Справа № 816/2107/14
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 р.Справа № 816/2107/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Водолажської Н.С. ,
Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
02.07.2014р. по справі № 816/2107/14

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, звернулась до суду із
адміністративним позовом до
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області, в якому просила визнати
протиправними (незаконними) дії
відповідача щодо звернення з приводу
надання інформації листом №259/к/17-162/15
від 30.04.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що дії податкового органу щодо
направлення запиту про надання
інформації щодо причин
невідповідності даних заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування №131/К від 14.03.2012 року та
поданих податкових декларацій
платника єдиного податку - фізичної
особи-підприємця з даними державного
реєстратора є протиправними, а сам
запит не відповідає вимогам
податкового законодавства, в ньому не
зазначено жодної з підстав, визначених
п.73.3 статті 73 Податкового кодексу
України (далі - ПК України), для його
надіслання.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014 року
в задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 29.04.2014 року
та прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що оскільки у податкового
органу були відсутні встановлені
законом правові підстави для
витребування у позивача інформації, то
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції дійшов до
неправомірного висновку про
законність та обґрунтованість дій
податкового органу щодо звернення до
позивача із відповідним запитом.

Відповідач надав письмові заперечення
на апеляційну скаргу, в яких,
посилаючись на обґрунтованість та
об'єктивність рішення суду, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Відповідач просив розглянути справу
без участі його представника.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрована
фізичною особою - підприємцем та
перебуває на обліку як платник
податків та зборів в Полтавській ОДПІ з
21.09.2001 року.

30.04.2014 року листом за №259/к/17-162/15
Новосанжарське відділення Полтавської
ОДПІ на адресу ФОП ОСОБА_1 направило
письмовий запит про надання
інформації.

У даному запиті відповідач,
посилаючись на положення п.п. 20.1.2 п. 20.1
ст. 20 та п.73.3 ст. 73 ПК України, просив
надати інформацію щодо причини
невідповідності даних заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування №131/К від 14.03.2012 року та
поданих податкових декларацій
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця з даними державного
реєстратора. Зокрема, відповідно Заяви
про застосування спрощеної системи
оподаткування №131/К від 14.03.2012 року та
поданих декларацій вказано один із
видів діяльності - 47.89 "Роздрібна
торгівля з лотків і на ринках іншими
товарами", але згідно даних державного
реєстратора цей вид діяльності
відсутній. Також просив надати
інформацію щодо отриманого доходу за
2012-2013 роки в розрізі видів діяльності.
/а.с.22/.

Позивач, не погоджуючись із
правомірністю дій відповідача щодо
направлення вказаного запиту,
звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що звертаючись до позивача із
письмовим запитом про надання
інформації, відповідач діяв на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Згідно п.п. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20 ПК України, для
здійснення функцій, визначених
законом, контролюючі органи мають
право отримувати безоплатно від
платників податків, у тому числі
благодійних та інших неприбуткових
організацій, усіх форм власності у
порядку, визначеному законодавством,
довідки, копії документів, засвідчені
підписом платника або його посадовою
особою та скріплені печаткою (за
наявності), про фінансово-господарську
діяльність, отримані доходи, видатки
платників податків та іншу інформацію,
пов'язану з обчисленням та сплатою
податків, зборів, платежів, про
дотримання вимог законодавства,
здійснення контролю за яким покладено
на контролюючі органи, а також
фінансову і статистичну звітність у
порядку та на підставах, визначених
законом.

Так, п. 73.3 ст. 73 ПК України передбачено,
що органи державної податкової служби
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) органу
державної податкової служби і повинен
містити перелік інформації, яка
запитується, та документів, що її
підтверджують, а також підстави для
надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації
надсилається платнику податків або
іншим суб'єктам інформаційних відносин
за наявності хоча б однієї з таких
підстав, зокрема: за результатами
аналізу податкової інформації,
отриманої в установленому законом
порядку, виявлено факти, які свідчать
про порушення платником податків
податкового, валютного законодавства,
законодавства у сфері запобігання та
протидії легалізації (відмиванню)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванню тероризму та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби; для визначення
рівня звичайних цін на товари (роботи,
послуги) під час проведення перевірок;
виявлено недостовірність даних, що
містяться у податкових деклараціях,
поданих платником податків; в інших
випадках, визначених цим Кодексом.

