Справа № 220/617/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/43550/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Олендера І.Я.,розглянувши
в порядку письмового провадження
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4 до голови
Великоновосілківської районної ради
Донецької області Шири Валерія
Петровича про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Великоновосілківського
районного суду Донецької області від 13
червня 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 2 серпня 2013 року,

встановив:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернувся з
адміністративним позовом до голови
Великоновосілківської районної ради
Донецької області Шири В.П. про
визнання протиправними дій щодо
сумісництва посади голови районної
ради з посадою голови
Великоновосілківського районного
товариства греків та зобов'язання
відповідача вжити заходи щодо
недопущення можливості виникнення
конфлікту інтересів та достроково
припинити свої обов'язки як голови
районної ради.

Постановою Великоновосілківського
районного суду Донецької області від 13
червня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 2 серпня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами
частини другої статті 6 Закону України
"Про статус депутатів місцевих рад",
частин третьої і п'ятої статті 55 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", статей 6, 7 Закону України "Про
засади запобігання і протидії
корупції", просить скасувати судові
рішення та ухвалити нову постанову про
часткове задоволення позову: визнати
протиправними дії відповідача щодо
сумісництва посади голови районної
ради з посадою голови
Великоновосілківського районного
товариства греків; вийти за межі
позовних вимог та визнати припиненими
повноваження голови
Великоновосілківської районної ради
Донецької області Шири В.П. з 17.11.2010 р. на
підставі пункту 2 частини п'ятої статті
55 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

В запереченні на касаційну скаргу
відповідач вважає її доводи
необґрунтованими та просить залишити
судові рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що рішеннями
Великоновосілківської районної ради
від 19.04.2006 року № 5/1-2 і від 17.11.2010 р. № 6/1-2
Ширу В.П. обрано головою цієї ради. Шира
В.П. також є головою
Великоновосілківського районного
товариства греків, яке є громадською
організацією.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що Великоновосілківське районне
товариство греків є громадською
неприбутковою організацією, тому
одночасне перебування Шири В.П. на
посадах голови цього товариства та
голови Великоновосілківської районної
ради Донецької області не суперечить
частині третій статті 55 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
та статті 7 Закону України "Про засади
запобігання і протидії корупції". Окрім
того, чинне законодавство не покладає
на суд обов'язок щодо виявлення та
встановлення фактів вчинення
корупційних діянь. Не доведено
позивачем і того, яким чином діяльність
голови Великоновосілківської районної
ради порушує його права як мешканця
іншої адміністративно-територіальної
одиниці.

Колегія суддів частково погоджується з
висновками судів виходячи з
наступного.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС України)
завданням адміністративного
судочинства визначено захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини першої статті 6
КАС України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Право на захист - це самостійне
суб'єктивне право, яке з'являється у
володільця регулятивного права лише в
момент порушення чи оспорення
останнього.

Звернення до суду з даним позовом
ОСОБА_4 обґрунтував необхідністю
захисту його особистого інтересу щодо
здійснення громадського контролю,
передбаченого статтею 18 Закону України
"Про засади запобігання і протидії
корупції".

Вказаною нормою Закону встановлений
механізм участі громадськості в
заходах щодо запобігання і протидії
корупції, зокрема, надано право
об'єднанням громадян, їх членам або
уповноваженим представникам, а також
окремим громадянам повідомляти про
виявлені факти вчинення корупційних
правопорушень спеціально
уповноваженим суб'єктам у сфері
протидії корупції, іншим органам,
зазначеним у статті 5 цього Закону,
запитувати та одержувати від органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування в обсягах та порядку, не
заборонених законом, інформацію про
діяльність щодо запобігання і протидії
корупції; проводити заходи щодо
інформування населення з питань
запобігання і протидії корупції;
здійснювати громадський контроль за
виконанням законів у сфері запобігання
і протидії корупції, з використанням
при цьому таких форм контролю, які не
суперечать законодавству тощо.

Отже, виявлення громадянином під час
здійснення громадського контролю
фактів вчинення корупційних
правопорушень не свідчить про
безпосереднє порушення його
суб'єктивних прав та не породжує для
нього і права на захист, тобто права на
звернення із цим адміністративним
позовом.

З огляду на викладене суди дійшли
правильного висновку щодо відсутності
підстав для задоволення позову.

Згідно зі статтею 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову
Великоновосілківського районного суду
Донецької області від 13 червня 2013 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 2 серпня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В. Олендер
І.Я.