Справа № 295/7941/14-а
Суддя: Жизневська А.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Жизневська А.В.
УХВАЛА

іменем України

"13" серпня 2014 р.
Справа № 295/7941/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Жизневської А.В.

суддів:
Котік Т.С.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представника Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області на постанову
Богунського районного суду м. Житомира
від "16" липня 2014 р. у справі за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України в Житомирській області до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області про визнання
незаконним рішення та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження, ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богунського районного суду
м.Житомира від 16.07.2014 року головному
управлінню Пенсійного фонду України в
Житомирській області (далі - УПФ)
відмовлено у задоволенні позову про
визнання незаконними дій управління
ДВС головного управління юстиції у
Житомирській області щодо відкриття
провадження за виконавчим листом
№2а-3310/11 та скасування постанови
державного виконавця від 10.02.2014 року
про відкриття виконавчого провадження
№41930293.

В апеляційній скарзі апелянт,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить вказану постанову скасувати та
прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області від 10.02.2014 року
відкрито виконавче провадження з
виконання судового рішення за
виконавчим листом №2а-3310/11, виданого
29.11.2011 року Богунським районним судом
м.Житомира, про стягнення з УПФ на
користь ОСОБА_3 підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру,
передбаченого ст.39 Закону України "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", за період з
09.02.2011 року по 22.07.2011 року в сумі 8524,34
гривень.

Приписами ст.17 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Зокрема, підлягають виконанню
державною виконавчою службою
виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із ч.1 ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

За частиною другою вказаної статті
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Статтею 26 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено вичерпний
перелік підстав для відмови у
відкритті виконавчого провадження, а
саме у разі: 1) пропуску встановленого
строку пред'явлення документів до
виконання; 2) неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 17 цього
Закону, та неподання заяви про
відкриття виконавчого провадження у
випадках, передбачених цим Законом; 3)
якщо рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов правильних висновків про
відсутність доказів того, що
виконавчий документ не відповідає
вимогам, передбаченим Законом України
"Про виконавче провадження", закінчився
строк пред'явлення такого документа до
виконання чи він пред'явлений до
виконання не до належного органу
державної виконавчої служби, або ж
доказів наявності інших передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження.

Відтак, суд першої інстанції вірно
з'ясував, що спірна постанова про
відкриття виконавчого провадження від
10.02.2014 року прийнята з дотриманням
вимог Закону України "Про виконавче
провадження".

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідно до Закону України "Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень" та «Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ» відповідач був зобов'язаний
прийняти постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження, не
дають підстав для висновків, що судом
першої інстанції було неправильно
застосовано норми матеріального права
чи порушено норми процесуального права
.

Так, згідно приписів ст.3 Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень" виконання
рішень суду про стягнення коштів,
боржником за якими є державний орган,
здійснюється центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, в
межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду. Стягувач за рішенням суду про
стягнення коштів з державного органу
звертається до центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів, у
строки, встановлені Законом України
"Про виконавче провадження", із заявою
про виконання рішення суду.

Проте, п.3 Прикінцевих та Перехідних
положень вказаного Закону визначено,
що виконавчі документи за рішеннями
суду про стягнення коштів або рішення
суду, що набрали законної сили,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом,
подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Вказаний пункт набрав чинності 16.10.2013
року, а рішення суду по
вищезазначеному виконавчому
провадженні вступило в законну силу до
набрання чинності останнім та Закону
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень".

Виходячи з викладеного, державний
виконавець діяв на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачені чинним законодавством
України.

Суд першої інстанції дослідив
представлені докази, надав їм належну
правову оцінку, з'ясував обставини, що
мають значення для вирішення справи та
зробив обгрутнований висновок про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і не
впливають на правильність прийнятого
судового рішення. Постанову прийнято з
додержанням вимог матеріального та
процесуального права, підстави для її
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області залишити без
задоволення, а постанову Богунського
районного суду м. Житомира від "16" липня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.В. Жизневська

судді:
Т.С. Котік

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "13" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Головне
управління Пенсійного фонду України в
Житомирській області вул.
Ольжича,7,м.Житомир,10003

3- відповідачу/відповідачам:
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області м-н Соборний,
1,м.Житомир,10014

4-третій особі: - ,