Справа № 802/1259/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 липня 2014 р.
Справа № 802/1259/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медяної Н.А.

позивача:
Федорченко Р.О.

відповідача:
Войцещук О.С., Іваник М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: товариства з обмеженою
відповідальністю "Діпроцивільпромбуд"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

В квіті 2014 року Вінницька об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ) звернулась в суд з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Діпроцивільпромбуд» (далі - ТОВ
«Діпроцивільпромбуд») про стягнення
податкового боргу за рахунок коштів на
банківських рахунках в розмірі 43988,40
грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначили, що відповідач має
заборгованість перед бюджетом по
податку на додану вартість в загальній
сумі 43988,40 грн. в т.ч. з них 43096,59 грн. -
основного платежу, 527,15 грн. - пені
нарахованої в автоматичному режимі за
несвоєчасну сплату узгодженого
податкового зобов'язання, 364,66 грн. -
відсотки по договору про розстрочення
податкового боргу №58 твід 31.05.2013 року.
Посилаючись на те, що в добровільному
порядку сума податкового боргу у
визначені строки не сплачена, що
призводить до ненадходження коштів до
бюджету, позивач звернувся до суду із
даним позовом.

28.07.2014 року у судовому засіданні
представником позивача подано заяву
про зменшення позовних вимог, згідно
якої останній просив суд, у зв'язку з
добровільною частковою сплатою
податкового зобов'язання, стягнути з
відповідача податковий борг у розмірі
28523,40 грн.(а.с.87).

Суд, керуючись нормами статі 137 Кодексу
адміністративного судочинства,
прийняв до розгляду заяву Вінницької
ОДПІ від 28.07.2014 року.

У судовому засіданні представник
позивача надала пояснення, що
відтворюють зміст позовної заяви та
заяви про зменшення позовних вимог.
Позовні вимоги просила задовольнити у
повному обсязі.

Представники відповідача у судовому
засіданні визнали позовні вимоги у
повному обсязі.

Частиною 2 статті 51 КАС України серед
прав та обов'язків сторін закріплене
право відповідача на визнання
адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 112
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідач може визнати
адміністративний позов повністю або
частково. Згідно з частиною 4 цієї
статті суд не приймає визнання
адміністративного позову і продовжує
розгляд адміністративної справи, якщо
ці дії відповідача суперечать закону
чи порушують чиї-небудь права, свободи
або інтереси.

Суд, дослідивши матеріали справи та
надані докази, дійшов висновку, що
визнання позову не суперечить закону,
не порушує нічиї права, свободи або
інтереси, а тому адміністративний
позов підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

ТОВ «Діпроцивільпромбуд»
зареєстроване виконавчим комітетом
Вінницької міської Ради, як юридична
особа 29.12.1992 рок та перебуває на
податковому обліку, як платник
податків у Вінницькій ОДПІ з 19.04.1994
року, що підтверджується витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців та
обліковими даними платника (а.с.23-27, 32).

Судом встановлено, що станом на дату
звернення до суду відповідач має
заборгованість перед бюджетом по
податку на додану вартість на загальну
суму 28523,40 грн. (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог).

Дана заборгованість виникла в
результаті самостійно поданих
підприємством податкових декларацій
по податку на додану вартість від 06.08.2013
року на суму основного платежу 8078,00
грн., від 19.03.2013 року на суму основного
платежу 32135,00 грн., від 10.09.2013 року на
суму основного платежу 5350,00 грн., від
10.10.2013 року на суму основного платежу
511,00 грн., від 04.11.2013 року на суму
основного платежу 3974,00 грн., від 30.12.2013
року на суму основного платежу 2251,00
грн., від 16.01.2014 року на суму основного
платежу 19787,00 грн., від 30.01.2014 року на
суму основного платежу 19787,00 грн.
(а.с.10-22).

Вказана сума заборгованості, що
підтверджується зворотнім боком
облікової картки платника (а.с.6-9), у
сумі 28523,40 грн. в добровільному порядку
у визначені строки не сплачена, що
призводить до ненадходження коштів до
бюджету.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Разом із тим, п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 цього
Кодексу визначено, що платник податків
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання - податковий
борг.

Податковим кодексом України, зокрема п.
54.5 ст. 54 визначено, що якщо згідно з
нормами цієї статті сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно п. 57.1 ст. 57 ПК України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ПК України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

На виконання заходів погашення
заборгованості, податковим органом
винесено вимогу №304-15 Форми "Ю" від
04.10.2013 року, яка одержана відповідачем
25.10.2013 року (а.с.31). Крім того, як
вбачається з матеріалів справи 21.11.2013
року начальником Вінницької ОДПІ було
прийнято рішення №110 про опис майна ТОВ
«Діпроцивільпромбуд» у податкову
заставу (зворотній бік а.с.30). В
подальшому, 11.03.2014 року на підставі
рішення начальника Вінницької ОДПІ від
06.12.2012 року про опис майна у податкову
заставу платника податків ТОВ
«Діпроцивільпромбуд» позивачем
складений акт опису майна №10 на
загальну суму 39552,71 грн. (а.с.29).

Пунктом 59.5 ст. 59 Податкового кодексу
України визначає, що у разі коли у
платника податків, якому надіслано
(вручено) податкову вимогу, сума
податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Враховуючи те, що відповідачем не
надано доказів, які б свідчили про
відкликання податкової вимоги в
передбаченому ст.60 Податкового кодексу
України порядку, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу ТОВ
«Діпроцивільпромбуд», що виникла після
надіслання (вручення) податкової
вимоги, який вважається
консолідованим.

В силу п.п. 20.1.34 контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини.

Згідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 цієї статті
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Згідно ст. ст. 11, 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, оцінивши
надані докази та враховуючи визнання
позову, суд дійшов до висновку, що
вимоги позивача щодо стягнення 28523,40
грн. обґрунтовані, відповідають
обставинам справи та наявним
матеріалам, у зв'язку з чим позов
підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 94 КАС України у справах,
в яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Діпроцивільпромбуд"
(код ЄДРПОУ 2497648, р/р 2652, 2652,
2652 ПАТ "ВТБ Банк" МФО 321767) до
Державного бюджету України суму
податкового боргу 28523 грн. 40 коп. з них:
27996 грн. 25 коп. - основного платежу, 527
грн. 15 коп. пеня нарахована в
автоматичному режимі.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.
Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя: Томчук Андрій
Валерійович