Справа № 813/6889/13-а
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 р.
Справа № 876/1745/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Кузьмича С.М., Ліщинського А.М.,

з участю секретаря судового засідання:
Нефедовій А.О.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Львівської митниці Міндоходів на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 року
у справі № 813/6889/13а за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці
Міндоходів про скасування наказу,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

В С Т А Н О В И В:

10.09.2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Львівської митниці Міндоходів, у якому
просив визнати протиправним та
скасувати наказ Львівської митниці
Міндоходів (далі - Митниця) від 12.08.2013
року № 765-к «Про звільнення
ОСОБА_1», поновити його на посаді
головного інспектора відділу дізнання
та провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці або іншій
рівнозначній посаді в Львівській
митниці Міндоходів та стягнути з
відповідача в користь позивача
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 року
у справі № 813/6889/13-а позов було
задоволено повністю. Визнано
протиправним та скасовано наказ
Львівської митниці від 12.08.2013 року №
765-к «Про звільнення ОСОБА_1». Поновлено
ОСОБА_1 на посаді головного інспектора
відділу дізнання та провадження у
справах про порушення митних правил
служби боротьби з контрабандою та
порушенням митних правил Львівської
митниці у Львівській митниці
Міндоходів з 12.08.2013 року. Стягнуто з
Львівської митниці Міндоходів на
користь позивача середній заробіток за
час вимушеного прогулу в розмірі 11 561,03
грн. Постанову в частині поновлення
ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його
користь середнього заробітку у межах
суми стягнення за один місяць в розмірі
2148, 43 грн. звернуто до негайного
виконання.

Львівська митниця Міндоходів в поданій
апеляційній скарзі просить вказану
постанову суду скасувати та прийняти
нову постанову про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_1 у повному
обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовує
тим, що у результаті реорганізації
Львівської митниці Державної митної
служби України (далі - ДМС України) було
проведено скорочення чисельності та
штату працівників. Апелянт зазначає, що
суд не дослідив належним чином всі
докази у справі, оскільки відповідачем
було доведено до позивача належним
чином скорочення штату працівників
Львівської митниці Міндоходів, а також,
що ОСОБА_1 не мав переважного права на
залишення на роботі відповідно до ст.42
КЗпП України так як не належав до більш
кваліфікованих працівників. Крім цього
апелянт вважає, що оскільки позивач не
був переведений в установленому
порядку у Львівську митницю
Міндоходів, то поновити його у цій
установі неможливо.

Представник Львівської митниці у ході
апеляційного розгляду підтримала
вимоги, викладені у апеляційній скарзі,
та просила їх задовольнити в повному
обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому
засіданні апеляційного суду
заперечила обґрунтованість вимог
апелянта, просила залишити оскаржуване
судове рішення без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача та
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апелянта у
їх сукупності, апеляційний суд
приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої
інстанції виходив із того, що на момент
його звільнення із займаної посади у
зв'язку з реорганізацією та
скороченням чисельності працівників
Львівської митниці були наявні
вакантні посади, однак роботодавцем
питання можливості залишення позивача
на роботі та дотримання вимог
законодавства про працю в частині
порядку звільнення, на підставі п.1ч.1
ст.40 КзПП України, взагалі не
розглядалося.

Крім цього відповідачем не було
дотримано вимог ч.3 ст.49-2 КЗпП України в
частині надання пропозиції працівнику
з приводу іншої роботи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
звільнення позивача з посади головного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці було
проведено з порушенням вимог ч. 2 ст. 40,
ст. 49-2 КЗпП України.

Даючи оцінку рішенню суду першої
інстанції та доводам апелянта, що
викладені у поданій апеляційній
скарзі, апеляційний суд виходить із
такого.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_1 перебував на державній службі в
митних органах з 21.01.1998 року, про що
свідчить запис № 13 у трудовій книжці
серії БТ-ІІ № 2035754. Присяга державного
службовця прийнята позивачем 22.01.1998
року.

Наказом голови комісії з проведення
реорганізації Львівської митниці від 12
серпня 2013 року № 765-к «Про звільнення
ОСОБА_1» позивача звільнено з посади
головного інспектора відділу дізнання
та провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці, відповідно
до п.1 ст.40 КЗпП України.

Підставою для прийняття вищевказаного
наказу стали реорганізація та
скорочення чисельності працівників
Львівської митниці, відповідно до
наказу Міністерства доходів і зборів
України від 26.04.2013 року № 80 «Про
затвердження чисельності працівників
територіальних органів Міндоходів» та
штатного розпису Львівської митниці
Міндоходів, затвердженого 07.05.2013 року
та введеного в дію наказом Львівської
митниці Міндоходів від 08.05.2013 року № 1
«Про введення в дію тимчасової
організаційної структури та
тимчасового штатного розпису
Львівської митниці Міндоходів на 2013
рік».

Як вбачається з тимчасового штатного
розпису на 2013 рік Львівської митниці
Міндоходів, таким затверджено штат у
кількості 910 штатних одиниць, що
свідчить, що на момент звільнення
ОСОБА_1 з займаної посади у зв'язку з
реорганізацією та скороченням
чисельності працівників Львівської
митниці були наявні вакантні посади,
однак, відповідачем вони не були
запропоновані позивачу.

Відтак суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що відбулася
реорганізація установи, у якій
працював позивач, а отже його
звільнення на підставі п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України повинне супроводжуватися
скороченням чисельності або штату
працівників, змінами у їх складі за
посадами, спеціальністю,
кваліфікацією, професіями.

10.06.2013 року ОСОБА_1 було письмово
попереджено про наступне вивільнення
із займаної посади у зв'язку із змінами
в організації праці, реорганізацією та
скороченням чисельності Митниці на
підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Наказом Митниці від 12.08.2013 року № 765-к
«Про звільнення ОСОБА_1» позивача
звільнено з посади головного
інспектора відділу дізнання та
провадження у справах про порушення
митних правил служби боротьби з
контрабандою та порушенням митних
правил Львівської митниці,
відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що на підставні приписів ст. 42
та ч. 2 ст. 49-2 КЗпП України суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що при скороченні
чисельності чи штату працівників
роботодавець зобов'язаний враховувати
кваліфікацію і продуктивність роботи
працівника, а також наявність в нього
підстав, що надають переважне право на
залишення на посаді, а також
обґрунтувати причини, з яких кожен
конкретний працівник підлягає
звільненню.

При цьому судом першої інстанції було
вірно встановлено, що позивачу
всупереч вимогам ч. 2 ст. 40, ст. 49-2 КЗпП
України не була запропонована робота.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції погоджується із судом першої
інстанції у тому, що звільнення
позивача наказом відповідача від 12.08.2013
року №765-к відбулося протиправно, такий
наказ підлягає скасуванню, а позивач -
поновленню на службі з виплатою
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Доводи апелянта висновків суду першої
інстанції не спростовують та не дають
правових підстав для задоволення
вимог, викладених у апеляційній скарзі.

З огляду на викладене апеляційний суд
приходить до переконання, що суд першої
інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці
Міндоходів залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 20.01.2014 року
у справі № 813/6889/13а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді С.М.Кузьмич

А.М.Ліщинський

Повний текст ухвали складений 06.08 .2014
року