Справа № К/9991/80307/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/80307/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Феодосійської міжрайонної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 02 червня 2011 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2011 року

у справі № 2а-2519/11/0170

за позовом Прокурора Кіровського
району Автономної Республіки Крим в
інтересах держави в особі
Феодосійської міжрайонної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

Прокурор Кіровського району
Автономної Республіки Крим звернувся
до суду в інтересах держави в особі
Феодосійської міжрайонної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим (далі - позивач) із
позовом до фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення
заборгованості перед бюджетом у
розмірі 5401,48 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 02 червня 2011 року
позов задоволено частково. Стягнуто з
фізичної особи - ОСОБА_1 на користь
місцевого бюджету 4805,36 грн.
заборгованості з податку з доходів
фізичних осіб, з яких: 1265,12 грн. -
податкові зобов'язання, 3540,24 грн. -
штрафні санкції відповідно до
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» № /0 від 10 січня 2011 року.
В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2011 року постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 02
червня 2011 року залишено без змін.

В касаційній скарзі Феодосійська МДПІ
АР Крим, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 02 червня 2011 року в
частині відмови у задоволенні позовних
вимог та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2011 року і ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі касаційної скарги,
дійшла висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Згідно податкового
повідомлення-рішення № /0 від 10
січня 2011 року фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 були визначені
податкові зобов'язання (з урахуванням
штрафних (фінансових) санкцій) за
платежем: податок з доходів фізичних у
розмірі 7305,36 грн., у тому числі: 2435,12 грн.
- основний платіж, 4870,24 грн. - штрафні
(фінансові) санкції, яке було отримане
відповідачем 10 січня 2011 року та не
оскаржувалось в адміністративному чи
судовому порядку.

Суми визначені, вказаним податковим
повідомленням-рішенням, були частково
сплачені відповідачем, з огляду на що
1265,12 грн. основного платежу та 3540,24 грн.
штрафних (фінансових) санкцій
залишились несплаченими.

Згідно податкового
повідомлення-рішення форми «Р» №
/0 від 14 квітня 2009 року фізичній
особі - підприємцю ОСОБА_1 були
визначені податкові зобов'язання (з
урахуванням штрафних (фінансових)
санкцій)за платежем: податок з доходів
фізичних у розмірі 3510,00 грн., у тому
числі: 1170,00 грн. - основний платіж, 2340,00
грн. - штрафні (фінансові) санкції, яке
було отримане відповідачем 14 квітня 2009
року та не оскаржувалось в
адміністративному чи судовому порядку.

Суми визначені, вказаним податковим
повідомленням-рішенням, були сплачені
відповідачем у повному обсязі згідно
платіжного доручення № 40 від 24 квітня
2009 року на суму 3510,00 грн. (арк. справи 24).

Разом з цим, 09 червня 2009 року АКБ
«Європейський» надіслав на адресу
відповідача повідомлення № 3 про
невиконання розрахункового документа,
в якому вказав, що у зв'язку з
недостатністю коштів на
кореспондентському рахунку АКБ
«Європейський» не виконав
розрахункові документи (платіжні
доручення) від 24 квітня 2009 року за № 39,
№ 40, які банк узяв на обліковування за
позабалансовим рахунком 9804 (арк. справи
25).

Також, судами було встановлено, що пеня
у сумі 596,12 грн. була нарахована
податковим органом у зв'язку з
ненадходженням до бюджету податкових
зобов'язань, визначених податковим
повідомленням-рішенням форми «Р» №
/0 від 14 квітня 2009 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з відповідача податкового
боргу у розмірі 596,12 грн., з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що вказана
сума пені була нарахована відповідачу
у зв'язку з ненадходженням до бюджету
податкових зобов'язань, визначених
податковим повідомленням-рішенням
форми «Р» № /0 від 14 квітня 2009 року,
тоді як вказана сума податкових
зобов'язань була сплачена відповідачем
у повному обсязі згідно платіжного
доручення № 40 від 24 квітня 2009 року, з
огляду на що до платника податків не
можуть бути застосовані штрафні
санкції, пеня або пред'явлена вимога
про повне перерахування податкових
платежів до бюджетів та державних
цільових фондів, оскільки з
неперерахування податку, збору не є
наслідком винних дій цього платника
податку.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
з огляду на наступне.

Згідно підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
податкове зобов'язання платника
податків, нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3
статті 4 цього Закону, вважається
узгодженим у день отримання платником
податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених
підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до абзацу 1 підпункту 5.3.1
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого підпунктом 4.1.4
пункту 4.1 статті 4 цього Закону для
подання податкової декларації.

Абзацом 3 підпункту 5.3.1 підпункту 5.3.1
пункту 5.3 статті 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що у
разі визначення податкового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
«а» - «в» підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті
4, платник податків зобов'язаний
погасити нараховану суму податкового
зобов'язання протягом десяти
календарних днів від дня отримання
податкового повідомлення, крім
випадків коли протягом такого строку
такий платник податків розпочинає
процедуру апеляційного узгодження.

Відповідно до положень підпункту 16.5.1
пункту 16.5 статті 16 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) за порушення
строків перерахування податків, зборів
(обов'язкових платежів) до бюджетів або
державних цільових фондів,
встановлених Законом України «Про
платіжні системи та переказ грошей в
Україні» банк сплачує пеню за кожний
день прострочення, включаючи день
сплати, у розмірах, встановлених
підпунктом 16.4.1 пункту 16.4 статті 16, та
штрафні санкції, встановлені
підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 цього
Закону, а також несе іншу
відповідальність, встановлену цим
Законом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податку, збору (обов'язкового платежу)
до бюджету або державного цільового
фонду. При цьому платник податків,
зборів (обов'язкових платежів)
звільняється від відповідальності за
несвоєчасне або неповне зарахування
таких платежів до бюджетів та
державних цільових фондів, включаючи
нараховану пеню або штрафні санкції.

Визначальним у змісті даної норми є те,
з чиєї вини відбулося неповне внесення
податку, збору (обов'язкового платежу)
до бюджету або державного цільового
фонду. Отже, якщо неперерахування
податку, збору не є наслідком винних
дій платника податку, то до нього не
можуть бути застосовані штрафні
санкції, пеня або пред'явлена вимога
про повне перерахування податкових
платежів до бюджетів та державних
цільових фондів.

Підпунктом 16.5.2 пункту 16.5 статті 16
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
визначено, що днем подання до установ
банків платіжного доручення за всіма
видами податкових платежів вважається
день його реєстрації у цих установах.

Згідно підпунктом 16.3.1 пункту 16.3 статті
16 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) нарахування пені
закінчується у день прийняття банком,
обслуговуючим платника податків,
платіжного доручення на сплату суми
податкового боргу. У разі часткової
сплати суми податкового боргу
нарахування пені зупиняється на таку
сплачену частку.

Системний аналіз наведених норм дає
підстави для висновку про те, що
порушення порядку зарахування до
бюджету та державних цільових фондів
податків і зборів при пред'явленні
платником податків до установи банку
платіжних доручень у встановлений
строк є виною банку.

Викладене свідчить про відсутність з
боку відповідача порушення щодо
перерахування до бюджету податкових
зобов'язань визначених податковим
повідомленням-рішенням форми «Р» №
/0 від 14 квітня 2009 року, у строк,
встановлений законом, відсутність
підстав для нарахування пені та, як
наслідок, підстав для її стягнення.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга Феодосійської МДПІ АР Крим
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 02
червня 2011 року та ухвала
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Феодосійської
міжрайонної державної податкової
інспекції Автономної Республіки Крим
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 02
червня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна