Справа № 872/17300/13
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2014 рокусправа № 808/6018/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Сонник А.В розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 17
вересня 2013р. у справі за позовом
Мелітопольського міжрайонного
управління водного господарства до
Державної фінансової інспекції в
Запорізькій області про визнання
протиправними та скасування п. 2, 4
обов'язкових вимог,-

ВСТАНОВИВ:

Мелітопольське міжрайонне
управління водного господарства
звернулось з позовом до Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області про визнання протиправними та
скасування п. 2, 4 обов'язкових вимог.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 17
вересня 2013р. позов задоволено.

Суд постановив визнати
протиправними та скасувати п.2 та п.4.
обов'язкових для виконання вимог про по
усуненню порушень, виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Мелітопольського міжрайонного
управління водного господарства від
17.06.2013 №08-07-14-14/4827.

Постанова обґрунтована тим, що
відповідачем не доведена
правомірність винесення п.2 та п. 4
обов'язкових для виконання вимог про
усунення порушень виявлених ревізією
фінансово-господарської діяльності
Мелітопольського міжрайонного
управління водного господарства від
17.06.2013 №08-07-14-14/4827.

Відповідачем подана апеляційна
скарга, просить оскаржену постанову
скасувати, в задоволенні позову
відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована
тим, що оскаржена постанова прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Представник відповідача не
з'явився, повістку отримав 25.12.2013.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував.

Колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом першої
інстанції, відповідно до п. 2.20 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції України на І квартал
2013 року Держфінінспекцією в
Запорізькій області проведено планову
ревізію фінансово-господарської
діяльності Мелітопольського МУВГ за
період з 01.07.2010 по 31.12.2012.

Складено акт ревізії від 30.05.2013 № 07-21/4.

Пред'явлена обов'язкова для виконання
вимога від 17.06.2013 № 08-07-14-14/4827.

У п.2 вимог від 17.06.2013 зазначено, що
ревізією дотримання законодавства при
нарахуванні та виплаті премій
керівному складу Мелітопольського
МУВГ, виплати їм надбавок та
матеріальної допомоги, проведеною
суцільним способом за період з 01.07.2010

по 31.12.2012 шляхом дослідження наказів,
розрахунково-платіжних відомостей,
платіжних відомостей на зарахування
заробітної плати на карткові рахунки,
встановлено, що в порушення вимог п. 4
Постанови Кабінету Міністрів України
від 30.08.2002 №1298 «Про оплату праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників установ, закладів та
організацій окремих галузей бюджетної
сфери» (далі по тексту - Постанова № 1298),
п.3 Наказу Міністерства екології та
природних ресурсів України від 02.06.2011
№185 «Про умови оплати праці
працівників на основі Єдиної тарифної
сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати
праці працівників організацій
меліорації та водного господарства
Державного агентства водних ресурсів
України» (далі по тексту - Наказ №185),
п.3.18 Колективного договору на 2009-2011
роки, п.3.19 Колективного договору на
2012-2014 роки, в період з 01.07.2010 по 31.12.2012
премія за участь у проведені тендерних
закупівель головному бухгалтеру
ОСОБА_2 та головному інженеру ОСОБА_3
нараховувались та виплачувались на
підставі наказів начальника
Мелітопольського МУВГ при відсутності
відповідних рішень органу вищого рівня
- Облводгоспу, що призвело до зайвого
нарахування та виплати премії на
загальну суму15 325,00 грн., в т.ч.: премії за
II півріччя 2010 року на суму 2 845,0 грн., за
2011 рік на суму 3 011,0 грн., за 2012 рік на
суму 9 469,0 грн. та відповідно зайво
перераховано до державних цільових
фондів5 565,81 грн.,в т.ч.: за II півріччя 2010
року - 1 035,58 грн. та за 2011-2012 роки зайво
перераховано до Пенсійного фонду
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі
по тексту - єдиний соціальний внесок) на
суму 1 092,99 грн. та 3 437,24 грн. відповідно.

В зв'язку з чим вимагалось:

- в повному обсязі відшкодувати зайво
виплачену премію за участь у
проведенні тендерних закупівель у сумі
15 325,00 грн., шляхом внесення коштів на
розрахунковий рахунок Управління, в
тому числі шляхом стягнення з винних
осіб на підставі ст. 1166 Цивільного
кодексу України;

- провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум єдиного
соціального внеску відповідно до
Порядку зарахування в рахунок
майбутніх платежів єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або повернення
помилково сплачених коштів,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 27.09.2010
№21-1, повернути зайво сплачені кошти у
сумі 5 565,81 грн., або зарахувати в рахунок
майбутніх платежів.

У п. 4 вимог від 17.06.2013 зазначено
наступне, ревізією встановлено, що в
порушення п.4, п.8 ст.13 Бюджетного
кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI, п. 19
Порядку складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №
228, із змінами, Управлінням проведено
покриття видатків спеціального фонду
за рахунок асигнувань загального
фонду, в частині використання коштів
загального фонду бюджету за 2011-2012 роки
на оплату електроенергії, що включена
до плати за послуги, що виконуються на
платних умовах в сумі 374 567,7 грн., в т.ч.
за 2011 рік - 246 537,00 грн., за 2012 рік - 128 030,7
грн., що відповідно до ст. 116 Бюджетного
кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI є
порушенням бюджетного законодавства, у
зв'язку з чим позивач був зобов'язаний:

- перерахувати зі спеціального фонду
Управління до державного бюджету кошти
у сумі 374 567,7 грн., як то передбачено п.3.2
Інструкції з обліку коштів,
розрахунків та інших активів бюджетних
установ, затвердженої наказом
Державного казначейства України від
26.12.2003 №242.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції про те, що посади
головного інженера та головного
бухгалтера не відносяться до посад
заступника керівника установи
вірними.

Зазначене підтверджено Тимчасовими
нормативами чисельності працівників
експлуатаційних водогосподарських
організацій Держводгоспу України, що
затверджені наказом Держводгоспу від
16.10.2000 № 150 із змінами. В них виділено
окремо посади: заступник начальника
управління, головний інженер та
головний бухгалтер та вказано.

Крім того, судом першої інстанції вірно
було взято до уваги що преміювання
працівників комітету з конкурсних
торгів відноситься до спеціальних
систем преміювання. Положення про
преміювання працівників комітету з
конкурсних торгів Мелітопольського
МУВГ розроблено управлінням
відповідно до Положення про комітет з
конкурсних торгів, затвердженого
наказом Мелітопольського МУВГ від
03.09.2010 р. № 260. Пунктом 2 розділу 5 якого
передбачено, що члени комітету за
рішенням начальника управління в
установленому законодавством порядку
можуть преміюватись за якісне і
сумлінне виконання завдань, пов'язаних
з організацією і проведенням процедур
закупівель.

В даному випадку ОСОБА_2 та ОСОБА_3
преміювались не як керівники, а як
члени комітету з конкурсних торгів.
Виконання завдань з організації та
проведення закупівлі не відноситься до
обов'язків головного бухгалтера та
головного інженера, не передбачено їх
посадовими обов'язками.

Вірними є висновки суду першої
інстанції стосовно п. 4 вимоги.

В 2011-2012 роках позивач, на підставі п. 11
Переліку платних послуг, які надаються
бюджетними установами, що належать до
сфери управління Державного агентства
водних ресурсів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.10.2011 № 1101, надавав послуги,
пов'язані з подачею води юридичним і
фізичним особам з меліоративних систем
і водних джерел для поливу зрошуваних
або зволоження осушених земель,
промислових і комунальних потреб, а
також поливу городів, садів і богарних
земель та наповнення наливних водойм.
Плата за водокористування
перераховувалась водокористувачами
згідно розрахунків та актів виконаних
робіт на рахунок спеціального фонду
позивача.

Згідно з укладеними договорами,
водоспоживачі сплачують вартість
отриманих послуг по договірних цінах, а
не відшкодовують витрати на
електроенергію чи якісь інші витрати,
пов'язані з наданням платних послуг.
Тобто кошти надходять не на
відновлення касових видатків
загального фонду, а за надані платні
послуги з подачі води на зрошення.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем здійснювався розподіл
фактично спожитої електроенергії між
загальним та спеціальним фондами
державного бюджету виходячи з
фактичних питомих норм витрат
електроенергії на подачу води та з
урахуванням категорії водоспоживачів
згідно рахунків, виставлених
енергопостачальною організацією.

Розрахунки управління з
енергопостачальною організацією
проводяться одним платіжним
дорученням за весь обсяг використаної
електроенергії, а не окремо за енергію,
використану для надання послуг з
подачі води окремим категоріям
водокористувачів.

Послуги з подачі води на зрошення
управлінням надавались по тарифах,
затверджених наказом управління та
погоджених з Запорізьким облводгоспом
(облводресурсів) на відповідний період
без розподілу за статтями витрат, а на
виконання п.6 Порядку надання платних
послуг, на всі види платних послуг
управлінням застосовувались договірні
ціни, що підтверджується наявними
протоколами погоджень договірних цін.

Договірні ціни формуються на
підприємстві позивача відповідно до
Порядку надання платних послуг
бюджетними установами й організаціями,
що належать до сфери управління
Державного комітету України по водному
господарству, на замовлення юридичних
і фізичних осіб, затвердженого наказом
Державного комітету України по водному
господарству від 21.05.2011 № 92/243/104 та
Методики формування ціни на подачу
води на зрошення, промислові та
комунальні потреби, яка затверджена
наказом Держводгоспу України від
29.11.2006р. № 233 виходячи з планових
показників.

Судом першої інстанції зроблено вірний
висновок, що за рахунок коштів
Державного бюджету України, в межах
видатків загального фонду на
відповідні цілі, здійснюється оплата
спожитої під час експлуатації
загальнодержавних та міжгосподарських
меліоративних систем, окремих об'єктів
інженерної інфраструктури, до точки
водовиділу електроенергії. І лише за
відсутності асигнувань у загальному
фонді Державного бюджету на оплату
електроенергії, що використовується
для подачі води до точки водовиділу,
такі витрати включаються до розрахунку
договірної ціни як видатки, що
необхідні для подачі води від джерела
зрошення до точки водовиділу.

Таким чином, підстави для скасування
оскарженої постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Запорізькій
області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013р. у справі за позовом
Мелітопольського міжрайонного
управління водного господарства до
Державної фінансової інспекції в
Запорізькій області про визнання
протиправними та скасування п. 2, 4
обов'язкових вимог залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш