Справа № 820/9142/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 червня 2014 р.
№ 820/9142/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

при секретарі судового засідання -
Маренич Т.О.

за участю:

представника позивача - Нагорного Є.Ф.,

представника відповідача - Журавльової
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луч" до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень,- ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луч", звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 10.04.2014 року № та
№.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що не вчиняв
податкових правопорушень, про які
згадується в акті Основ'янської ОДПІ
від 03.02.2014 року №323/20-38-22-01-04/19463286, а
відтак спірні податкові
повідомлення-рішення винесені без
встановлення всіх фактичних обставин,
є протиправними та такими, що
підлягають скасуванню. Платник
податків пояснював, що підставою для
додаткових донарахувань стали
необґрунтовані висновки ОДПІ про
неправомірне включення ТОВ "Луч" до
складу витрат, що враховуються при
визначенні бази оподаткування, сум
витрат, понесених в рамках фінансово -
господарських правовідносин з ТОВ
"Інсайдер -2008", ТОВ "Індент", ТОВ "БК
Паллада", ТОВ "ТВО Східбуд", ТОВ
"Інтертон плюс", ТОВ "Альмагест -Юг", ТОВ
"Мідея Консалт", ТОВ "Бест - Торг-
Компані", ТОВ "Консаж" з поставки товару,
отримання послуг, а також про
необґрунтоване включення до
податкового кредиту сум ПДВ за
податковими накладними, складеними
вказаними контрагентами у зв'язку з
відсутністю економічної доцільності
укладання угод з ними, та неправильного
оформлення первинних документів,
оскільки фактично товари/послуги у
вказаних контрагентів ТОВ "Луч" не
придбавав, у цих контрагентів відсутні
необхідні ресурси для виконання
спірних договорів (власні основні
фонди у підприємства відсутні, податок
з власників транспортних засобів не
сплачувався, що свідчить про
відсутність у підприємства власних
транспортних засобів), крім того, ТОВ
"Луч" не подано під час перевірки
товарно - транспортних документів.

Позивач стверджує, що податковий
кредит з ПДВ у спірних правовідносинах
обчислював правильно, господарські
взаємовідносини з контрагентами
відбувались за правочинами, котрі
повністю відповідають вимогам закону,
господарські операції за цими
правочинами проведені реально,
спричинили зміни у стані та структурі
активів сторін, первинні документи
оформлені у відповідності до закону,
господарські зобов'язання за спірними
правочинами виконані. За таких
обставин, позивач вважав, що спірні
податкові повідомлення - рішення
суперечать ч.3 ст.2 КАС України, оскільки
за відсутності визначених законом
підстав покладають на платника
податків додатковий обов'язок по
оплаті грошового зобов'язання на
користь Державного бюджету України.
Посилаючись на викладені вище доводи і
міркування, позивач просив суд
прийняти рішення про задоволення
заявлених вимог.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
в позовній заяві, просив суд ухвалити
рішення про задоволення позову.

Відповідач - Основ'янська об'єднана
державна податкова інспекція м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області,
позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов
(а.с.121-127) відповідач вказав, що
викладені в акті від 03.02.2014 року
№323/20-38-22-01-04/19463286 судження ОДПІ про
вчинення платником податків
податкових правопорушень є
правильними та вірними, а тому спірні
податкові повідомлення - рішення, що
прийняті ОДПІ на підставі таких
висновків є цілком правомірними та
обґрунтованими. Позивачем не надано до
перевірки в повному обсязі документів,
які підтверджують реальність
проведених ним господарських операцій
у перевіреному періоді, не надано
доказів реального отримання від
контрагентів товарів (робіт, послуг),
належним чином оформлених документів,
які складаються в межах здійснення
звичайної господарської діяльності
та/або обумовлені договорами. Окрім
того, під час проведення перевірки ОДПІ
були використані матеріали податкових
перевірок контрагентів платника
податків - ТОВ "Інсайдер -2008", ТОВ
"Індент", ТОВ "БК Паллада", ТОВ "ТВО
Східбуд", ТОВ "Інтертон плюс", ТОВ
"Альмагест -Юг", ТОВ "Мідея Консалт", ТОВ
"Бест - Торг- Компані", ТОВ "Консаж", де
відображені судження про відсутність у
данних платників будь-яких ресурсів,
необхідних для ведення господарської
діяльності, у зв'язку з чим всі вчинені
даними суб'єктами господарювання
правочини є нікчемними. Отже, висновки
акту перевірки від 03.02.2014 року
№323/20-38-22-01-04/19463286 про завищення витрат в
податковому обліку та заниження
належних до сплати в бюджет податків, є
обґрунтованими. Враховуючи викладене,
відповідач просив суд відмовити у
задоволенні адміністративного позову.

Представник відповідача у судовому
засіданні підтримав доводи, викладені
у письмових запереченнях на позов,
просив суд ухвалити рішення про
відмову у задоволенні позову.

Суд, вивчивши доводи позову та
заперечень проти нього, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності, проаналізувавши зміст
норм матеріального і процесуального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, виходить з наступних
підстав та мотивів:

Судовим розглядом встановлено, що
позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луч" пройшов
передбачену законодавством процедуру
державної реєстрації, набув правового
статусу суб'єкта господарювання -
юридичної особи, включений до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців з
ідентифікаційним кодом 19463286.

На обліку як платник податків
підприємство перебуває у Основ'янській
об'єднаній державній податковій
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області.

В період з 27.12.2013р. по 27.01.2014р. на
підставі направлень від 27.12.2013р. №№ 825,
826, 827, 828, від 09.01.2014р. № 14, від 21.01.2014р. № 89,
виданих Основ'янською ОДПІ м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, та відповідно
плану - графіку, проведено планову
виїзну документальну перевірку ТОВ
"Луч", , з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010р. по 31.12.2012р.

Результати перевірки оформлені актом
від 03.02.2014 року №323/20-38-22-01-04/19463286
(а.с.23-115),

За висновками перевірки встановлено
порушення підприємством позивача:

- п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст. 4 Закону України від
28.12.1994 року №334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» із змінами та
доповненнями, пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 137.10
ст. 137, п. п.п. 139.1.3. п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України від 02
грудня 2010 року №2755-VI, iз змінами та
доповненнями, у зв'язку з чим ТОВ "Луч"
занижено валові доходи (доходи, що
враховуються при визначенні об'єкту
оподаткування) на загальну суму 971776
грн. та завищено витрати, що
враховуються при визначенні об'єкту
оподаткування на загальну суму 513972
грн., в результаті чого занижено
податок на прибуток що підлягає сплаті
на загальну суму 323284 грн., в т.ч.: у IV
кварталі 2010 року на суму 70479 грн., у II
кварталі 2012 року на суму 144871 грн., у III
кварталі 2012 року на суму 107934 грн.;

- п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4 Закону України від
28.12.1994 року №334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» iз змінами та
доповненнями, п. 44.1 ст. 44, п. 135.1, 135.2, ст. 135
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI 3i змінами та доповненнями, у
зв'язку з чим встановлено завищення
валових доходів (доходів, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування) на загальну суму 1467818
грн., в т.ч. за IV квартал 2010 року на суму
218930 грн., ІІ квартал 2011 року на суму 6250
rpн., IV квартал 2011 року на суму 385379 грн., П
квартал 2012 року на суму 99109 грн., Ш
квартал 2012 року на суму 413827 rpн., IV
квартал 2012 року на суму 344323 грн.;

- п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п.п. 5.3.9 п.
5.3, ст. 5 Закону України від 28.12.94 №334/94-ВР
Про оподаткування прибутку
підприємств » iз змінами та
доповненнями, п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8 ст. 138,
п.п.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI, i3 змінами
та доповненнями, у зв'язку з чим
встановлено завищення валових витрат
(витрат, що враховуються при визначенні
об'єкта оподаткування) на загальну суму
1467818 грн., в т.ч.: IV квартал 2010 року на
суму 218930 грн., ІІ квартал 2011року на суму
6250 грн., ІУ квартал 2011року на суму 385379
грн., ІІ квартал 2012 року на суму 99109 грн.,
ІІІ квартал 2012 року на сум3у 413827 грн., ІУ
квартал 2012 року на суму 344323 грн.;

- п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.3.1 п.7.3
ст.7 Закону України від 03.04.1997 року
№168/97-ВР "Про податок на додану
вартість" iз змінами та доповненнями, п.
185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI, iз змінами та доповненнями,
у зв'язку з чим встановлено завищення
податкових забов'язань на загальну
суму 293564 грн., в тому числі за листопад
2010 року у cyмi 24953 грн., за грудень 2010 року
у cyмi 18833 грн., за червень 2011 року у cyмi 1250
грн., за жовтень 2011 року у cyмi 77076 грн., за
травень 2012 року у cyмi 928 грн., за червень
2012 року у cyмi 18894 грн., за серпень 2012 року
у cyмi 33588 грн., за вересень 2012 року у cyмi
45153 грн., за жовтень 2012 року у cyмi 4024 грн.,
за листопад 2012 року у cyмi 18209 грн., за
грудень 2012 року у cyмi 50656 грн.;

- п. 7.4.1, п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.5.1, п.7.5, ст. 7
Закону України від 03.04.1997р. №168/97-ВР «Про
податок на додану вартість» зi змінами
та доповненнями, п. 198.1, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1
ст. 201 Розділу V Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI, iз змінами
та доповненнями, у зв'язку з чим
встановлено завищення податкового
кредиту на загальну суму ПДВ 293564 грн., в
тому числі за листопад 2010 року у cyмi 24953
грн., за грудень 2010 року у cyмi 18833 грн., за
червень 2011 року у cyмi 1250 грн., за жовтень
2011 року у cyмi 75165 грн., за листопад 2011
року у cyмi 1911 грн., за травень 2012 року у
cyмi 928 грн., за червень 2012 року у cyмi 18894
грн., за серпень 2012 року у cyмi 33588 грн., за
вересень 2012 року у cyмi 45153 грн., за
жовтень 2012 року у cyмi 4024 грн., за
листопад 2012 року у cyмi 18209 грн., за
грудень 2012 року у cyмi 50656 грн.;

- п. 2.6 глави 2 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правлінння Національного банку
України від 15.12.2004 року №637 (із змінами
та доповненнями), зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 13.01.2005
року за №40/10320, а саме: встановлено
несвоєчасне оприбуткування готівки до
каси на загальну суму 3000,0 грн. (не
здійснення обліку готівки в повній
сумі її фактичних надходжень у касовій
книзі на підставі прибуткових касових
ордерів на загальну суму 3000,0 грн.);

- п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI 3i
змінами та доповненнями, в результаті
чого донарахована пеня у cyмi 25,29 грн.;

- п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового
Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI 3i
змінами та доповненнями, пepeвіркою
доутримано податок з доходів фізичних
oci6 у cyмi 1681,65 грн. за 2012 рік.

Згадані вище висновки слугували
підставою для прийняття 10.04.2014 року
Основ'янською ОДПІ м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області спірних податкових
повідомлень - рішень:

- №, яким ТОВ "Луч" донараховано
грошове зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 316006, 25грн., у тому
числі 252805,00грн. - за основним платежем
та 63201,25грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (а.с.16);

- № , яким ТОВ "Луч" донараховано
штрафних (фінансових) санкцій у сумі
15000, 0 грн. (а.с.17).

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, покладених
суб'єктом владних повноважень в основу
спірних податкових повідомлень -
рішень та відображених в акті
перевірки суджень суб'єкта владних
повноважень, на відповідність вимогам
ч.3 ст.2 КАС України, суд наголошує на
такому.

Критерії правомірності рішень та діянь
суб'єктів владних повноважень, до яких
в розумінні ст. 3 КАС України та
Податкового кодексу України належить і
відповідач, викладені законодавцем в
ч.3 ст.2 КАС України.

Досліджуючи обставини дотримання
відповідачем згаданих критеріїв при
реалізації владної управлінської
функції у спірних правовідносинах, суд
враховує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись приписами ст.11 КАС України, а
також наведених норм процесуального
закону, суд встановив, що підставою для
додаткових донарахувань стали
висновки податкового органу про
неправомірне включення ТОВ "Луч" до
складу витрат, що враховуються при
визначенні бази оподаткування, сум
витрат, понесених в рамках фінансово -
господарських правовідносин з ТОВ
"Інсайдер -2008", , ТОВ
"Індент", , ТОВ "БК
Паллада", , ТОВ "ТВО
Східбуд", , ТОВ "Інтертон
плюс", , ТОВ "Альмагест
-Юг", , ТОВ "Мідея
Консалт", , ТОВ "Бест -
Торг- Компані", , ТОВ
"Консаж", , з поставки
товару, отримання послуг, а також про
необґрунтоване включення до
податкового кредиту сум ПДВ за
податковими накладними, складеними
вказаними контрагентами у зв'язку з
відсутністю економічної доцільності
укладання угод з ними, та неправильного
оформлення первинних документів,
оскільки фактично товари/послуги у
вказаних контрагентів ТОВ "Луч" не
придбавав, у цих контрагентів відсутні
необхідні ресурси для виконання
спірних договорів (власні основні
фонди у підприємства відсутні, податок
з власників транспортних засобів не
сплачувався, що свідчить про
відсутність у підприємства власних
транспортних засобів), крім того, ТОВ
"Луч" не подано під час перевірки
товарно - транспортних документів,
складанням яких має
опосередковуватись процес перевезення
товару від постачальника до покупця.

Так, судовим розглядом встановлено, не
заперечується представником
відповідача під час розгляду справи,
що позивачем - ТОВ "Луч", у перевірених
податкових періодах були отримані від
ТОВ "Консаж", (ТОВ
"Консаж" було залучено в якості
субпідрядника) електромонтажні роботи,
які в подальшому були реалізовані на
адресу ВАТ "Подільський цемент", , відповідно до умов
договорів № 1907-Є від 19.07.2010року, № 0608-Е
від 06.08.2009 року, № 2210-Е від 22.10.2009року, на
виконання яких були виписані акти
виконаних робіт (послуг).

Також, ТОВ "Луч" був укладений з ТОВ
"Інсайдер-2008", Договір
№ ДГ- 12/11 від 12.11.2009року на поставку ТМЦ.
На протязі 2009року за цим Договором ТОВ
"Інсайдер-2008" відвантажило на адресу
ТОВ "Луч" ТМЦ на суму 281913, 60 грн., в т.ч.
ПДВ 46985, 60 грн.

ТМЦ, отримані ТОВ "Луч" у ТОВ "Альмагест
-Юг", , в подальшому були
реалізовані (використані) при
виконанні робіт на адресу ПП "Донком",
, відповідно до умов
договору № 43/5 від 05.01.2012року, № 42/3 від
25.05.2012року, на виконання яких були
виписані акти виконаних робіт (послуг).

ТМЦ, отримані ТОВ "Луч" від ТОВ "Бест -
Торг- Компані", код ЄРПОУ: 38000295, в
подальшому були реалізовані
(використані) при виконанні робіт на
адресу ПП "Донком", ,
відповідно до умов договору № 42/3 від
25.05.2012 року та договору № 43/5 від 05.01.2012
року, на виконання яких були виписані
акти виконаних робіт (послуг).

ТМЦ, отримані ТОВ "Луч" від ТОВ "Медіа
Консалт", , в подальшому
були реалізовані (використані) при
виконанні робіт.

ТМЦ, отримані ТОВ "Луч" від ТОВ "БК
"Паллада", , в подальшому
були реалізовані (використані) при
виконанні робіт на адресу ПРАТ
"Сентравіс Продакшн Юкрейн", .

ТМЦ, отримані ТОВ "Луч" від ТОВ ТВО
"Східбуд", , в подальшому
були реалізовані (використані) при
виконанні робіт на адресу ВАТ
"Подільський цемент", .

ТМЦ, отримані ТОВ "Луч" від ТОВ "Інтертон
Плюс", , в подальшому
були реалізовані (використані) при
виконанні робіт.

Також, ТОВ "Луч" у перевіреному періоді
був укладений договір з ТОВ "Індент",
, № Дг-01/06 від 01.06.2009року,
№Дг-9/11 від09.11.2009року на поставку ТМЦ. На
протязі 2009 року за вказаними
правочинами ТОВ "Індент" здійснювало
відвантаження ТМЦ.

ТОВ "Луч" у перевіреному періоді мало
господарські взаємовідносини з ТОВ
"КОНСАЖ", , на підставі
договорів № ДГ-51-Э від 15.09.2010 року, №
ДГ-56-Э від 26.11.2010 року.

ТОВ "БК "Паллада", ,
відвантажило на адресу ТОВ "Луч" ТМЦ
відповідно до рахунку - фактури № 6151
від 15.06.2011 року.

Відповідно до умов договору № 31/05-П від
31.05.2011 року та рахунку - фактури № 28/10-1
від 28.10.2011 року, ТОВ ТВО "Східбуд", , відвантажило на адресу
ТОВ "Луч" ТМЦ.

Відповідно до умов договору від 13.04.2011
року № 1304/21, ТОВ "Інтертон Плюс", , надано ТОВ "Луч" послуги,
на виконання якого виписано акт
приймання - передачі виконаних робіт
(послуг).

Відповідно до умов договору від 27.05.2012
року № 2705-ПТ, ТОВ "Альмагест -Юг", , відвантажено ТОВ "Луч" ТМЦ.

За договором від 04.12.2012 року № 412, ТОВ
"Мідея Консалт", ,
відвантажено ТОВ "Луч" ТМЦ.

За договором від 02.08.2012 року № 2/08-Тор,
ТОВ "Бест - Торг- Компані", , відвантажено ТОВ "Луч" ТМЦ.

При вирішенні спору суд бере до уваги,
що в силу п.20.1.30 ст.20 Податкового
кодексу України органи доходів і
зборів мають право звертатися до суду,
у тому числі подавати позови до
підприємств, установ, організацій та
фізичних осіб, щодо визнання
оспорюванних правочинів недійсними та
застосування визначених
законодавством заходів, пов'язаних із
визнанням правочинів недійсними, а
також щодо стягнення в дохід держави
коштів, отриманих за нікчемними
договорами.

Наведена норма Податкового кодексу
України повністю кореспондує приписам
ст.ст.202-204, 228 Цивільного кодексу
України, ст.ст.207, 208, 250 Господарського
кодексу України, і зумовлює
відсутність у контролюючого органу
жодних правових підстав для прийняття
рішення про збільшення грошових
зобов'язань платника податків,
сформованих за певним за правочином, до
моменту визнання такого правочину
недійсним в судовому порядку чи
стягнення у судовому порядку активів,
одержаних чи належних платнику
податків за таким правочином у зв'язку
з встановленою судом нікчемністю
правочину.

Однак, як з'ясовано судом в ході
розгляду спору, зазначені вище
правочини податковою інспекцією у
судовому порядку не оспорені.

Фактичних даних, які б засвідчували
наявність у платника податків наміру
набути у спірних правовідносинах
безпідставну податкову вигоду, суд в
ході розгляду справи не виявив, адже
добутими доказами підтверджується
факт вибуття з власності суб'єкта
права-платника податків коштів в
оплату вартості придбаних
товарів/послуг, факт юридичної
непов'язаності сторін правочину, факт
відсутності у сторін правочину
спільних економічних інтересів, що в
сукупності підтверджує звичайність
умов ведення господарської діяльності.

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України
«Про оподаткування податку на прибуток
підприємств» № 334/94-ВР від 28.12.1994 року (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) - господарська
діяльність - це будь-яка діяльність
особи, направлена на отримання доходу в
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, у paзi коли
безпосередня участь такої особи в
організації такої діяльності є
регулярною, постійною та суттєвою. Під
безпосередньою участю слід розуміти
зазначену діяльність особи через свої
постійні представництва, філії,
відділення, інші відокремлені
підрозділи, а також через довірену
особу, агента або будь-яку іншу особу,
яка діє від імені та на користь першої
особи.

Згідно п. 1.15 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» № 168/97-ВР
від 03.04.1997 року наведене визначення
застосовується для регулювання
правовідносин, що виникають в процесі
сплати податку на додану вартість.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» від 28.12.1994р. №334/94-ВР (у
редакції Закону України від 22 травня 1997
року №283/97-ВР, iз змінами та
доповненнями), чинного на момент
виникнення правовідносин визначено, що
до складу валових витрат включаються
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом званого періоду
у зв'язку з підготовкою, організацією,
веденням виробництва, продажем
продукції (робіт, послуг) i охороною
праці, у тому числі витрати з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну), з урахуванням обмежень,
установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї
статті.

За змістом вказаних приписів, правові
наслідки у вигляді виникнення права
платника податку на віднесення витрат
за господарською операцією до складу
валових витрат за господарською
операцією та право на податковий
кредит наступають за умови фактичного
здійснення господарських операцій з
придбання товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 цього Закону, не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення i зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення i зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Водночас витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними іншими первинними
документами, обов'язковість ведення i
зберігання яких передбачена правилами
ведения бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не можуть
підлягати включенню до складу витрат
платника податків (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК).

Відповідно до пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», якщо платник податку
придбаває (виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для ix використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

Згідно пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону України
«Про податок па додану вартість», не
підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з п.п. 7.2.6
цього пункту).

Відповідно до пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (чинного на час проведення
перевірки), датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (poбіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) в paзi розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків, або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з пп. «а» п. 198.1 ст. 198 ПК України,
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає зокрема у
разі здійснення операцій з придбання
товарів та послуг.

При цьому, згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК
України, не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або
оформленими з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України визначено,
що платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну, яка, як
встановлено п. 201.10 цієї ж статті є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно iз частини другою статті 3 Закону
України від 16.07.1999 №996-XIV «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством та на даних
якого ґрунтується, зокрема, податкова
звітність.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів
можуть складатися зведені облікові
документи. Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704,
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Діюче законодавство до документів, які
засвідчують факт придбання товару,
робіт, послуг, висуває лише одну умову -
вони повинні засвідчувати фактичне
отримання товару або результатів
робіт, послуг.

Разом з тим, як встановлено судовим
розглядом, висновки суб'єкта владних
повноважень щодо відсутності факту
реального вчинення господарських
операцій та завищення валових витрат
ґрунтуються лише на підставі даних
обов'язкової податкової звітності
контрагентів позивача, при цьому
відомості первинних документів ТОВ
"Луч", які відповідно до ч.1 ст.9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні" є
підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій,
фіксують факти здійснення
господарських операцій та повинні
бути складені під час здійснення
господарських операцій, а також дані
розрахункових документів, котрі згідно
з Законом України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні"
опосередковують рух коштів у
безготівковій формі, податковим
органом не досліджувалися.

Доказів участі ТОВ "Луч" разом з
контрагентами у схемі транзитного руху
коштів, податковим органом не
представлено.

Відносно викладених в акті перевірки
від 03.02.2014 року №323/20-38-22-01-04/19463286
обставин господарської діяльності
контрагентів платника податків - ТОВ
"Інсайдер -2008", ТОВ "Індент", ТОВ "БК
Паллада", ТОВ "ТВО Східбуд", ТОВ
"Інтертон плюс", ТОВ "Альмагест -Юг", ТОВ
"Мідея Консалт", ТОВ "Бест - Торг-
Компані", ТОВ "Консаж", суд зазначає, що
належними та допустимими в розумінні
ст.124 Конституції України, ст.70 КАС
України доказами факту вчинення
платником податків нікчемного
правочину або факту відображення в
обліку показників господарських
операцій, які в дійсності не відбулись,
можуть бути або обвинувальний вирок
суду по кримінальній справі (бо діяння
платника податків по протиправному
заволодінню майном іншої особи або
ухиленню від сплати податків, тобто
вчинення нікчемного правочину, є
об'єктивною стороною злочинів,
передбачених ст.191 КК України та ст.212 КК
України, а діяння по відображенню в
документах обов'язкової податкової
звітності, тобто в офіційних
документах завідомо недостовірних
відомостей, є об'єктивною стороною
злочину, передбаченого ст.366 КК
України), або рішення суду у справі про
стягнення одержаного за нікчемним
правочином (бо наслідком вчинення
платником податків нікчемного
правочину відповідно до ст.ст.207, 208, 250
Господарського кодексу України є
застосування конфіскаційного заходу у
вигляді стягнення одержаного за
нікчемним правочином), або рішення суду
про визнання правочину недійсним (бо
відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного
кодексу України вчинення платником
податків правочину, котрий суперечить
інтересам держави і суспільства, є
підставою для звернення до суду з
вимогою про визнання такого правочину
недійсним).

Між тим, у ході розгляду справи
відповідачем не подано до суду жодних
доказів порушення кримінального
провадження відносно посадових
(службових) осіб платника податків або
за викладеними в акті фактами
діяльності платника податків, доказів
наявності обвинувального вироку суду,
рішення суду про стягнення одержаного
за нікчемним правочином чи рішення
суду про визнання правочину недійсним
суб'єктом владних повноважень до суду
також не подано.

Слушність наведеного висновку
окружного адміністративного суду
підтверджується правозастосовчою
практикою Європейського Суду з прав
людини (рішення від 22.01.2009р. у справі
"БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №
3991/03), а також правозастосовчою
практикою Верховного Суду України
(постанова від 09.09.2008р. у справі
№21-500во08, постанова від 01.06.2010р. у справі
№ 21-573во10, постанова від 31.01.2011р. у
справі за позовом ЗАТ "Мукачівський
лісокомбінат" до Мукачівської ОДПІ про
визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення, постанова від
31.01.2011р. у справі за позовом ТОВ "Фірма
"ВІК" до ДПІ у м. Херсоні про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень), врахування якої
при відправленні правосуддя є
обов'язковим в силу приписів ст.244-2 КАС
України.

Оскільки в ході судового розгляду
відповідачем не було доведено
правомірності мотивів винесення
спірних податкових повідомлень -
рішень, що зумовлює висновок про
необґрунтованість визначення платнику
податків додаткових податкових
зобов'язань і, як наслідок, наявність
факту порушення прав та охоронюваних
законом інтересів ТОВ «луч», позов слід
задовольнити.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 11, 12, 51, 71, 158, ст. 159, ст. 160, ст. 161, ст. 162,
ст. 163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Луч" до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень -
задовольнити.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області від 10.04.2014 року № та
№.

Стягнути з державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луч"
(місцезнаходження: 61046, м.Харків,
пров.Дубового, 8, код ЄДРПОУ - 19463286)
судові витрати по справі у розмірі
487,20грн. (чотириста вісімдесят сім
гривень двадцять копійок).

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлений 23
червня 2014 року.

Суддя

Панченко О.В.