Справа № 487/2548/13-а
Суддя: Притуляк І. О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2548/13-а
Провадження № 2-а/487/166/13
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07.08.2014 року Заводський районний суд
м. Миколаєва у складі:

Головуючого судді: Притуляк І.О.

при секретарі: Уманському І. В.,

за участю позивача: ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду у м.Миколаєві справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
УДАІ УМВС України в Миколаївській
області про скасування постанови про
накладення адміністративного
стягнення,

В С Т А Н О В И В:

11.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до УДАІ УМВС
України в Миколаївській області про
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення АБ2
№561521, винесеної 04.07.2014 року, за якою
його притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 грн.,
мотивуючи тим, що працівниками ДАІ
безпідставно, без врахування всіх
обставин, було складено відносно нього
протокол про адміністративне
правопорушення та на підставі цього
протоколу винесено вище зазначену
постанову, що порушило його права.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, суду пояснив, що
04.07.2014 року, керуючи автомобілем Opel Astra,
н/з НОМЕР_1, рухався по автомобільній
дорозі Р-06
«Ульянівка-Вознесенськ-Миколаїв» в
сторону міста Южноукраїнськ, та,
знаходячись поза населеними пунктами
був зупинений інспектором ДПС взводу з
ОСП №2 роти ДПС ДАІ УДАІ за порушення
вимоги п.12.4 правил дорожнього руху, за
що відповідальність передбачена ч.1
ст.122 КУпАП. Зазначив, що оскаржувана
постанова винесена з порушенням норм
чинного законодавства, оскільки не
доведено факту того, що приладом
«Візир» зафіксовано саме швидкість
автомобіля Opel Astra, н/з НОМЕР_1, і що даний
автомобіль був саме під його
керуванням в момент здійснення
фотофіксації, також на фотографії,
зробленій інспектором ДПС взводу з ОСП
№2 роти ДПС ДАІ УДАІ не видно, що її було
зроблено саме на 90 км. Автомобільної
дороги Р-06, а саме в селі Благодатне,
тому надані суду фотографії, вважав
неналежним доказом, отриманим з
порушенням вимог діючого
законодавства. Посилаючись на
вищенаведене просив скасувати
вищезазначену постанову про
адміністративне правопорушення.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився, надали до суду
заперечення, в якій зазначили, що
позовні вимоги не визнають та просять
розглянути справу за їх відсутності,
наполягали на правомірності винесеної
інспектором ДПС взводу з ОСП №2 роти
ДПС ДАІ УДАІ Ратушним М. А. постанови.
Суду надали фотографії з фіксацією
порушення позивачем ПДР, зафіксованих
Протоколом про адміністративне
правопорушення АБ2№561521 від 04.07.2014 року.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного:

04.07.2014 року інспектором ДПС взводу з
ОСП №2 роти ДПС ДАІ УДАІ Ратушним М. А.
було складено протокол про
адміністративне правопорушення серії
АБ2 №561521, з тих підстав, що 04.07.2014 року
ОСОБА_1, керуючи автомобілем Opel Astra, н/з
НОМЕР_1, рухався по автомобільній
дорозі Р-06 «Ульянівка - Миколаїв» в
населеному пункті с. Благодатне,
позначеному дорожнім знаком 5.45. дод.1
ПДР України, рухався зі швидкістю 95
км/год., чим перевищив встановлену
швидкість руху на 35 км/год. та порушив
п.12.4 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 р.
№1306 (далі - ПДР), за що передбачена
відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП. Того ж
дня на підставі зазначеного протоколу
інспектором ДАІ було винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення ПС1№300490 про
накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в дохід держави у розмірі 255
грн.

Згідно ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно ст.17 КАС України компетенція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних та юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності. Відповідно до ч.2 ст.71
КАС України, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Пунктом 12.4 ПДР передбачено, що у
населених пунктах рух транспортних
засобів дозволяється із швидкістю не
більше 60 км/год.

У судовому засіданні, позивач, не
спростовував факт, того, що дійсно 04
липня 2014 року близько 20 год. 40 хв. він,
керував автомобілем Opel Astra, н/з НОМЕР_1
та рухався по автомобільній дорозі Р-06
«Ульянівка-Вознесенськ-Миколаїв» в
сторону м. Южноукраїнськ, але при цьому
наполягав на тому, що інспектором ДПС
взводу з ОСП №2 роти ДПС ДАІ УДАІ не
доведено факту того, що приладом
«Візир» зафіксовано саме швидкість
автомобіля Opel Astra, н/з НОМЕР_1, і що
фотографію було зроблено саме на 90 км.
автомобільної дороги Р-06
«Ульянівка-Вознесенськ-Миколаїв».

Згідно ст.69 КАС України, доказами у
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного
правопорушення, підтверджується
наданим суду Протоколом про
адміністративне правопорушення від
04.07.2014 року серії АБ2 №561521, яким
зафіксовано порушення позивачем п.12.4
ПДР, при обставинах встановлених судом,
та зазначених вище у постанові.

При цьому, оглянуті у судовому
засіданні фотознімки події
правопорушення, суд розцінює не як
самостійний доказ вчинення ОСОБА_1
адміністративного правопорушення, а як
підтвердження правомірності
складання, наданого стороною
відповідача належного та допустимого
доказу Протоколу про адміністративне
правопорушення від 04.07.2014 року серії АБ2
№561521.

Відповідно ж до п.12 ст. 11 Закону України
«Про міліцію» від 20.12.1990 року №565 - ХІІ
(далі - Закон) працівник ДАІ має право
проводити аудіо-, відео-,
фотофіксацію як допоміжний засіб
попередження протиправних дій та
розкриття правопорушень.

Відповідно до п.21 ст. 11 Закону працівник
ДАІ має право використовувати
передбачені нормативно-правовими
актами технічні засоби, в тому числі
засоби фото- і відеоспостереження, для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху.

Відповідно до наказу МВС України №33
від 01.03.2010 року вимірювач швидкості
«Візир» входить до переліку технічних
засобів, що використовується у
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
Правил дорожнього руху, є спецзасобом
підрозділів ДАІ України, передбачений
табельною належністю взводу із
забезпечення супроводження роти ДПС
УДАІ УМВС, відповідає усім вимогам, які
встановлені підприємством -
виробником, та допущений до
використання на території України, про
що свідчить свідоцтво про перевірку
даного приладу.

Посилання позивача щодо відсутності у
його діях складу правопорушення, в
зв'язку із тим, що відповідачем при
складенні протоколу про
адміністративне правопорушення та
винесенні постанови про
адміністративне правопорушення
порушено норми чинного законодавства
та не надано належних доказів, що
підтверджують факт скоєного порушення
вимог п.12.4 ПДР України, суд вважає
необґрунтованими та такими, що
спростовуються письмовими доказами.

На підставі вищевикладеного суд
вважає, що постанова в справі про
адміністративне правопорушення від
04.07.2014 року серії ПС1 №300490 є
правомірною, міру адміністративного
стягнення застосовано у мінімальних
розмірах визначених санкцією ст.122 ч.1
КУпроАП, а отже позовні вимоги ОСОБА_1 є
не обгрунтованими та задоволенню не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 158-162 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до УДАІ
УМВС України в Миколаївській області
про скасування постанови у справі про
накладення адміністративного
стягнення ПС1 №300490 від 04.07.2014 року -
відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

СУДДЯ:
І.О.ПРИТУЛЯК