Справа № 2а-2313/09/1770
Суддя: Одемчук Є.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Гломб
Суддя-доповідач:Одемчук Є.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" серпня 2014 р.
Справа № 2а-2313/09/1770

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Одемчука Є.В.

суддів:
Бучик А.Ю.

Майора Г.І.,

при секретарі
Городнюк В. М. ,

за участю представника відповідача:
Красько Г.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "14" березня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Поліссяторг" до Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2009 року ТзОВ "Поліссяторг"
звернулося до адміністративного суду з
позовною заявою, в якій просило визнати
нечинним податкове
повідомлення-рішення відповідача від
16.10.2008 року № /0/23-121.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 14 березня
2014 року визнано недійсним податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м. Рівне від
16.10.2008 року № /0/23-121.

Не погоджуючись з даною постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вказану постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази та проаналізувавши
на підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що оскаржуване рішення відповідача
прийнято не на підставі, не у межах
повноважень та не у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Перевіряючи правомірність прийнятого
рішення на відповідність вимогам ч. 3
ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд зазначає
наступне.

В період з 29.08.2008 року по 19.09.2008 року
відповідачем проведена планова виїзна
документальна перевірка позивача з
питань дотримання вимог податкового та
іншого законодавства за період з 30.11.2007
року по 30.06.2008 року.

За результатами вказаної перевірки,
складено акт № 1351/23-400/35567691 від 24.09.2008
року, в якому зафіксовано порушення
позивачем абз. 6 пп. 1.22.1 п. 1.22 ст. 1, пп. 4.1.6
п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств".

На підставі результатів вказаної
перевірки 16.10.2008 року прийнято
податкове повідомлення-рішення №
/0/23-121 про визначення ТОВ
"Поліссяторг" податкового зобов'язання
на загальну суму 233152,00 грн.

Позивач скористався правом на
адміністративне оскарження вказаних
податкових повідомлень - рішень, однак
рішенням відповідача скарга позивача
залишена без задоволення.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному
рішенню, колегія суддів зазначає
наступне.

Судом встановлено, що між позивачем
(комісіонер) та ВАТ "Концерн
Галнафтогаз" (комітент) укладено
договір комісії за № 07-01/03 від 07.03.2008
року на комісійну купівлю товару,
згідно якого комітент доручає, а
комісіонер приймає на себе
зобов'язання за винагороду і на
комісійних засадах здійснити в
інтересах та за рахунок комітента
комплекс заходів з купівлі
нафтопродуктів.

Протягом березня-червня 2008 року на
розрахунковий рахунок позивача
(Комісіонеру) надійшло на виконання
комісійного доручення від ВАТ "Концерн
Галнафтогаз" 33 817 000 грн. 00 коп., за
переліком платіжних доручень,
зазначених на сторінці 9 акту
перевірки.

Посилання податкового органу на те, що
кошти, отримані від ВАТ «Концерн
Галнафтогаз», використовувались
підприємством у власній господарській
діяльності, а тому виконували функцію
запозичених є безпідставними, з огляду
на наступне.

Відповідно до пункту 4.1 статті 4 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
валовим доходом є загальна сума доходу
платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за її
межами.

Згідно з підпунктом 4.1.6 пункту 4.1 статті
4 вказаного Закону валовий дохід
включає доходи з інших джерел, у тому
числі, але не виключно, у вигляді сум
безповоротної фінансової допомоги,
отриманої платником податку у звітному
періоді, вартості товарів (робіт,
послуг), безоплатно наданих платнику
податку у звітному періоді, крім їх
надання неприбутковим організаціям
згідно з пунктом 7.11 статті 7 цього
Закону та у межах таких операцій між
платником податку та його
відокремленими підрозділами, які не
мають статусу юридичної особи, крім
випадків, визначених у частині
четвертій статті 3 Закону України «Про
списання вартості несплачених обсягів
природного газу».

Підпунктом 1.22.1 пункту 1.22 статті 1
Закону передбачено, що безповоротною
фінансовою допомогою, зокрема, є сума
процентів, умовно нарахованих на суму
поворотної фінансової допомоги, що
залишається неповерненою на кінець
звітного періоду, у розмірі облікової
ставки Національного банку України,
розрахованої за кожний день фактичного
використання такої поворотної
фінансової допомоги.

Згідно з підпунктом 1.22.2 пункту 1.22
статті 1 Закону поворотна фінансова
допомога - це сума коштів, передана
платнику податку у користування на
визначений строк відповідно до
договорів, які не передбачають
нарахування процентів або надання
інших видів компенсацій як плати за
користування такими коштами.

Відповідно до статті 1011 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України) за
договором комісії одна сторона
(комісіонер) зобов'язується за
дорученням другої сторони (комітента)
за плату вчинити один або кілька
правочинів від свого імені, але за
рахунок комітента.

При цьому слід враховувати, що
використання коштів, отриманих від
комітента на цілі, відмінні від
виконання доручення, не є порушенням
комісійних зобов'язань.

Вищевказана господарська операція
підтверджена первинними документами
позивача відповідно до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні".

Кошти отримані позивачем від ВАТ
"Концерн Галнафтогаз" є коштами,
отриманими виключно згідно договору
комісії, про що зазначено в призначенні
відповідних платежів, актами
прийому-передачі та звітами
комісіонера.

Крім того, законодавство (чинне на час
виникнення спірних правовідносин) не
встановлювало заборони на
використання комісійних коштів,
отриманих від комітента на цілі,
відмінні від виконання доручення.

Таким чином, спірне податкове
повідомлення-рішення не відповідає
вказаним критеріям правомірності.

Враховуючи вищенаведене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
рішення, яке постановлено з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"14" березня 2014 р. - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Є.В.Одемчук

судді:
А.Ю.Бучик

Г.І. Майор

повний текст судового рішення
виготовлено "13" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Поліссяторг" вул.Київська,21
оф.311,м.Рівне,33027

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у м.Рівному
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області
вул.Відінська,8,м.Рівне,33023

4-третій особі: - ,