Справа № 2-а-306/11
Суддя: Мулявка О. В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-306/11
Провадження № 6-а/451/12/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської
області

у складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі Дяків Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання заступника
начальника Відділу державної
виконавчої служби Радехівського
районного управління юстиції
Львівської області про зміну способу і
порядку виконання рішення суду, -

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2014 року до суду надійшло
подання заступника начальника Відділу
державної виконавчої служби
Радехівського районного управління
юстиції Львівської області, що
погоджене із начальником ВДВС
Радехівського РУЮ, відповідно до вимог
якої, на вирішення ставиться питання
зміни подальшого порядку і способу
виконання рішення суду шляхом
стягнення з Управління пенсійного
фонду України у Радехівському районі
на користь ОСОБА_1 стягнути суму
перерахованого підвищення до пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог
заявник посилається на те, що на
виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Радехівського РУЮ
Львівській області перебуває
виконавчий лист №2-а-306/11, виданий
02.10.2013р. Радехівським районним судом
Львівської області про зобов'язання
Управління пенсійного фонду України у
Радехівському районі нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 передбаченого ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» підвищення до пенсії як
дитині війни у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, обчисленої виходячи з
вимог ч.1 ст.28 «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період, починаючи з 10 листопада 2010 року,
з урахуванням проведених виплат. Поряд
з цим, із-за відсутності відповідних
коштів у боржника, рішення суду на
сьогоднішній день залишається
невиконаним. Із посиланням на норми
чинного законодавства та Кодексу
адміністративного судочинства
України, зазначаючи, що відсутність у
боржника коштів для здійснення виплат
унеможливлює на даному етапі виконання
рішення, просить змінити спосіб і
порядок виконання такого шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат.

Особи, які беруть участь у справі у
судове засідання не з'явилися, від так
розгляд заяви, відповідно до вимог
ст.ст.41,263 КАС України, проведено без їх
участі та здійснення фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши звернене подання та додані
до нього документи, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи, на яких ґрунтуються вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і її вирішення по суті, суд вважає, що
подання підлягає до задоволення,
виходячи з наступних міркувань.

Так, постановою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2012р. по справі №120760/11/9104
зобов'язано Управління пенсійного
фонду України у Радехівському районі
нарахувати та виплатити ОСОБА_1
передбаченого ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
підвищення до пенсії як дитині війни у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком,
обчисленої виходячи з вимог ч.1 ст.28
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» за період,
починаючи з 10 листопада 2010 року, з
урахуванням проведених виплат (а.с.19-22).

З копії розпорядження Управління
пенсійного фонду України у
Радехівському районі №116681 від 13.03.2014р.
вбачається, що внаслідок проведеного
перерахунку надбавки до пенсії ОСОБА_1,
невиплаченою залишається
заборгованість в сумі 1478,49грн. (а.с.98)

Відповідно до ч.5 ст.124 та п.9 ч.3 ст.128
Конституції України одним із основних
принципів судочинства є обов'язковість
рішень суду, тому судове рішення є
обов'язковим до виконання на всій
території України, а недотримання
цього принципу порушує нормальну
діяльність органів правосуддя,
перешкоджає виконанню судових актів і
тягне за собою кримінально карну
відповідальність

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05 червня 2012 року
№4901-VI держава гарантує виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас судові
рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Аналогічні за змістом норми викладені
і у ст.36 Закону України «Про виконавче
провадження» №606-XIV від 21.04.1999р. (із
подальшими змінами та доповненнями).

Зазначена норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Окрім цього, слід зауважити, що
Європейський Суд з прав людини у
рішенні від 08.11.2005р. по справі «Кечко
проти України» не прийняв до уваги
аргумент уряду України щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатися на
відсутність засобів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Із врахуванням вищенаведеного, суд
приходить до переконання, що
відсутність у боржника бюджетного
фінансування на виплату відповідної
надбавки до пенсії ОСОБА_1, не може бути
підставою невиконання таким суб'єктом
владних повноважень покладених на
нього зобов'язань та не може бути
поставлена у залежність від бюджетних
асигнувань, від так подання є
підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.257,263 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання задоволити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2012р. по
справі №120760/11/9104 та стягнути з
Управління пенсійного фонду України у
Радехівському районі нараховану
ОСОБА_1 передбаченого ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» підвищення до пенсії як дитині
війни у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком, обчисленої виходячи з вимог
ч.1 ст.28 «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» за
період, починаючи з 10 листопада 2010 року,
з урахуванням проведених виплат у
розмірі 1478,49грн. (одна тисяча чотириста
сімдесят вісім гривень 49 копійок).

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Радехівський районний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

ГоловуючийМулявка О. В.