Справа № 820/11650/14
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

24 липня 2014 р.
№ 820/11650/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді - Панченко О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецбудмонтаж -
Україна" до Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спецбудмонтаж -
Україна", звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд скасувати
податкове повідомлення-рішення
Західної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області від 03.04.2014 року
№.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що спірним рішенням суб'єкта
владних повноважень до позивача
застосовано штрафні санкції у розмірі
510, 0 грн. згідно із п. 121.1 ст. 121
Податкового кодексу України на
підставі встановленого порушення п.п.
20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України. Однак, позивач стверджує, що не
вчиняв вказаного порушення. Так,
18.03.2014р. відповідачем дійсно був
здійснений виїзд на документальну
позапланову виїзну перевірку
підприємства позивача по фінансово -
господарським відносинам з ТОВ
«Реал.Бізнес» (38385044) за період з 01.12.2012
року по 01.11.2013 року. Посадовою особою
ОДПІ, а саме: головним державним
ревізором - інспектором відділу
перевірок з окремих питань управління
податкового аудиту Кузьміною, позивачу
було представлено копію наказу № 525 від
13.03.2014р. на проведення згаданої
перевірки, а також представлено для
огляду направлення на проведення
перевірки № 467 від 13.03.2014р., тривалість
перевірки 5 робочих днів. Позивач
допустив дану посадову особу ОДПІ до
перевірки, однак, протягом 5 робочих
днів з дня здійснення виїзду на
проведення перевірки, відповідач так і
не приступив до її проведення. Факту не
надання позивачем під час проведення
перевірки документів первинного та
документального обліку не було, у
зв'язку з чим у відповідача були
відсутні законні підстави для
застосування до позивача штрафних
санкцій. Посилаючи на викладені вище
доводи і міркування, позивач просив суд
прийняти рішення про задоволення
заявлених вимог.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Спецбудмонтаж -
Україна", у судове засідання свого
представника не направив, про дату, час
та місце судового розгляду справи
повідомлений судом належним чином, в
порядку, передбаченому ст.ст. 33-35 КАС
України, через канцелярію суду надав
заяву, в якій просив суд розглядати
справу в порядку письмового
провадження, а також просив суд
задовольнити позов (а.с. 53-54).

Відповідач - Західна об'єднана державна
податкова інспекція м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, позов не визнав.

У письмових запереченнях на позов
(а.с.34-35) відповідач зазначив, що на
підставі постанови слідчого СУ ФР ГУ
Міндоходів у Харківській області від
14.11.2013р. про призначення позапланової
документальної перевірки ТОВ
"Спецбудмонтаж - Україна", , по фінасово - господарським
взаємовідносинам з ТОВ Реал.Бізнес,
, за період з 01.12.2012р. по
01.11.2013р., відповідно до пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20,
пп.78.1,11 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ,
направлення на перевірку від 13.03.2014
року №467 та наказу від 13.03.2014 року №525
„Про призначення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"Спецбудмонтаж - Україна", з 18.03.2014 року
здійснюється документальна
позапланова виїзна перевірка ТОВ
"Спецбудмонтаж - Україна", тривалість
перевірки 5 робочих днів. Однак, станом
на 18.03.2014 року підприємством документів
до перевірки не надано, чим не
дотримано вимоги пп.16.1.9 п.16.1 ст.16, п.85.2
ст.85 та порушено пп.20.1.4, 20.1.6 п.20.1 ст.20
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-УІ. При цьому, копію наказу від
13.03.2014 року №525 вручено особисто під
підпис представнику підприємства за
довіреністю від 02.01.2013р. Тітову
Владиславу Олексійовичу 18.03.2014 року,
йому же пред'явлено направлення від
13.03.2014 року №467 на перевірку. Вказане
свідчить про те, що позивач допущено
порушення норм Податкового кодексу
України, а відтак наявні обґрунтовані
підстави для притягнення його до
відповідальності у вигляді штрафу, як
то передбачено п. 121.1 ст. 121 ПК України.
Посилаючись на викладені вище доводи,
відповідач просив суд ухвалити рішення
про відмову у задоволенні заявлених
вимог.

Представник відповідача, про дату, час
та місце розгляду справи повідомлений
судом належним чином, прибув у судове
засідання та склав на адресу суду
клопотання, в якому просив суд
розглядати справу в порядку письмового
провадження, а також залучити до
матеріалів справи заперечення на позов
та документи, в обґрунтування
заперечень. (а.с.33- 52).

Оскільки матеріали справи містять
докази, які в своїй сукупності повно та
всебічно висвітлюють обставини
спірних правовідносин, а завданням
адміністративного судочинства України
згідно з ч.1 ст.2 КАС України є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, і неухильне дотримання
судом вимог даної норми процесуального
закону є обов'язковим в кожній
адміністративній справі, то з огляду на
приписи ст.41, ч.4 ст.122, ч.6 ст.128 КАС
України судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

За матеріалами справи судом
встановлено, що позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Спецбудмонтаж - Україна", пройшов
передбачену чинним законодавством
процедуру державної реєстрації, набув
правового статусу суб'єкта
господарювання -юридичної особи, код
суб'єкта господарювання за , на обліку як платник податків,
зборів (обов'язкових платежів)
знаходиться в Західній об'єднаній
державній податковій інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області (а.с.
8-11).

Вказані обставини визнані сторонами по
справі в ході судового засідання, у
суду не має сумнівів в добровільності
визнання перелічених обставин та їх
достовірності, стосовно вказаних
обставин відсутній спір, а тому
перелічені обставини перед судом не
доказуються.

Спірне рішення № від 03.04.2014 року
про застосування до позивача штрафних
(фінансових) санкцій (а.с. 7) прийнято
Західною ОДПІ м. Харкова ГУ Міндоходів
у Харківській області з посиланням на
акт перевірки № 252/20-33-22-03-07/36457169 від
21.03.2014р., яким встановлено порушення ТОВ
"Спецбудмонтаж - Україна", пп. 20.1.4, 20.1.6 п.
20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Розглядаючи справу, суд відмічає, що
критерії правомірності рішень та діянь
суб'єктів владних повноважень, до яких
в розумінні ст. 3 КАС України та
Податкового кодексу України належить і
відповідач, викладені законодавцем в
ч.3 ст.2 КАС України.

Досліджуючи обставини дотримання
відповідачем згаданих критеріїв при
реалізації владної управлінської
функції у спірних правовідносинах, суд
враховує, що відповідно до ч.1 ст.71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За визначенням ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні (ч.1 ст.86); ніякі докази не
мають для суду наперед встановленої
сили (ч.2 ст.86); суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ч.3 ст.86).

Керуючись приписами ст.11 КАС України, а
також наведених норм процесуального
закону, суд встановив, що на підставі
постанови слідчого другого відділу
кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ
Міндоходів у Харківській області від
14.11.13 року, винесеної за матеріалами
досудового розслідування, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0000277 від 25.06.13 р.
за ознаками злочину, передбаченого ч.1
ст. 212 КК, керуючись п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20,
п.п. 78.1.11, п. 78.1 ст. 78 , п. 82.2 ст.82
Податкового кодексу України В.о.
начальника Західної ОДПІ м.Харкова
видано наказ № 525 від 13.03.2014р. про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача - ТОВ "Спецбудмонтаж - Україна"
по фінансово - господарським
взаємовідносинам з ТОВ "Реал.Бізнес",
за період з 01.12.2012р. по
01.11.2013р. (а.с.47-48).

13.03.2014 року відповідачем складено
направлення №467 на перевірку ТОВ
"Спецбудмонтаж - Україна", яке
пред'явлено посадовій особі позивача
Тітову Владиславу Олексійовичу 18.03.2014р.
та вручено копію вказаного вище наказу
під особистий підпис.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Наказ про проведення перевірки № 525 від
13.03.2014р.був предметом судового
розгляду.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 15.04.2014р. у
справі № 820/5096/ 14, яка набула законної
сили (а.с. 63-66), встановлено, що наказ на
проведення перевірки № 525 від 13.03.2014р.,
виданий Західною ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області цілком законно та
обґрунтовано.

В згаданому судовому рішенні також
зазначено, що 21.03.2014 року відповідачем
складено акт №252/20-33-22-03-07/36457169 про
неможливість розпочати та здійснити
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ "Спецбудмонтаж- Україна"
у зв'язку з відмовою платника податків
у наданні документів до перевірки.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 72 КАС
України, суд при вирішенні даної
адміністративної справи не знаходить
правових підстав для залишення при
розв'язанні спору поза увагою правових
позицій, які викладені
адміністративним судом касаційної
інстанції в даному судовому акті.

Вирішуючи спір суд відзначає, пунктом
44.1 ст. 44 Податкового кодексу України
передбачено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.п. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК
України, контролюючі органи мають
право проводити відповідно до
законодавства перевірки і звірки
платників податків (крім Національного
банку України), у тому числі після
проведення процедур митного контролю
та/або митного оформлення; запитувати
та вивчати під час проведення
перевірок первинні документи, що
використовуються в бухгалтерському
обліку, регістри, фінансову,
статистичну та іншу звітність,
пов'язану з обчисленням і сплатою
податків, зборів, платежів, виконанням
вимог законодавства, контроль за
додержанням якого покладено на
контролюючі органи.

Пункт 85.2 ст. 85 Податкового кодексу
України зобов'язує платника податків
надати посадовим (службовим) особам
контролюючих органів у повному обсязі
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки.

Згідно п. 121.1 ст. 121 Кодексу,
незабезпечення платником податків
зберігання первинних документів,
облікових та інших регістрів,
бухгалтерської та статистичної
звітності, інших документів з питань
обчислення і сплати податків та зборів
протягом установлених статтею 44 цього
Кодексу строків їх зберігання та/або
ненадання платником податків
контролюючим органам оригіналів
документів чи їх копій при здійсненні
податкового контролю у випадках,
передбачених цим Кодексом, тягнуть за
собою накладення штрафу в розмірі 510
гривень.

Доказів виконання позивачем
покладеного на нього 85.2 ст. 85
Податкового кодексу України обов'язку
щодо надання контролюючому органу до
перевірки у повному обсязі всіх
первинних документів, облікових та
інших регістрів, фінансової та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів, матеріали
справи не містять.

Більш того, зі змісту позову
вбачається, що за судженням позивача,
такого обов'язку у підприємства не
виникло.

Суд також відзначає, що 08.01.2014р. за №
185/10/20-33-22-03-14/М4 та 21.01.2014р. за №
991/1/20-33-22-03-14/30, відповідачем
направлялись на адресу підприємства
позивача листи про надання пояснень та
їх документального підтвердження щодо
взаємовідносин з ТОВ «Реал.Бізнес».
(а.с. 36-37, 45-46).

Листами № 30 від 30.01.2014 року та № 50 від
12.02.2014р. (а.с. 38-43) підприємство відмовило
ОДПІ у надані первинних документів, що
додаткового підтверджує факт не
виконання платником податків свого
податкового обов'язку у спірних
правовідносинах.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом не
встановлено факту порушення спірним
податковим повідомленням-рішенням
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин, то у задоволенні позову
належить відмовити.

Розподіл судових витрат слід здійснити
відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 86, ч.1 ст.158, 160-163, 167,
186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України Харківський
окружний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю "Спецбудмонтаж -
Україна" до Західної об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовити.

Постанова набирає законної сили згідно
з ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, а саме: після
закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого цим
Кодексом, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова чи ухвала суду не набрала
законної сили.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
згідно з ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а саме: шляхом подачі через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення (у разі застосування
судом ч. 3, ст. 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні - з дня отримання копії
постанови, у разі повідомлення суб'єкта
владних повноважень у випадках та
порядку, передбачених ч.4 ст.167 цього
Кодексу, про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду) апеляційної скарги з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Панченко О.В.