Справа № 816/809/14
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року м.ПолтаваСправа №
816/809/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Довгопол М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Кулик -
Куличок О.Л.,

представника позивача - Черновської
О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Лубенського міжрайонного
прокурора Полтавської області до
Лубенської районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання протиправним (незаконним) та
скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2014 року Лубенський
міжрайонний прокурор Полтавської
області звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Лубенської районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання протиправним (незаконним) та
скасування розпорядження №280 від 17.09.2013
"Про затвердження контингентів учнів
та мережі загальноосвітніх закладів
району, груп продовженого дня" в
частині щодо прийняття рішення про
утворення в навчальних закладах району
класів - комплектів з учнів 1-4, 5-9, 10-11
класів.

В обґрунтування своїх вимог прокурор
посилався на те, що вказане
розпорядження суперечить вимогам
частин першої, другої статті 14 Закону
України "Про загальну середню освіту",
чим порушено права учнів
загальноосвітніх навчальних закладів
району на належні умови для здобуття
повної загальної середньої освіти.
Підставою для звернення до суду із
позовом зазначав частину 5 статті 23
Закону України "Про прокуратуру" (з
урахуванням уточнень до
адміністративного позову).

У судовому засіданні 06.08.2014 прокурор
підтримав позовні вимоги, просив суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач явку уповноваженого
представника не забезпечив, про
наявність поважних причин неприбуття
суд не повідомив.

У письмових запереченнях зазначав, що
розпорядження № 280 від 17.09.2013 прийнято
відповідно до вимог чинного
законодавства, при цьому жодним
нормативно-правовим документом не
заборонено утворення
класів-комплектів. Вказував, що
прокурором не взято до уваги наказ
Міністерства освіти і науки, молоді і
спорту України від 07.07.2012 року №766 "Про
затвердження форми звітності з питань
загальної середньої освіти та
інструкції щодо її заповнення",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 19.07.2012 за №1208/21520, яким
затверджено форму звітності №ЗНЗ - 1
"Звіт денного загальноосвітнього
навчального закладу" та інструкцію
щодо заповнення такої звітності і у
розділі VII "Відомості про класи і класи
- комплекти" надано визначенню класу -
комплекту. Стверджував, що не
перешкоджає прийняттю такого
розпорядження про створення класів -
комплектів і такий нормативно -
правовий акт, як наказ Міністерства
освіти України від 15.04.1993 №102 "Про
затвердження Інструкції про порядок
обчислення заробітної плати
працівників освіти", яким передбачено
нарахування заробітної плати вчителям,
які проводять навчання в
класах-комплектах. Звертав увагу, що
класи-комплекти є єдиним раціональним
та економічно можливим варіантом /а.с.
64-66/.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Лубенською
міжрайонною прокуратурою на підставі
постанови про проведення перевірки у
порядку нагляду за додержанням і
застосуванням законів від 07.02.2014
проведено перевірку Лубенської
районної державної адміністрації
Полтавської області /а.с.101-103/.

За наслідками проведеної перевірки
встановлено, що розпорядженням голови
Лубенської районної державної
адміністрації Полтавської області від
17.09.2013 року №280 "Про затвердження
контингентів учнів та мережі
загальноосвітніх навчальних закладів
району, груп продовженого дня" створено
в навчальних закладах району 207
класів-комплектів : з учнів 1-4 класів - 78
комплектів , з учнів 5 - 9 класів - 95
комплектів, з учнів 10- 11 класів - 34
комплекти /а.с.29/.

Не погоджуючись із вказаним
розпорядженням в частині утворення в
навчальних закладах району
класів-комплектів з учнів 1-4, 5-9, 10-11
класів, Лубенський міжрайонний
прокурор Полтавської області
звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Правові, організаційні та фінансові
засади функціонування і розвитку
системи загальної середньої освіти, що
сприяє вільному розвитку людської
особистості, формує цінності правового
демократичного суспільства в Україні,
визначено Законом України "Про
загальну середню освіту".

За приписами статті 2 вказаного Закону,
основними завданнями законодавства
України про загальну середню освіту є
забезпечення права громадян на
доступність і безоплатність здобуття
повної загальної середньої освіти та
забезпечення необхідних умов
функціонування і розвитку загальної
середньої освіти.

Частиною 1 статті 13 Законом України "Про
загальну середню освіту" передбачено,
що навчально-виховний процес у
загальноосвітніх навчальних закладах
здійснюється за груповою та
індивідуальною формами навчання,
положення про які затверджує
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері освіти.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 14
Закону України "Про загальну середню
освіту", наповнюваність класів
загальноосвітніх навчальних закладів
не повинна перевищувати 30 учнів.

У загальноосвітніх навчальних
закладах, розташованих у селах,
селищах, кількість учнів у класах
визначається демографічною ситуацією,
але повинна становити не менше п'яти
осіб. При меншій кількості учнів у
класі заняття проводяться за
індивідуальною формою навчання.

Індивідуальне навчання в системі
загальної середньої освіти, згідно з
пунктом 1.2 Положення про індивідуальну
форму навчання в загальноосвітніх
навчальних закладах, затвердженого
наказом Міністерства освіти і науки
України є однією з форм організації
навчально-виховного процесу і
впроваджується для забезпечення права
громадян на здобуття повної загальної
середньої освіти з урахуванням
індивідуальних здібностей та
обдарувань, стану здоров'я,
демографічної ситуації, організації їх
навчання.

За змістом п.п. 1.6, 1.7 даного Положення,
право на індивідуальне навчання мають
учні, які проживають у селах і селищах
(коли кількість учнів у класі становить
менше 5 осіб), яке організовується за
індивідуальним навчальним планом,
затвердженим місцевим органом
управління освітою (з початку
навчального року) за однієї з підстав:
заяви батьків або осіб, які їх
замінюють; наказу директора
навчального закладу або погодження
місцевого органу управління освітою.

Пунктом 2.4 Положення передбачено, що
індивідуальне навчання учнів, які
проживають у селах і селищах (коли
кількість учнів у класі становить
менше 5 осіб), організовується за
індивідуальним навчальним планом,
затвердженим місцевим органом
управління освітою (з початку
навчального року).

У пункті 2.10 цього Положення
зазначається, що у разі здійснення
індивідуального навчання за
однотипними індивідуальними
навчальними програмами, учнів 1 - 4-х
класів на окремих заняттях можна
об'єднувати в групи чисельністю не
більше 5 осіб.

Кількість годин для організації
індивідуального навчання в 1 - 4-х
класах, а також навчання в групах
(незалежно від кількості учнів, але не
більше 5-ти) визначається наказом
директора та затверджується
відповідним органом управління
освітою і становить 5 годин на тиждень,
для 5 - 9-ті класи - 8 годин на тиждень на
кожного учня, 10 - 12-ті класи - 12 годин на
тиждень на кожного учня (пункт 4.2
Положення №732).

Враховуючи наведене, у випадку, якщо
кількість учнів у класах
загальноосвітніх навчальних закладів
сіл та селищ менше п'яти осіб та за
умови затвердження індивідуального
навчального плану і кількості годин
для організації навчання, чинним
законодавством передбачено
необхідність проведення занять за
індивідуальною формою навчання з
можливістю об'єднання учнів у групи у
випадках, передбачених чинним
законодавством.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, головою Лубенської районної
державної адміністрації Полтавської
області, всупереч наведеним вище
законодавчим нормам, прийнято
розпорядження від 17.09.2013 року № 280 "Про
затвердження контингентів учнів та
мережі загальноосвітніх навчальних
закладів району, груп продовженого
дня", пунктом 1 якого затверджено
фактичну мережу шкіл і контингент
учнів на 2013-2014 рік з утворенням
класів-комплектів із учнів 1-4, 5 - 9, 10 - 11
класів з підстав зменшення кількості
учнів у класах нижче 5 осіб.

Суд вважає, що чинне законодавство
передбачає дві форми проведення
навчально-виховного процесу у
загальноосвітніх навчальних закладах:
групову та індивідуальну. При цьому,
чинним законодавством у галузі освіти
існування класів-комплектів або
комбінованих чи з'єднаних класів не
передбачено. У загальноосвітніх
навчальних закладах, розташованих у
селах, селищах, кількість учнів у
класах визначається демографічною
ситуацією, але повинна становити не
менше п'яти осіб. При меншій кількості
учнів у класі заняття проводяться за
індивідуальною формою навчання з
можливістю об'єднання учнів у групи у
передбаченому чинним законодавством
порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд
погоджується з твердженнями прокурора
про те, що чинним законодавством
України не передбачено створення
класів-комплектів у загальноосвітніх
навчальних закладах.

Вказана позиція відображена також в
листі Міністерства освіти і науки
України від 14.06.2005 №1/9-320 "Щодо
неправомірності формування
класів-комплектів".

З огляду на зазначене, утворення на
підставі оскарженого розпорядження
класів-комплектів порушує право учнів
загальноосвітніх навчальних закладів
на належні умови для здобуття повної
загальної середньої освіти,
передбачене статтею 53 Конституції
України.

Перевіряючи рішення суб'єкта владних
повноважень, адміністративний суд у
справі щодо їх оскарження на підставі
ч.3 ст.2 КАС України перевіряє чи
прийнято (вчинено) воно: 1) на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Оцінюючи рішення відповідача на
відповідність критеріям зазначеним в
ч. 3 ст. 2 КАС України, суд приходить до
висновку, що при прийнятті
оскаржуваного розпорядження в частині
щодо прийняття рішення про утворення в
навчальних закладах району
класів-комплектів з учнів 1 - 4, 5- 9, 10 - 11
класів, відповідачем було порушено
вимоги частини другої статті 14 Закону
України "Про загальну середню освіту".

Посилання відповідача на наказ
Міністерства освіти і науки, молоді і
спорту України від 07.07.2012 року №766 "Про
затвердження форми звітності з питань
загальної середньої освіти та
інструкції щодо її заповнення" та на
наказ Міністерства освіти України від
15.04.1993 №102 "Про затвердження Інструкції
про порядок обчислення заробітної
плати працівників освіти" суд оцінює
критично, оскільки орган державної
влади під час прийняття рішень має
керуватися нормами закону, який має
вищу юридичну силу відносно
підзаконних нормативно-правових актів.

Доводи відповідача, що жодним
нормативно-правовим документом не
заборонено утворення
класів-комплектів, суд не бере до уваги,
оскільки відповідно до частини 2 статті
19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, тобто у нормах Основного
Закону України втілено загальновідому
формулу обмеження дискреційних
повноважень органів державної влади
("дозволено лише те, що передбачено
законом").

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
прокуратуру" прокурорський нагляд за
додержанням і правильним
застосуванням законів Кабінетом
Міністрів України, міністерствами та
іншими центральними органами
виконавчої влади, органами державного
і господарського управління та
контролю, Радою міністрів Автономної
Республіки Крим, місцевими Радами, їх
виконавчими органами, військовими
частинами, політичними партіями,
громадськими організаціями, масовими
рухами, підприємствами, установами і
організаціями, незалежно від форм
власності, підпорядкованості та
приналежності, посадовими особами та
громадянами здійснюється Генеральним
прокурором України і підпорядкованими
йому прокурорами.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про
прокуратуру" систему органів
прокуратури становлять: Генеральна
прокуратура України, прокуратури
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва і Севастополя (на правах
обласних), міські, районні, міжрайонні,
районні в містах. У разі необхідності
Генеральний прокурор України може
створювати спеціалізовані прокуратури
на правах обласних, міських, районних
та міжрайонних прокуратур.

У відповідності до ч. 3 ст. 20 Закону
України "Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор у межах своєї
компетенції має право: 1) вносити
подання; 2) у встановленому законом
порядку ініціювати притягнення особи
до дисциплінарної, адміністративної
відповідальності, складати протокол
про адміністративне правопорушення та
починати досудове розслідування; 3)
звертатися до суду в передбачених
законом випадках.

Частиною 5 статті 23 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що у разі
відхилення подання в цілому чи
частково або неповідомлення прокурора
про результати розгляду подання, а
також якщо подання не вносилося,
прокурор може звернутися до суду щодо:1)
визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині; 2) визнання
протиправним рішення чи окремих його
положень і щодо скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень; 3) визнання
протиправними дій чи бездіяльності,
зобов'язання вчинити певні дії або
утриматися від вчинення певних дій.

Враховуючи те, що розпорядження № 280
від 17.09.2013 суперечить вимогам Закону
України "Про загальну середню освіту",
а на прокуратуру покладено завдання
щодо здійснення нагляду за додержанням
і правильним застосуванням законів,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
прокурора щодо визнання спірного
розпорядження протиправним та
скасування є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Лубенського
міжрайонного прокурора Полтавської
області до Лубенської районної
державної адміністрації Полтавської
області про визнання протиправним
(незаконним) та скасування
розпорядження задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
розпорядження голови Лубенської
районної державної адміністрації
Полтавської області №280 від 17 вересня
2013 року "Про затвердження контингентів
учнів та мережі загальноосвітніх
закладів району, груп продовженого дня"
в частині щодо прийняття рішення про
утворення в навчальних закладах району
класів - комплектів з учнів 1 - 4, 5 - 9, 10 - 11
класів.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 11
серпня 2014 року.

Суддя
М.В. Довгопол