Справа № К/9991/92625/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/92625/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого: Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Автономної Республіки Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15 червня 2011 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2011 року

у справі № 2а-1590/11/0170

за позовом Красноперекопського
міжрайонного прокурора в інтересах
держави в особі Красноперекопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Автономної Республіки Крим

до фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Красноперекопський міжрайонний
прокурор звернувся до суду в інтересах
держави в особі Красноперекопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Автономної Республіки Крим
(далі - позивач) з позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 (далі -
відповідач) про стягнення податкової
заборгованості з орендної плати за
землю (у тому числі пені) у сумі 15876,82
грн. (в редакції уточнення позовних
вимог - арк. справи 116).

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15 червня 2011 року у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 02 листопада 2011 року Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15 червня 2011 року
залишено без змін.

В касаційній скарзі Красноперекопська
ОДПІ АР Крим, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 15
червня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року і ухвалити нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

05 травня 2005 року між
Красноперекопською міською радою
(орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем) був
укладений договір оренди земельної
ділянки несільськогосподарського
призначення загальною площею 0,2186 га,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Договір укладено на 3 роки. Орендна
плата встановлена у грошовій формі у
розмірі 1% нормативної грошової оцінки
землі, що складає 59,00 грн. у місяць (до
вводу у експлуатацію), у розмірі 2%
нормативної грошової оцінки, що
складає 395,00 грн. (після вводу в
експлуатацію). Договір зареєстрований
у Красноперекопському кустовому
відділі КРЦ ДП «Центр ДЗК», про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 30 січня 2006 року за № 44.
(арк. справи 36-41).

Рішенням 36 сесії 5 скликання від 31
березня 2008 року № 390 на підставі статті
33 Закону України «Про оренду землі» та
з огляду на відсутність орендодавця
заперечень щодо використання
земельної ділянки та претензій до
орендаря, а також з огляду на
відсутність звернення орендаря щодо
припинення договору оренди землі, було
поновлено договір оренди на 5 років
ОСОБА_1 для утримання станції
технічного обслуговування за адресою:
АДРЕСА_1.

Також, між Красноперекопською міською
радою (орендодавцем) та ОСОБА_1
(орендарем) були укладені додаткові
угоди до вказаного вище договору
оренди землі, а саме: № 1-05 від 05 травня
2008 року, в якій зазначено, що орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі та розмірі 628,67 грн. у місяць (арк.
справи 38), та № 10-5-468 від 08 вересня 2010
року, в якій зазначено, що орендна плата
вноситься орендарем у грошовій формі
та розмірі за земельну ділянку площею
0,1696 га у розмірі 767,06 грн. у місяць (арк.
справи 36).

Рішенням 74 сесії 5 скликання
Красноперекопської міської ради від 25
серпня 2010 року №795 «Про перерахунок
орендної плати за землю» було
проведено перерахунок орендної плати
за земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_1, площею 0,0828 га для будівництва,
утримання та обслуговування станції
технічного обслуговування ОСОБА_1 із
застосуванням алгоритму розрахунку 3%
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки (арк. справи 15).

25 червня 2009 року Красноперекопською
ОДПІ АР Крим було прийняте податкове
повідомлення № про визначення
ОСОБА_1 податкового зобов'язання за
платежем: орендна плата у сумі 17380,68
грн., а 09 червня 2010 року
Красноперекопською ОДПІ АР Крим було
прийняте податкове повідомлення №
про визначення ОСОБА_1
податкового зобов'язання за платежем:
орендна плата у сумі 18409,44 грн. (арк.
справи 17).

29 жовтня 2010 року Красноперекопською
ОДПІ АР Крим на підставі акту
вибіркової перевірки правильності
поведених облікових операцій в
особових рахунках платників податків
від 29 жовтня 2010 року № 6/17-02 було
прийняте рішення про сторнування сум
по орендній платі за землю з фізичних
осіб за 2010 рік в розмірі 3241,42 грн. та
сторнування нарахованої при цьому суми
пені та довідково нараховані штрафні
санкції згідно з підпунктом 17.1.7 пункту
17.1 статті 17 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (арк. справи 18).

