснюється
автотранспортом, відтак у
відповідності до Правил перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затвердженими наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997р. №363 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998р.
за № 128/2568 основними документами на
перевезення вантажів є товарно-
транспортна накладна та дорожні листи
вантажного автомобіля, без яких
перевезення вантажів не допускається.
Відповідачем вказується про
відсутність на момент складення акту
перевірки сертифікатів відповідності
на поставлені ТМЦ, а також згідно
реєстраційної інформації по платнику
податків, витягнутої із системи
Автоматизованого співставлення на
рівні ДПА України, по ТзОВ
«Агросільпостач» стан платника 8 «до
СДР внесено запис про відсутність за
Представник відповідача проти позову
заперечив, надав пояснення, аналогічні
викладеним у запереченні на позов,
просив у задоволенні позовних вимог
Дослідивши надані суду докази в межах
заявлених вимог, суд встановив
наступні факти та відповідні їм
Приватне підприємств «ТзОВ
«Софіябудінвест» зареєстровано 22.12.2004
року розпорядженням голови
Перемишлянської районної державної
адміністрації згідно свідоцтва про
державну реєстрацію від 22.12.2004 р. №
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України №
571535 від 26.07.2012 року. Позивача взято на
облік в органах ДПС 24.01.2005 року за № 210,
У період з 27.12.2013 року по 22.01.2014 року
Перемишлянським відділенням
Золочівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області проведено планову виїзну
документальну перевірку приватного
підприємства «Софіябудінвест» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.10.2010 року по
31.12.2012 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 по
Перевіркою встановлено порушення:
- п.44.1 ст.44, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4,
138.8 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-УІ із
змінами і доповненнями, наказу ДПС
України від 05.07.2012 року № 575 «Про
затвердження Узагальнюючої податкової
консультації щодо врахування
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток»,
пп.5.2.1 п.5.2, п.5.1, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 із змінами
та доповненнями), в результаті чого
встановлено заниження податку на
прибуток всього на суму 186481,0 грн., в
тому числі по звітних періодах: за 2010
135529,0 грн. та завищення від'ємного
значення об'єкту оподаткування
податком на прибуток за II - ІУ квартали
2011 року на суму 211129 грн.;
- пп.14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 198.1, п.198.2, п.198.3,
п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-УІ
із внесеними змінами і доповненнями,
пп.7.4.1, пп.7.4.4 п.7.4, пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" від 03.04.1997 року № 168/97-ВР із
змінами і доповненнями, наказу ДПА
України № 266 від 18.04.2008 року, в
результаті чого встановлено заниження
з податку на додану вартість всього на
суму 193172,91 грн., в тому числі по звітних
періодах: за жовтень 2010 року у сумі 1315,24
грн., за січень 2011 року у сумі 3950,33 грн.,
січень 2012 року у сумі 1917,0 грн., за лютий
Приймаючи рішення суд виходив з
Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з п. п. 14.1.179. п. 14.1. ст. 14
Податкового кодексу України податкове
зобов'язання для цілей розділу V цього
Кодексу - загальна сума податку на
додану вартість, одержана (нарахована)
платником податку в звітному
(податковому) періоді.
Відповідно до п. п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 14 ПК
України податковий кредит - сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Згідно з п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.
Згідно з п. п. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках.
Згідно з п. 57.3. ст. 57 ПК України у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.
Згідно з п. 185.1. ст. 185 ПК України об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з постачання товарів, місце
постачання яких розташоване на митній
території України, відповідно до
статті 186 цього Кодексу, у тому числі
операції з передачі права власності на
об'єкти застави позичальнику
(кредитору), на товари, що передаються
на умовах товарного кредиту, а також з
передачі об'єкта фінансового лізингу в
лізингоотримувачу/орендарю.
Згідно з п. 188.1. ст. 188 ПК України база
оподаткування операцій з постачання
товарів/послуг визначається виходячи з
їх договірної (контрактної) вартості,
але не нижче звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу, з
урахуванням загальнодержавних
податків та зборів (крім податку на
додану вартість та акцизного податку
на спирт етиловий, що використовується
виробниками - суб'єктами
господарювання для виробництва
лікарських засобів, у тому числі
компонентів крові і вироблених з них
препаратів, крім лікарських засобів у
вигляді бальзамів та еліксирів, і збору
на обов'язкове державне пенсійне
страхування на послуги стільникового
Згідно з п. 198.1. ст. 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.
Згідно з п. 198.2. ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Згідно з п. 198.3. ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з:
- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Згідно з п. 198.4. ст. 198 ПК України якщо
платник податку придбає (виготовляє)
товари/послуги та необоротні активи,
які призначаються для їх використання
в операціях, що не є об'єктом
оподаткування або звільняються від
оподаткування, то суми податку,
сплачені (нараховані) у зв'язку з таким
придбанням (виготовленням), не
відносяться до податкового кредиту
зазначеного платника.
Згідно з п. 198.6. ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
У разі, коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби, суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
Податкова накладна, згідно з п. 201.6. ст.
206 ПК України, є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.7. та п.201.10 ст. 201 ПК
України податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Беручи до уваги наведені вище норми
закону, необхідною умовою для
віднесення платником ПДВ до
податкового кредиту звітного періоду
сум ПДВ, включених в ціну придбаних
товарів (послуг), є факт придбання таких
товарів (послуг) з метою їх
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності такої особи - платника.
Закон не ставить у залежність
необхідність попередньої сплати ПДВ до
бюджету кінцевим споживачем чи
первісним постачальником як умову для
формування податкового кредиту
платника податку. Аналіз господарської
діяльності платника податку повинен
здійснюватися на підставі даних його
податкового, бухгалтерського обліку та
відповідності їх дійсному
економічному змісту операцій.
Пунктом 1.7 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість»
визначено, що податковий кредит - це
сума, на яку платник податку має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
Згідно з пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 81
цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 цього
Закону датою виникнення права
платника податку на
податковий кредит вважається дата
здійснення першої з подій: або дата
списання коштів з банківського
рахунку платника податку в оплату
товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі
розрахунків з використанням
кредитних дебетових карток або
комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної,
що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
Згідно з пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» не підлягають включенню
до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).
Вищий адміністративний суд України в
листі №1112/11/13-10 від 20.07.2010 року.
«Проблемні питання застосування
законодавства у справах за участю
органів державної податкової служби»
роз'яснив, що не є підставою для відмови
у праві на податковий кредит з податку
на додану вартість порушення
податкової дисципліни, вчинені
контрагентом платника податку. З
огляду на це, і відповідно до статті 61
Конституції України, виконання одним
платником податків своїх зобов'язань
перед бюджетом не ставиться у
залежність від виконання зазначених
зобов'язань будь-яким іншим платником
На підтвердження правомірності
формування податкового кредиту та
дотримання вимог ст. 198 Податкового
кодексу України по взаємовідносинах із
ТзОВ «Агросільпостач», ТзОВ «Львів
Буд», Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_3 позивачем надано копії
- Договір № 04/10 купівлі-продажу
будівельних матеріалів від 04.10.2010 р.
укладений між ТзОВ «Агросільпостач»
та ПП «Софіябудінвест»;
- Специфікація до Договру № 04/10
купівлі-продажу будівельних
матеріалів від 04.10.2010 р.;
- Додаткова угода №1 до Договру №
04/10 купівлі-продажу будівельних
матеріалів від 04.10.2010 р.;
- Акт прийому-передачі векселів
від 09.02.2011 року;
- Простий вексель № АА 0532950;
- Видаткова накладна № 4101 від 04
- Податкова накладна № 4101 від 04
- Договір підряду № 02/06/10 від 02
червня 2010 р. на виконання робіт з
мурування зовнішніх стін та
перегородок у житловому будинку по
АДРЕСА_2 укладений між ПП
«Софіябудінвест» та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 ;
- Свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
- Ліцензія Серія НОМЕР_3 від 27.03.2007
року фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
для здійснення будівельної діяльності;
- Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт форми КБ-3 від 30
листопада 2010 року, акт приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2010 року, акт
приймання-передачі газоблоків для
виконання будівельних робіт на об?єкті
по АДРЕСА_2 від 21.10.2010 р., договірна ціна
на мурування зовнішніх стін в будинку
по АДРЕСА_2 погоджена ПП
«Софіябудінвест» (Замовник) та ФО-П
ОСОБА_3 (Підрядник), зведений
кошторисний розрахунок вартості
будівництва на мурування зовнішніх
стін та перегородок в будинку по
АДРЕСА_2, підсумкові вартісні
параметри, розрахунки № 1-4 прямі
витрати і загальновиробничі витрати :
будівельні роботи/ монтажні роботи,
пояснювальна записка на мурування
зовнішніх стін та перегородок в
будинку по АДРЕСА_2, загальновиробничі
витрати по муруванню зовнішніх стін та
перегородок в будинку по АДРЕСА_2,
об'єктний кошторис № 2-1 на мурування
зовнішніх стін та перегородок в
будинку по АДРЕСА_2, відомість
трудомісткості та заробітної плати,
локальний кошторис № 2-2-1 на мурування
зовнішніх стін та перегородок в
будинку по АДРЕСА_2, підсумкова
відомість ресурсів до локального
кошторису № 2-2-1 на мурування зовнішніх
стін та перегородок в будинку по
АДРЕСА_2, розрахунок
загальновиробничих витрат до
локального кошторис № 2-2-1 на мурування
зовнішніх стін та перегородок в
будинку по АДРЕСА_2, дефектний акт на
мурування зовнішніх стін та
перегородок в будинку по АДРЕСА_2;
- Податкова декларація з ПДВ за
серпень 2011 року, податкова декларація з
ПДВ за вересень 2011 року, податкова
декларація з ПДВ за жовтень 2011 року,
податкова декларація з ПДВ за листопад
2011 року, податкова декларація з ПДВ за
- Податкова накладна №0706 від 07.06.2010
р., податкова накладна №707 від 14.07.2010 р.;
- Виписки по рахункам ПП
«Софіябудінвест» від 07.06.2010 р. та 14.07.2010
- Договір підряду № 1904 від 19 квітня
2011 року по зовнішньому і внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2 укладеного між ПП
«Софіябудінвест» та ТзОВ «Львів Буд»
на 6 стор., свідоцтво про державну
реєстрацію ТзОВ «Львів Буд»;
- Ліцензія Серія НОМЕР_4 від 04
жовтня 2010 року на ведення
господарської діяльності пов?язаної із
створенням об?єктів архітектури;
Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт форми КБ-3 від 31
грудня 2011 року на 1 стор., акт приймання
виконаних будівельних робіт від 31
грудня 2011 року за грудень 2011 року на 5
стор., довідка про вартість виконаних
будівельних робіт форми КБ-3 від 30
листопада 2011 року, акт приймання
виконаних будівельних робіт за
листопад 2011 року від 30 листопада 2011
року на 12 стор., довідка про вартість
виконаних будівельних робіт форми КБ-3
від 30 вересня 2011 року, акт приймання
виконаних будівельних робіт за
вересень 2011 року від 30 вересня 2011 року,
акт приймання-передачі для будівельних
матеріалів на об?єкті по АДРЕСА_2 на 1
стор., виписки по рахункам ПП
«Софіябудінвест» від 17.08.2011 р., 08.09.2010 р.,
03.10.2011 р., 17.10.2011 р., 20.10.2011 р.,03.11.2011 р.,17.11.2011
р., 06.12.2011 р., 28.12.2011 р.;
- Договірна ціна на Роботи по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2 погоджена ПП «Софіябудінвест»
(Замовник) та ТзОВ «Львів Буд»
(Підрядник), зведений кошторисний
розрахунок вартості будівництва на по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2 у м. Львові;
пояснювальна записка по зовнішньому та
внутрішньому оздобленню житлового
будинку по АДРЕСА_2, підсумкові
вартісні параметри по зовнішньому та
внутрішньому оздобленню житлового
будинку по АДРЕСА_2, Розрахунки № 1-4
прямі витрати і загальновиробничі
витрати: будівельні роботи/монтажні
роботи, об'єктний кошторис № 2-1 по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2, відомість трудомісткості та
заробітної плати до об'єктного
кошторису № 2-1, загальновиробничі
витрати, об'єктний кошторис № 2-1-1 по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2, Підсумкова відомість ресурсів
до локального коштористу № 2-1-1,
Розрахунок загальновиробничих витрат
до локального кошторис № 2-2-1 по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2, дефектний акт, локальний
кошторис № 2-1-2 по зовнішньому та
внутрішньому оздобленню житлового
будинку по АДРЕСА_2 у м. Львові,
підсумкова відомість ресурсів до
локального кошторису № 2-1-2 по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2, розрахунок
загальновиробничих витрат до
локального кошторису № 2-1-2 по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2, локальний кошторис № 2-1-3 по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2, підсумкова відомість ресурсів
до локального кошторису № 2-1-3 по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2, розрахунок
загальновиробничих витрат до
локального кошторису № 2-1-3 по
зовнішньому та внутрішньому
оздобленню житлового будинку по
АДРЕСА_2, дефектний акт по зовнішньому
та внутрішньому оздобленню житлового
будинку по АДРЕСА_2;
- реєстр отриманих та виданих
податкових накладних ПП
- податкова накладна №66 від 28.12.2011
р., податкова накладна №60 від 06.12.2011 р.,
податкова накладна №42 від 20.10.2011 р.,
податкова накладна №49 від 03.11.2011 р.,
податкова накладна №52 від 17.11.2011 р.,
реєстр отриманих та виданих податкових
накладних ПП «Софіябудінвест» за
жовтень 2011 р.,податкова накладна №41 від
17.10.2011 р., податкова накладна №38 від
03.10.2011 р., реєстр отриманих та виданих
податкових накладних ПП
«Софіябудінвест» за вересень 2011 р.,
податкова накладна №31 від 08.09.2011 р.,
реєстр отриманих та виданих податкових
накладних ПП «Софіябудінвест» за
серпень 2011 р., податкова накладна №26
- Витяг з єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців серії АЖ № 909659 від
07.06.2012 р. ТзОВ «Львів Буд», Витяг з
єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
серії АЖ № 761996 від 25.06.2014 року ФО-П
Вищий адміністративний суд України в
листі №1112/11/13-10 від 20.07.2010 року.
«Проблемні питання застосування
законодавства у справах за участю
органів державної податкової служби»
роз'яснив, що не є підставою для відмови
у праві на податковий кредит з податку
на додану вартість порушення
податкової дисципліни, вчинені
контрагентом платника податку. З
огляду на це, і відповідно до статті 61
Конституції України, виконання одним
платником податків своїх зобов'язань
перед бюджетом не ставиться у
залежність від виконання зазначених
зобов'язань будь-яким іншим платником
Як вбачається з істотних умов Договору
№ 04/10 купівлі-продажу будівельних
матеріалів від 04.10.2010 р., а саме пункту 1.3
Розділу 1 договору погодженні ціни,
кількість та асортимент будівельних
матеріалів, що є предметом даного
Договору купівлі продажу
відображаються у накладних, які є
доказом факту відвантаження
будівельних матеріалів. Пунктом 2.2.
Розділу 2 договору заначено, що
передача будівельних матеріалів
оформляється накладними. Доставка
будівельних матеріалів здійснюється
за рахунок Продавця. Згідно Розділу 3
Договору, розрахунки за відвантажені
будівельні матеріали здійснюються
шляхом перерахування коштів на
розрахунковий рахунок Продавця до
31.12.2011 року. За погодженням між
сторонами допускаються інші форми
розрахунків, не забороненні чинним
законодавством, в т.ч. вексельні
Видаткова накладна є основним
документом який підтверджує факт
приймання-передачі поставленої партії
товару продавця покупцеві. Згідно
даного договору відповідальність за
поставку товару несе продавець.
Як зазначалось вище позивачем надано
всі видаткові накладні належним чином
Судом встановлено, що основними
доводами відповідача про вказані
порушення, є відсутність належним
чином оформлених товаро-транспортних
накладних, які б свідчили про
транспортування отриманих
товарно-матеріальних цінностей (далі-
ТМЦ) від контрагента з посиланням на
наказ Мінтрансу/Мінстатистики № 488/346
від 29.12.1995 року «Про затвердження
типових форм первинного обліку роботи
вантажного автомобіля», наказ
Мінтрансу № 363 від 14.10.1997 року «Правила
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні», якими
передбачається обов'язкове
використання товарно-транспортної
накладної під час приймання - передачі
Суд виходить з того, що згідно з
вказаними вище нормативно-правовими
товаро-транспортної накладної є
обов'язкове тільки у випадку, якщо мало
місце надання транспортних послуг,
тобто за умови участі у господарських
відносинах між постачальником та
покупцем третьої особи - перевізника.
Так, відповідно до ч. 1 преамбули
вищезгаданих правил - Правила
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні визначають
права, обов'язки і відповідальність
власників автомобільного транспорту -
перевізників та вантажовідправників і
вантажоодержувачів - замовників.
Відповідно до розділу 1 Правил:
Перевізник - особа, яка надає послуги з
перевезення вантажу автомобільним
транспортом загального користування.
Згідно п.11 Правил, що передбачає
порядок оформлення документів на
перевезення також встановлено, що у
процесі оформлення товарно -
транспортної накладної беруть участь
представники трьох осіб -
вантажовідправника, вантажоодержувача
З огляду на це, суд дійшов
висновку, що у випадку використання у
поставках товару власного транспорту
постачальника оформлення товарно -
транспортної накладної не може бути
здійснене, оскільки відсутній один з
учасників відносин - перевізник.
Судом встановлено, що відповідачем не
доведено відсутності можливості
проведення позивачем з його
контрагентом господарських операцій з
поставки товарів із залученим власного
транспорту постачальника. Крім того,
право оформлення товарно-транспортної
накладної відповідно до вказаних
правил надане вантажовідправнику, яким
позивач у господарських відносинах не
Твердження відповідача про
обовязковість товарно-транспортних
накладних у даних правовідносина судом
до увагине береться.
Стосовно твердження відповідача про
те, що діяльність контрагентів
позивача - ТзОВ «Агросільпостач», ТзОВ
«Львів Буд» та ФОП ОСОБА_3 спрямована на
здійснення операцій, пов'язаних з
отриманням податкової вигоди і
відповідно це призводить до висновку
про те, що взаємовідносини позивача та
контрагента не спричинили реального
настання правових наслідків, суд
У п. 6 розділу І Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства затверджено нта
аказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 р. № 984
передбачено, що у висновку акта
документальної перевірки зазначається
опис виявлених перевіркою порушень
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень. Відповідно
до п. 6 розділу ІІ цього Порядку факти
виявлених порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, викладаються в акті
документальної перевірки чітко,
об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
Згідно до ст.83 Податкового
кодексу України для посадових осіб
органів державної податкової служби
під час проведення перевірок
підставами для висновків є: документи,
визначені цим Кодексом; податкова
інформація;. експертні висновки; судові
рішення; інші матеріали, отримані в
порядку та у спосіб, передбачені цим
Кодексом або іншими законами, контроль
за дотриманням яких покладений на
органи державної податкової служби.

Отже припущення відповідача про
відсутність контрагентів позивача за
податковою адресою є безпідставним,
оскільки доказом такої відсутності
може слугувати запис у Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців про
відсутність юридичної особи за
місцезнаходженням. Проте, як
вбачається із Витягу про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців серії АЖ № 909659 від
07.06.2012 р. ТзОВ «Львів Буд» знаходиться
за адресою: м. Львів, вул. Зелена,11А кв. 8
(зміни місцезнаходження не
відбувалося).Отже, на момент здійснення
господарських операцій Позивача з ТзОВ
«Львів Буд», запис у Єдиному державному
реєстрі про відсутність останнього за
місцезнаходженням не містився.

Посилання відповідача в акті перевірки
№ 1/22/32940187 від 28.01.2014 року на
безтоварність операцій ПП
«Софіябудінвест» з контрагентом ФО-П
ОСОБА_3 взято фактично з акта
Сколівського відділення Стрийської
ОДПІ ГУ Міндоходів у Львівській
області «Про результати
документальної невиїзної перевірки
ФОП ОСОБА_3 з питань своєчасності,
достовірності повноти нарахування та
сплати податку на додану вартість при
здійсненні господарських відносин з ПП
«Один Два Три» за період з 01.06.2010 року по
31.07.2010 року, з 01.10. 2010 року по 31.10.2010 року»
без врахування обставин його
складання. Відповідачем, згідно
поданих заперечень вказується про
безтоварність операцій, що не мали
реального товарного характеру і
фактично не відбувались по ланцюгу
постачання: ПП «Один Два Три» - ПП
ОСОБА_3 - ПП «Софіябудінвест», проте
данний висновок не може братися до
уваги виходячи з наступного.
Відповідачем не взято до уваги факту,
що роботи, які виконувалися ФО-П ОСОБА_3,
згідно договору підряду № 02/06/10 від 02
червня 2010 р. з мурування зовнішніх стін
та перегородок у житловому будинку по
АДРЕСА_2, здійснювалися з матеріалів
наданих замовником, які постачалися
контрагентами замовника, зокрема
згідно договору купівлі-продажу №11/10
від 11 жовтня 2010 року з додатком,
укладений між ТзОВ «Комерційний центр
«ЗЕВС» (Продавець) та
ПП«Софіябудінвест» (Покупець) згідно
якого, Продавець передав у власність
Покупцю, за власний рахунок,
газобетоннні блоки Ytong торгової марки
Xella у кількості 571 (п?ятсот сімдесят
один) метр кубічний за адресою: АДРЕСА_2;

Судом також не враховуються
висновки акту перевірки позивача щодо
порушення ним вимог податкового
законодавства та нікчемності
укладених правочинів з посиланням на
акт Сколівського відділення
Стрийської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Львівській області № 20/17-00/НОМЕР_2 від
29.08.2013 року «Про результати
документальної невиїзної перевірки
ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість при здійсненні
господарських відносин з ПП «Один Два
Три» код ЄДПРОУ 34029127 від 12.06.2013р., акти
ДПІ у Личаківському районі м. Львова ГУ
Міндоходів у Львівській області «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«Львів Буд» щодо
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «БТК «Євробуд» за
період з 01.08.11р. - 24.11.11р., ТОВ «БК
«Київбудмонтаж» за
період з 01.03.11р. - 31.12.11р., ТОВ «БКАРТГРУП»
за період з 01.08.10р. -
31.03.13р., ТОВ «Гарант-Буд- Сервіс» за період з 01.10.11р. - 30.04.12р., з
ТОВ «Нові технології»
за період з 01.05.2012р. по 31.07.2012р. та щодо
правомірності формування податкового
зобов'язання та податкового кредиту по
декларації з ПДВ за лютий 2013 року; №
75/22-40/37162593 від 26.09.2013р. «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ТОВ «Львів Буд» , щодо підтвердження
господарських відносин з ТОВ
«Будівельна компанія «Адена» за період листопад-грудень
2012 року; № 6/22-40/37162593 від 21.01.2014р. «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«Львів Буд» , щодо
підтвердження господарських відносин
з ТОВ «Будівельна компанія «Адена» за період: жовтень 2012 року,
січень, лютий, березень 2013 року; ТОВ
«А-Знак» за вересень 2012
року та щодо правомірності формування
податкового зобов'язання та
податкового кредиту по декларації з
ПДВ за вересень, жовтень 2012 року,
січень, лютий, березень 2013 року,
оскільки згідно з пунктом 3 розділу І
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
Наказом ДПА України від 22.12.2010 року № 984,
акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Висновки податкового органу
прямо суперечать не лише нормам
Податкового кодексу України, а й
практиці Європейського Суду з прав
людини, яка відповідно до вимог ст.17
Закону України «Про виконання рішень
та застосування практики
Європейського суду з прав людини»
застосовується національними судами
як джерело права. Так, Європейський Суд
у рішенні від 22 січня 2009 року у справі
«БУЛВЕС АД проти Болгарії» (заява №
3991/03) зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати податок на додану вартість
другий раз, а також сплачувати пеню. На
думку суду, такі вимоги стали надмірним
тягарем для платника податку, що
порушило справедливий баланс, який
повинен підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Складення акту перевірки є
службовою діяльністю посадової особи
чи посадових осіб на виконання своїх
посадових обов'язків із збирання
доказової інформації стосовно об'єкта
перевірки. Посадова особа чи посадові
особи відповідача при складанні акта
перевірки, викладає чи
викладають свою суб'єктивну оцінку
результатів перевірки платника
податків. Вказані акти перевірок
контрагентів позивача не створюють
будь-яких правових наслідків у вигляді
виникнення, зміни чи припинення прав чи
обов'язків позивача, оскільки
обставини зазначені у вказаних актах
перевірок контрагентів позивача мають
бути встановлені за результатами
перевірки саме позивача, а в акті мають
бути викладені всі суттєві обставини
фінансово-господарської діяльності
позивача, як платника податків, які
мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Згідно до ст.83 Податкового кодексу
України для посадових осіб органів
державної податкової служби під час
проведення перевірок підставами для
висновків є: документи, визначені цим
Кодексом; податкова інформація;.
експертні висновки; судові рішення;
інші матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби.

Крім того, в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
19.11.2012 року № К/9991/49378/12
викладена позиція щодо зустрічної
звірки, яка є заходом
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби, в той час,
як функція податкового органу щодо
контролю за дотриманням податкового та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
реалізується останніми шляхом
проведення перевірок у випадках та в
порядку, встановленому Податковим
кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих
у постанові Пленуму Верховного Суду
України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними», щоб вважати правочин
нікчемним необхідні виключно законом
передбачені для цього підстави, але й
встановлення цього факту не входить до
компетенції органу ДПС.

Суд не погоджується із твердження
відповідача про завищення позивачем
витрат на придбання товарів (робіт і
послуг) по коду рядка 04.1 Декларації за IV
квартал 2010 року по розрахунках із ТзОВ
«Агросільпостач» та ФО-П ОСОБА_3 у сумі
414 938 грн., що у свою чергу, вплинуло на
зивищення від'ємного значення об'єкта
оподаткування по коду рядків 08 та 11
Декларації з податку з податку на
прибуток підприємства за 2010 рік у сумі
211 129 грн., по коду рядків 08 Податкової
декларації за I квартал 2011 року у сумі
211 129 грн., а також на зниження
позитивного об'єкту оподаткування за
2010 рік у сумі 203 809 грн., оскільки
позивачем повністю доведена
реальність проведених розрахункових
операцій з контрагентами ТзОВ
«Агросільпостач» та ФО-П ОСОБА_3

Відповідно до п. 5.1 ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (Далі - Закон) валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Підпунктом 5.2.7 п. 5.2 ст. 5 Закону
передбачено, що до складу валових
витрат включаються, зокрема, суми
витрат, не враховані у минулих
податкових періодах у зв'язку з
допущенням помилок та виявлених у
звітному податковому періоді у
розрахунку податкового зобов'язання.

Якщо об'єкт оподаткування платника
податку з числа резидентів за
результатами податкового року має
від'ємне значення об'єкта
оподаткування (з урахуванням суми
амортизаційних відрахувань), сума
такого від'ємного значення підлягає
включенню до складу валових витрат
першого календарного кварталу
наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
від'ємного значення об'єкта
оподаткування попереднього року у
складі валових витрат таких податкових
періодів наростаючим підсумком до
повного погашення такого від'ємного
значення (п. 6.1 ст. 6 Закону).

У 2010 році викладені положення діяли з
урахуванням особливостей,
встановлених п. 22.4 ст. 22 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», відповідно до якого у 2010
році у складі валових витрат платника
податку враховується 20 відсотків суми
від'ємного значення об'єкта
оподаткування з податку на прибуток,
яке утворилося станом на 01 січня 2010
року. У 2011 році сума від'ємного
значення, яка відповідно до абзацу 1
цього пункту не була врахована у складі
валових витрат, та від'ємне значення
об'єкта оподаткування, яке виникло у 2010
році, підлягають включенню до складу
валових витрат у порядку,
встановленому ст. 6 цього Закону, без
обмежень, встановлених цим пунктом.

З 01 квітня 2011 року набрав чинності
розділ ІІІ ПК України, яким
врегульовано питання оподаткування
податком на прибуток підприємств (п. 1
розділу ХІХ Прикінцевих положень ПК
України).

Згідно з п. 1 підрозділу 4 розділу ХХ
Перехідних положень ПК України розділ
III цього Кодексу застосовується під
час розрахунків з бюджетом починаючи з
доходів і витрат, що отримані і
проведені з 01 квітня 2011 року, якщо інше
не встановлено цим підрозділом.

Тобто, розрахунок об'єкта
оподаткування І кварталу 2011 року
повинен здійснюватись відповідно до п.
6.1 ст. 6 та п. 22.4 ст. 22 Закону,
якими прямо передбачалось включення до
валових витрат І кварталу 2011 року
від'ємного значення об'єкта
оподаткування, яке виникло у 2010 році
без обмежень.

Відповідно до п. 150.1 ст. 150 ПК України
якщо результатом розрахунку об'єкта
оподаткування платника податку з числа
резидентів за підсумками податкового
року є від'ємне значення, то сума такого
від'ємного значення підлягає включенню
до витрат першого календарного
кварталу наступного податкового року.
Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками півріччя, трьох кварталів
та року здійснюється з урахуванням
зазначеного від'ємного значення
попереднього року у складі витрат
таких податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

Відповідно до п. 3 підрозділу 4 розділу
ХХ Перехідних положень ПК України, п.
150.1 ст. 150 цього Кодексу
застосовується у 2011 році з урахуванням
такого: якщо результатом розрахунку
об'єкта оподаткування платника податку
з числа резидентів за підсумками І
кварталу 2011 року є від'ємне значення, то
сума такого від'ємного значення
підлягає включенню до витрат ІІ
календарного кварталу 2011 року.

Розрахунок об'єкта оподаткування за
наслідками ІІ, ІІ і ІІІ кварталів, ІІ-IV
кварталів 2011 року здійснюється з
урахуванням від'ємного значення,
отриманого платником податку за І
квартал 2011 року, у складі витрат таких
податкових періодів наростаючим
підсумком до повного погашення такого
від'ємного значення.

З огляду на наведене вище,
аргументи, якими відповідач доводить
відсутність реального виконання
господарських операцій, та й сам
висновок про нікчемність правочинів, є
безпідставними і не доводять
правомірності висновків податкового
органу про заниження суми податку на
додану вартість та заниження податку
на прибуток.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Зважаючи на викладене вище податкові
повідомлення-рішення від 04.02.2014р.
№, від 04.02.2014р. № , від 24.04.2014р.
№ Золочівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області не відповідають
критеріям, визначеним ч. 3 ст. 2 КАС
України, оскільки прийняті
необґрунтовано, без урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії). В той
же час позивач довів обґрунтованість
позовних вимог належними та
допустимими доказами. Виходячи з
положень п. 1 ч. 2 ст. 162 КАС України, суд
приходить до висновку, що вказані
податкові повідомлення-рішення слід
скасувати як протиправні.

Керуючись ст.ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
04.02.2014р. №;

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
04.02.2014р. №

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
24.04.2014р. №.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Приватного підприємства
«Софіябудінвест» (81200, Львівська
область, м. Перемишляни, вул.Міжгірська,
буд. 8-В, ) 487,20 грн. судового
збору.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
повного тексту постанови. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 07
серпня 2014 року.

Суддя
Сподарик Н.І.