Справа № 127/6953/14-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/6953/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Вохмінова
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Ватаманюк Р.В.

судді: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчак В.
Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 ( далі - позивач) до Управління
праці і соціального захисту населення
м. Вінниці (Правобережне) Департаменту
соціальної політики Вінницької
міської ради (далі - відповідач) про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом в якому
просила: поновити строк на звернення до
суду; визнати неправомірними дії
відповідача, щодо виплати їй допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі меншому ніж
прожитковий мінімум для дітей віком до
шести року; зобов`язати відповідача
провести їй перерахунок допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку та виплатити
недоотриману допомогу, як
застрахованій особі з моменту її
призначення та по час припинення
виплати такої допомоги у відповідності
до Закону України від 18.01.2001 №2240 "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", у розмірі, що
встановлюється Управлінням фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму на
дитину до шести років з урахуванням
проведених виплат.

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 08.04.2014 року за
адміністративним позов відкрито
провадження, а ухвалою суду від 07.05.2014
позовну заяву позивача залишено без
розгляду.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подала
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду справи по суті.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, рішення суду першої
інстанції скасувати, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, що з 07.12.2010 по 08.10.2013
позивачка перебувала у відпустці по
догляду за дитиною до трьох років і з
26.10.2010 перебувала на обліку в
Управлінні соціального захисту
населення. З 07.12.2010 року по 08.10.2013 їй
призначена допомога по догляду за
дитиною в розмірі 130 грн. на місяць, а з
01.07.2011 також допомога до трьох років з
урахуванням доходу.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки предметом позову є регулярні
(щомісячні платежі), а відтак про
ненарахування надбавок позивач
дізналася або повинна була знати при
кожній виплаті допомоги та доводи
позивачки щодо пропуску строку через
те, що вона дізналась про порушення
свого права лише в листопаді 2013 року,
ознайомившись із рішеннями судів у
подібних правовідносинах, є
непереконливими. Також в оскаржуваному
рішенні зроблено висновок про
відсутність підстав для поновлення
строку звернення до суду відповідно до
ч. 1 ст. 102 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з
вищевказаними висновками суду першої
інстанції з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка є матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
та згідно наказу начальника ВМЗ УМВС
України у Вінницькій області від 01.12.2010
№ 12 о/с позивачці було надано відпустку
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, як особі
застрахованій у системі соціального
загальнообов`язкового державного
соціального страхування.

14 березня 2014 року позивачка звернулась
до відповідача із заявою про
перерахунок допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку та виплатити недоотриману
допомогу.

Однак, відповідачем листом від 27.03.2014 №
Л-08-13727 повідомлено позивача, що
виплати, які їй виплачувались були
виплачені відповідно до чинного
законодавства, підстави провести
перерахунок відсутні.

Враховуючи вказані обставини 03.04.2014
позивачка звернулася до суду першої
інстанції за захистом своїх порушених
прав.

При цьому, зі змісту позовних вимог
вбачається, що позивачка просить
поновити їй строк на право звернення до
суду за захистом порушеного права,
вказуючи при цьому на те, що дізналась
про порушення свого права лише в
листопаді 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналась або повинна була дізнатись
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Як уже зазначалось вище позивачка
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трьохрічного
віку до 08.10.2013, а з позовом до суду
першої інстанції вона звернулась
03.04.2014. Таким чином строк звернення до
суду з адміністративним позовом, щодо
правомірності нарахування та виплати
вказаної допомоги за жовтень 2013 року
позивачем не пропущений.

Щодо строку звернення до суду стосовно
правомірності виплат за період з
жовтня 2010 року по вересень 2013 року,
апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 102 КАС України
строк звернення до адміністративного
суду не може бути поновлений чи
продовжений.

Натомість ч. 1 ст. 100 КАС України вказує,
що адміністративний позов, поданий
після закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду,
якщо суд на підставі позовної заяви
та доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи (ч. 2 ст. 100 КАС
України).

Із змісту даних норм слідує, що суд
самостійно повинен перевірити чи
пропущено позивачем встановлений
строк звернення до суду, якщо так, то чи
є в матеріалах адміністративного
позову докази поважності причин його
пропуску. Саме такий висновок, повинен
міститися в мотивувальній частині
ухвали суду про відкриття провадження,
чи рішення по суті спору.

Таким чином висновок суду першої
інстанції про неможливість поновлення
строку звернення до суду є
неправильним в силу приписів ч. 4 ст. 102
КАС України.

При цьому законодавець надав суду
право приймати рішення щодо поважності
пропуску строку звернення до суду
(вирішувати питання про залишення
адміністративного позову без розгляду)
як на стадії відкритті провадження так
і після, на протязі всього судового
розгляду справи.

Однак, при цьому закріпив в п. 2 ч. 1 ст. 109
КАС України, що наявність у спорі між
тими самими сторонами, про той самий
предмет і з тих самих підстав такої що
набрала законної сили ухвали про
залишення позовної заяви без розгляду
у зв'язку з пропуском строку звернення
до адміністративного суду (крім
випадків, коли така ухвала винесена до
відкриття провадження в
адміністративній справі), є підставою
для відмови у відкритті провадження
при повторному зверненні.

Таким чином суд приймаючи рішення про
залишення адміністративного позову
без розгляду в зв'язку з пропущенням
строку звернення до суду після
відкриття провадження, повинен
особливо ретельно встановлювати
обставини які стосуються дотримання
строку звернення до суду, до яких
зокрема слід віднести: початок
перебігу строку, момент завершення
строку, та наявність (відсутність)
обставин які б свідчили про поважність
причин пропуску звернення до суду та
«добросовісність» заявника. Під
останнім слід розуміти обставини, які
свідчать про умисне ігнорування особою
яка звертається до суду правил щодо
строків такого звернення в т.ч. і
звернення із значним пропуском строку,
звернення до суду з пропуском строку з
метою отримання «незаконної вигоди»,
уникнення відповідальності, тощо.

При цьому слід згадати про правову
позицію Європейського суду з прав
людини, який в своїх рішеннях
неодноразово зазначав що строк
звернення до суду закріплений в нормах
національного законодавства не є
абсолютним.

Правила строку звернення до суду
закріплені в нормах КАС України є свого
роду «фільтром», який сприяє
формуванню законного і справедливого
правосуддя, унеможливлюючи
зловживання правом на звернення та
стабілізуючи суспільні відносини.
Однак неправильно застосовувати його,
як перешкоду в зверненні до суду для
захисту порушених прав та інтересів
особи.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що доводи апеляційної
скарги дають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання, тобто
прийнята ухвала не відповідає
матеріалам справи та вимогам закону, і
підлягає скасуванню з направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 199 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
скасувати ухвалу суду, яка перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направити справу для продовження
розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України
підставами для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направленням
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 199, 204, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 07 травня 2014
року, - скасувати.

Справу направити до Вінницького
міського суду Вінницької області для
продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку ст. 254 КАС України.

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.