Також, Красноперекопською ОДПІ АР Крим
були сформовані на надіслані ОСОБА_1
перша № 1/1360 від 25 листопада 2009 року та
друга № 2/14 від 19 березня 2010 року
податкові вимоги (арк. справи 10).

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що ні Закон України «Про
плату за землю» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
ні інші нормативно-правові акти не
закріплюють обов'язок орендаря
перераховувати оренду плату
(сплачувати її в більшому розмірі) в
разі законодавчої зміни граничного
розміру цієї плати. Тобто орендар
зобов'язаний буде сплачувати більший
розмір орендної плати лише у випадку
внесення відповідних змін до договору.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 83
Земельного кодексу України (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) землі, які належать на
праві власності територіальним
громадам сіл, селищ, міст, є комунальною
власністю. У комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу (пункт «в» статті 12
Земельного кодексу України (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин)).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
плату за землю» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин)
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. За земельні ділянки,
надані в оренду, справляється орендна
плата.

Граничний розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом України «Про
оренду землі» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин) та є
обов'язковим при укладанні відповідних
договорів.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону
України «Про оренду землі» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) орендна плата - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підставою нарахування земельного
податку відповідно до статті 13 Закону
України «Про плату за землю» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності,- договір оренди такої
земельної ділянки.

Частиною 4 статті 21 Закону України «Про
оренду землі» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, надходить
до відповідних бюджетів,
розподіляється і використовується
відповідно до закону і не може бути
меншою за розмір земельного податку, що
встановлюється Законом України «Про
плату за землю», та перевищувати 10
відсотків їх нормативної грошової
оцінки.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 14
Закону України «Про систему
оподаткування» (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
до загальнодержавних платежів
належать такі податки і збори
(обов'язкові платежі), як плата за землю
(земельний податок, а також орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності).

Як вбачається з матеріалів справи, між
Красноперекопською міською радою
(орендодавцем) та ОСОБА_1 (орендарем)
були укладені додаткові угоди до
договору оренди земельної ділянки № 1-05
від 05 травня 2008 року, згідно якої
сторони дійшли згоди, що орендна плата
вноситься орендарем у грошовій формі
та розмірі 628,67 грн. у місяць, та № 10-5-468
від 08 вересня 2010 року, згідно якої
сторони дійшли згоди, що, що орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі та розмірі за земельну ділянку
площею 0,1696 га у розмірі 767,06 грн. у
місяць. Орендна плата у визначених
додатковими угодами розмірах
своєчасно сплачувалась відповідачем
до бюджету.

Відповідно до статті 21 Закону України
«Про оренду землі» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин) передбачено внесення
змін у розмір орендної плати за
земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності.

Разом із тим, статтею 30 Закону України
«Про оренду землі» (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин) встановлено, що зміна
умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

При цьому статтею 654 Цивільного кодексу
України (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає зі звичаїв ділового
обороту.

Разом із тим, слід зауважити, що
державна податкова служба відповідно
до статті 2 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні» (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) була наділена
повноваженнями зі здійснення контролю
за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством,
проте ініціативою вносити зміни в
договори оренди землі відповідно до
статей 12, 80, 83 Земельного кодексу
України Закону України «Про оренду
землі» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин),
статей 21, 30 Закону України «Про оренду
землі» (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
наділена одна зі сторін цих договорів,
якою у справі, що розглядається, є
Красноперекопська міська рада - орган
місцевого самоврядування, через яку
відповідною територіальною громадою
реалізовано право власності на
передані в оренду земельні ділянки, що
знаходяться у комунальній власності.

Договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо. Суб'єкт
владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що хоча
зміна розміру земельного податку є
підставою для перегляду встановленого
розміру орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, зазначене не
тягне автоматичні зміни орендної
палати та, відповідно, донарахування
податковим органом суми податкового
зобов'язання з орендної плати із
застосуванням штрафних (фінансових)
санкцій за оспорюваним податковим
повідомленням-рішенням.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга Красноперекопської ОДПІ АР Крим
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 15
червня 2011 року та ухвала
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 222, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу
Красноперекопської об'єднаної
державної податкової інспекції
Автономної Республіки Крим залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 15 червня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 02 листопада
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеному статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна