Справа № 454/2082/14-а
Суддя: Фарина Л. Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/2082/14-а
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2014 року Сокальський районний суд
Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л.Ю. ,

при секретарі Матолінець З.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Сокалі заяву Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про зміну способу і
порядку виконання рішення,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із даною
заявою та просить змінити подальший
спосіб і порядок виконання рішення
суду, шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в
Сокальському районі на користь ОСОБА_1
коштів, згідно наданого розрахунку.

Заява мотивована наступним.

На виконанні у відділі примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області перебуває виконавчий лист
№2а-1243/10, виданий Сокальським районним
судом Львівської області 08.04.2014 про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Сокальському районі
Львівської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_1
щомісячно підвищення до пенсії як
«дитині війни» за період з 03.04.2011р. по
22.07.2011р. у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, визначеному ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з урахуванням проведених
виплат.

Державним виконавцем 12.06.2014р. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копії якої скеровано
боржнику та стягувачу.

Боржнику надано термін для
самостійного виконання рішення в строк
до семи днів з моменту винесення
постанови. Однак боржник, добровільно
рішення не виконав, посилаючись на
відсутність фінансування, надав копію
розрахунку, згідно якого розмір
нарахування становить 653,56грн.

Заявник покликається на Закон України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень", згідно якого, держава
гарантує виконання рішення суду про
стягнення коштів та зобов'язання
чинити певні дії щодо майна, боржником
за яким є, зокрема, державний орган.

Також, даним Законом передбачено, що
виконання рішень суду про зобов'язання
вчинити певні дії щодо майна, боржником
за якими є державний орган, державне
підприємство, юридична особа,
здійснюється в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження", з урахуванням
особливостей, встановлених цим
Законом.

У разі, якщо вищевказані рішення суду
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання рішення.

Крім того, як підставу звернення до
суду зазначає інформаційний лист
Вищого адміністративного суду України
від 13.06.2013 № 846/12/13-13, в якому роз'яснено,
що виконання судових рішень у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, неможливе без
зміни його способу. Зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Крім того,
як зазначено у згаданому
інформаційному Листі Вищого
адміністративного суду України від
13.06.2013 № 846/12/13-13, у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат.

Вважає, що для повного, своєчасного та
неупередженого виконання
вищевказаного виконавчого листа
необхідно змінити спосіб виконання
постанови суду, а саме винести рішення
щодо примусового стягнення коштів щодо
боржника, оскільки у добровільному
порядку виплатити допомогу він
відмовляється.

В судове засідання державний
виконавець не прибув. Звертаючись до
суду із заявою, просить розгляд справи
проводити у його відсутності.

Представник боржника також в судове
засідання не з'явився.

Подав суду заяву про розгляд справи у
його відсутності та заперечення
наступного змісту.

Заяву вважає необґрунтованою та
безпідставною, оскільки заявник
просить змінити не спосіб виконання
рішення суду, а саме судове рішення по
суті, оскільки зазначає вимоку про
стягнення коштів, яка не була предметом
розгляду справи по суті.

Крім того, виконання рішення суду є
неможливим через відсутність коштів. У
випадку відповідного фінансування,
дане рішення буде виконано.

Просить не брати до уваги покликання
заявника на інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України,
оскільки такий відкликано.

Стягувач ОСОБА_1, будучи належним чином
повідомлена про час та місце розгляду
справи, в судове засідання не прибула
та не повідомила суду причини неявки.

На підставі ст.ст.41, 263 КАС України, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи за відсутністю сторін, без
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши матеріали заяви та
адміністративної справи, суд приходить
до наступного висновку.

З матеріалів адміністративної справи
№2а-1243/10 вбачається, що постановою
Сокальського районного суду
Львівської області від 19.10.2011р.
зобов'язано УПФ України в Сокальському
районі провести нарахування та виплату
ОСОБА_1 щомісячно підвищення до пенсії
як «дитині війни» за період з 03.04.2011р. по
22.07.2011р. у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, визначеному ст.6 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», з
урахуванням проведених виплат.

Згідно п.2 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити
певні дії.

З наведеного випливає, що заявник
просить суд змінити не спосіб
виконання постанови суду, а судове
рішення по суті позовних вимог і
вирішити додатково позовну вимогу про
стягнення коштів, яка не була заявлена
позивачем, а тому не була предметом
розгляду та дослідження в судовому
засіданні та з цих підстав дана заява
не може бути задоволена.

Крім того, частиною 1 статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

В свою чергу, суд не наділений
повноваженнями змінювати витратну
частину держбюджету України на
відповідний рік, в тому числі в порядку,
встановленому статтею 263 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 92
Конституції України Державний бюджет
України встановлюється виключно
законами України. Виходячи з
наведеного, суди не наділені правом
своїми рішеннями здійснювати
формування його витратної частини.

З контексту ч.1 ст.263 випливає, що
підставою для задоволення подання
можуть бути обставини, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо).

З аналізу норм законодавства суд
приходить висновку, що, у випадку
відсутності коштів на рахунку
боржника, суд вправі змінити спосіб та
порядок виконання виключно рішення про
стягнення грошових коштів, а не про
зобов'язання вчинити певні дії.

Відсутність коштів на рахунках
боржника не свідчить про неможливість
виконання цього судового рішення. Тому
немає підстав для застосування
положень статті 263 КАС України в цій
справі. Наведене не суперечить
положенням ст. 56 Конституції України
(Ухвала Вищого адміністративного суду
України у справі №К-28368/10 від 20.07.2011 р.).

Порядком виконання рішення слід
розуміти визначену законодавством
послідовність і зміст вчинення
виконавчих дій державним виконавцем, а
також прав і обов"язків суб'єктів
виконавчого провадження під час їх
вчинення. (Ухвала Верховного суду
України від 19 березня 2008 року).

Тобто, за своєю правовою суттю,
застосовуючи положення ст.263 КАС
України, суд може лише змінити
черговість вчинення виконавчих дій,
при цьому не змінюючи суті
резолютивної частини рішення.

Право на судовий захист та на вибір
способу захисту своїх право може бути
реалізовано виключно особою, права
якої порушено (ст.ст.6, 105 КАС України).

З матеріалів заяви вбачається, що
виконання постанови Сокальського
районного суду неможливе через
відсутність коштів, виплата яких буде
здійснена за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету.

В той же час, виконання постанови суду
фактично можливе за певних умов, тому з
цих причин відсутні підстави для зміни
способу і порядку виконання зазначеної
постанови суду.

Враховуючи вищезазначене, суд
приходить до висновку про
безпідставність даної заяви.

Керуючись ст.ст. 6, 41, 105, 162, 263 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про зміну способу і
порядку виконання рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом
пяти днів з дня отримання її копії до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Сокальський районний суд.

Головуючий:
Л. Ю. Фарина