У разі складання запиту з порушенням
вимог, викладених в абзацах першому та
другому цього пункту, платник податків
звільняється від обов'язку надавати
відповідь на такий запит (абз. 5 п.73.3 ст.
73 ПК України).

Відповідно до п. 10 Порядку періодичного
подання інформації органам державної
податкової служби та отримання
інформації зазначеними органами за
письмовим запитом, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 27.12.2010 р. №1245, запит щодо отримання
податкової інформації від платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин оформляється
на бланку органу державної податкової
служби та підписується керівником
(заступником керівника) зазначеного
органу.

У запиті зазначаються: посилання на
норми закону, відповідно до яких орган
державної податкової служби має право
на отримання такої інформації;
підстави для надіслання запиту; опис
інформації, що запитується, та в разі
потреби перелік документів, що її
підтверджують.

Як вказує податковий орган, підставою
для звернення до позивача із письмовим
запитом, слугувала встановлена за
наслідком проведеного аналізу
податкової інформації невідповідність
видів господарської діяльності, які
містяться у даних податкової звітності
та заявах про застосування спрощеної
системи оподаткування, із відомостями,
які містяться в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Як вбачається з матеріалів справи, на
підставі поданих ФОП ОСОБА_1 заяв,
Новосанжарським відділенням внесено
зміни до свідоцтва про сплату єдиного
податку, а саме:

10 серпня 2011 року доповнено вид
діяльності: заготівля, розпиловка та
реалізація деревини, виробництво
дерев'яних будівельних конструкцій та
столярних виробів;

12 січня 2012 року продовжено дію
вищевказаного свідоцтва з 01.01.2012 року,
обрано II групу платника єдиного
податку та ставку 10 відсотків до
розміру мінімальної заробітної плати,
вид діяльності: послуги таксі; /а.с.55-56/.

14 березня 2012 року доповнено вид
діяльності: лісопильне та стругальне
виробництво, роздрібна торгівля та
збільшено обрану ставку єдиного
податку з 10 відсотків до 20 відсотків до
розміру мінімальної заробітної плати.
/а.с.53-54/.

Згідно п.п.298.1.1 п.298.1, п.298.3 статті 298 ПК
України, для обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до органу
податкової служби заяву за формою
затвердженою наказом Міністерства
фінансів України від 20.12.2011 року №1675, у
якій зазначаються такі відомості: 1)
найменування суб'єкта господарювання,
код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або
прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи - підприємця, реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серія та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання в установленому порядку
відмовилися від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків); 2) дані
документа, що підтверджує державну
реєстрацію юридичної особи або
фізичної особи - підприємця відповідно
до закону; 3) податкову адресу суб'єкта
господарювання; 4) місце провадження
господарської діяльності; 5) обрані
фізичною особою - підприємцем першої та
другої груп види господарської
діяльності; 6) обрані суб'єктом
господарювання група та ставка єдиного
податку або зміна групи та ставки
єдиного податку; 7) кількість осіб, які
одночасно перебувають з фізичною
особою - підприємцем у трудових
відносинах, та середньооблікова
чисельність працівників у юридичної
особи; 8) дата (період) обрання або
переходу на спрощену систему
оподаткування.

За бажанням платника єдиного податку
раніше видане свідоцтво може бути
замінено у разі наявності у такого
платника податку обставин, визначених
у пункті 299.12 цієї статті, та отримано
нове свідоцтво у порядку, визначеному
цією статтею.

До отримання нового свідоцтва платник
єдиного податку здійснює господарську
діяльність на підставі раніше виданого
свідоцтва, яке повертається органу
державної податкової служби у день
отримання нового свідоцтва (п.299.13
статті 299 ПК України).

На підставі поданих заяв ФОП ОСОБА_1 від
13.01.2012 року №546/К і від 14.03.2012 року №131/к
та у відповідності внесених змін до ПК
України, Новосанжарським відділенням
Полтавської МДПІ видане нове свідоцтво
про сплату єдиного податку серія
НОМЕР_1 від 18.05.2012 року.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи копій податкових декларацій
платника єдиного внеску - фізичної
особи-підприємця за 2012-2013 роки
вбачається, що позивачем особисто було
зазначено у графі 6 першого розділу
"види підприємницької діяльності, які
здійснювалися у звітному періоді":
16.10 - лісопильне та
стругальне виробництво та 47.89 -
роздрібна торгівля з лотків і на ринках
іншими товарами (а.с. 27-30)

В свою чергу, згідно витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців вбачається,
що видами діяльності позивача є : 02.20 -
лісозаготівлі; 16.10 лісопильне та
стругальне виробництво; 16.23 -
виробництво інших дерев'яних
будівельних конструкцій і столярних
виробів; 68.20 - надання в оренду й
експлуатацію власного чи орендованого
нерухомого майна; 77.11 -
надання в оренду автомобілів і
легкових автотранспортних засобів; 82.99
- надання інших допоміжних комерційних
послуг, н.в.і.у; 96.09 - надання інших
індивідуальних послуг, н.в.і.у; 68.20 -
надання в оренду й експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна, 77.11 - надання в оренду
автомобілів і легкових
автотранспортних засобів (а.с. 48-49)

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців" №755-IV від
15.05.2003 року (далі - Закон України №755-IV)
встановлено, що єдиний державний
реєстр юридичних осіб та фізичних осіб
- підприємців (далі - Єдиний державний
реєстр) - автоматизована система
збирання, накопичення, захисту, обліку
та надання інформації про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України №755-IV,
державна реєстрація юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців -
засвідчення факту створення або
припинення юридичної особи,
засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Положеннями ч. 4 ст. 17 вищезазначеного
Закону встановлено, що в Єдиному
державному реєстрі, серед іншого,
повинні міститися відомості щодо видів
діяльності фізичної особи - підприємця.

Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, були внесені до нього, то такі
відомості вважаються достовірними і
можуть бути використані в спорі з
третьою особою, доки до них не внесено
відповідних змін (ч.1 ст. 18 Закону
України №755-IV).

Тобто позивачем у поданих податкових
деклараціях було вказано вид
діяльності, якій відсутній у переліку,
що міститься в Єдиному державному
реєстрі.

Згідно п. 298.5 ст. 298 ПК України, у разі
зміни податкової адреси суб'єкта
господарювання, місця провадження
господарської діяльності, видів
господарської діяльності заява
подається платниками єдиного податку
першої і другої груп не пізніше 20 числа
місяця, наступного за місяцем, у якому
відбулися такі зміни.

На виконання вищевказаних норм та з
метою з'ясування причин таких
розбіжностей та зазначення в
податкових деклараціях ФОП ОСОБА_1
недостовірних даних за 2012 - 2013 роки
Новосанжарським відділенням
Полтавської ОДПІ направлено запит ФОП
ОСОБА_1 від 30.04.2014 року № 259/К/17-16-2-15 про
надання інформації щодо причин
невідповідностей між даними заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування з даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців та про
отримані доходи за 2012-2013 роки. (а.с.22).

Враховуючи встановлені під час
розгляду справи обставини, колегія
суддів дійшла висновку, що запит від
30.04.2014 року № 259/К/17-16-2-15 щодо надання
інформації щодо причини
невідповідності даних заяви про
застосування спрощеної системи
оподаткування №131/К від 14.03.2012 року та
поданих податкових декларацій
платника єдиного податку - фізичної
особи - підприємця з даними державного
реєстратора та інформації про отримані
доходи за 2012-2013 роки направлений
органом державної податкової служби
платнику податків при виконанні
функцій, визначених законом, щодо
контролю за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування та
сплати податків, зборів, платежів.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем
під час розгляду справи не було надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження незаконності
оскаржуваного наказу.

Натомість, відповідач, будучі суб'єктом
владних повноважень та заперечуючи
проти позову, довів правовірність
власних дій щодо звернення до позивача
із письмовим запитом про надання
інформації.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що звертаючись до
позивача із запитом про надання
інформації від 30.04.2014 року № 259/К/17-16-2-15,
відповідач діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
також з використанням повноважень з
метою, з якою ці повноваження їй надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено), добросовісно та
розсудливо.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014 року
по справі №816/2107/14 відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р. по
справі №816/2107/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Водолажська
Н.С. Калиновський В.А.