Справа № 522/6210/14-а
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р. Справа № 522/6210/14-а

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Абухін Р.Д.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси
на Постанову Приморського районного
суду м. Одеси від 10 липня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси
про скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постановою Приморського
районного суду м. Одеси від 10 липня 2014
року позов задоволено. Скасовано
рішення Управління пенсійного фонду
України в Приморському районі м. Одеси
щодо призначення пенсії за вислугою
років від 21 жовтня 2013 року. Зобов'язано
Управління пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси
призначити ОСОБА_4 пенсію за вислугою
років.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні вимог
позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Виходячи з приписів абз. 4 ч. 8 ст. 183-2 КАС
України, вищезазначена апеляційна
скарга розглядається в порядку
письмового провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_4 працювала на посаді викладача
музичної школи у різних закладах з
26.08.1980 року, що підтверджується копією
трудової книжки, наявною в матеріалах
справи ( а.с.12 - 14).

14.09.2013 року позивач звільнена з посади
концертмейстера за згодою сторін,
згідно ст. 36 п.1 КЗпП України на
підставі Наказу № 17-к від 10.09.2013 року (
а.с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що
08.10.2013 року позивач звернулась до
Управління пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси з заявою
№ 560 щодо призначення їй пенсії у
відповідності до п. «е», ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» за
вислугу років.

Рішенням № 34 Управління пенсійного
фонду України в Приморському районі м.
Одеси від 21.10.2013 року їй відмовлено на
підставі того, що Переліком закладів
і установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пільгову пенсію за
вислугу років, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2002 року №1436, передбачено посаду
викладача в музичній школі, що належить
до закладів та установ освіти. Оскільки
дитяча музична школа відноситься до
Міністерства культури, так як не
передбачено данною постановою.
Відповідно до вищезазначеного Закону
позивач повинен мати 25 років
педагогічного стажу, а позивач має 4
роки 2 місяці 2 дні, що не достатньо для
призначення пенсії. ( а.с. 6).

21.10.2013 року Позивач подала скаргу на
рішення Управління пенсійного фонду
України у Приморскьому районі м. Одеси
від до Головного управління пенсійного
фонду України в Одеській області.

Листом заступника Головного
управління пенсійного фонду України в
Одеській області від 03.01.2014 року, їй
було відмовлено у зв'язку із тим, що з
01.09.1983 року по 02.11.1984 рік позивач
працювала на посаді керівника гуртка
в Палаці культури « Будівельник», і ця
посада не передбачена Переліком. З
02.11.1984 року по 31.09.2007 рік позивач
працювала викладачем по фортепіано в
Краматорській вечірній музичній школі,
яка перейменована в дитячу школу
мистецтв та підпорядкована
Міністерству культури України.
Зазначений заклад відповідно до
Переліку належить до позашкільних
навчальних закладів, але посада
викладача не передбачена. З 01.09.2007 року
по 14.09.2013 рік - на посаді концертмейстра,
яка не передбачена Переліком.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 21 Закону України
«Про позашкільну освіту» педагогічні
працівники позашкільних закладів
мають право на пенсію за вислугою
років за наявності педагогічного стажу
роботи не менше 25 років.

Згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» право на
пенсію за вислугою років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
25-30 років, за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України.

З копії трудової книжки, наявної в
матеріалах справи, вбачається, що
позивач працювала:

- на посаді викладача по классу
фортепіано, в Сальській музичній школі
№ 1 з 26.08.1980 року по 25.08.1983 рік;

- на посаді керівника гуртка по классу
фортепіано, в ДК « Будівельник» з 01.09.1983
року по 02.11.1984 рік;

- на посаді викладача по классу
фортепіано в Краматорській вечірній
музичній школі з 02.11.1984 року по 01.02.1990
рік;

- на посаді викладача по классу
фортепіано в дитячій музичній школі м.
Краматорськ з 01.03.1990 року по 28.08.1997 рік;

- на посаді викладача по классу
фортепіано, в Краматорській дитячій
школі мистецтв № 3 з 28.08.1997 року по
01.09.2007 рік;

- на посаді концертмейстра в школі
мистецтв № 3 Краматорської міської
ради з 01.09.2007 року по 14.09.2013 рік.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «
Про перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугою років» не
передбачена посада викладача в
музичній школі, Кабінетом Міністрів
України за поданням Міністерства
соціального захисту України
розповсюджено на викладачів музичних
шкіл, шкіл мистецтв та інших, порядок
призначення пенсії за вислугою років,
передбачений постановою Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року без
внесення змін до неї, що
підтверджується листом Заступника
Міністра соціального захисту
населення України від 01.02.1995 року №
01-3/133-02-2.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 963 від 14.06.2000 року № «Про
затвердження Переліку посад
педагогічних, науково-педагогічних
працівників» визначено, що викладачі
всіх спеціальностей включені до
переліку посад педагогічних
працівників.

Згідно з п. 6 Переліку типових
позашкільних учбових закладів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.05.2001 року № 433
і положення «Про позашкільний
навчальний заклад», передбачені
початкові, спеціалізовані, мистецькі
навчальні заклади ( школи етичного
виховання: музичні, художні,
хореографічні та ін.).

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України
«Про освіту» до позашкільних закладів
належить і школи мистецтв.

Суд не приймає доводи апелянта, що
дитяча музична школа, в якій працювала
позивач, відноситься до Міністерства
культури, та період роботи на посаді
викладача не може бути зарахований до
спеціального стажу оскільки не
відноситься до Міністерства освіти,
так як постановою Кабінету Міністрів
України № 963 від 14.06.2000 року № «Про
затвердження Переліку посад
педагогічних, науково-педагогічних
працівників» зазначено, що викладачі
всіх спеціальностей включені до
переліку посад педагогічних
працівників.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_4 про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії належним чином
обґрунтовані, підтверджені наявними у
справі матеріалами та підлягають
задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 183-2, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Приморському районі м. Одеси, - залишити
без задоволення.

Постанову Приморського районного суду
м. Одеси від 10 липня 2014 року по справі №
522/6210/14-а, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та оскарженню не
підлягає.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль