Справа № 802/2138/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 липня 2014 р.
Справа № 802/2138/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
Шишковської А.Б., Бурденюка В.В.

представника відповідача:
Янушкевича А.С., Гуменюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма Рентасервіс"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправним та
скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

10.06.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма Рентасервіс"
(далі - ТОВ "Фірма Рентасервіс") з
адміністративним позовом до
відповідача - Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ). У позовній заяві позивач просив
визнати протиправним та скасувати
наказ № 1628 від 05.06.2014 року "Про
проведення позапланової
документальної виїзної перевірки ТОВ
"Фірма Рентасервіс" за період з 01.01.2011
року по 01.01.2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначив, що оскаржуваний наказ є
протиправним, оскільки прийнятий з
порушенням норм чинного законодавства.
Позивач вважає, що відповідач
безпідставно призначив перевірку за
постановою слідчого в межах
кримінального провадження,
посилаючись на незаконність такої
постанови.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та просили
суд їх задовольнити з підстав
викладених у позовній заяві.

Представники відповідача висловились
проти задоволення позовних вимог
посилаючись на законність та
обґрунтованість оскаржуваного наказу.
Також пояснили, що отримавши постанову
слідчого про призначення перевірки
податковий орган не вправі надавати їй
оцінку. При цьому, на думку сторони
відповідача, норми Податкового кодексу
України не надають податковому органу
дискреційних повноважень щодо
прийняття рішень при отримання
постанови слідчого, а встановлюють
виключно обов'язок прийняти наказ про
призначення перевірки.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги задоволенню не підлягають з
огляду на наступне.

Судом встановлено, що в.о. начальником
Вінницької ОДПІ на виконання постанови
слідчого СВ Печерського РУ ГУ МВС
України в м. Києві Ігнатенко І.М. від
22.05.2014 року про призначення
позапланової документальної виїзної
перевірки ТОВ "Фірма Рентасервіс" по
кримінальному провадженню № 0000152
на підставі п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України прийнято
рішення, оформлене наказом № 1628 від
05.06.2014 року "Про проведення
позапланової документальної виїзної
перевірки ТОВ "Фірма Рентасервіс".

Позивач не погодившись із оскаржуваним
наказом звернувся до суду.

Проаналізувавши положення чинного
законодавства, враховуючи обставини
справи, суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

В силу п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу
України, органи державної податкової
служби мають право проводити
камеральні, документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки. Камеральні та
документальні перевірки проводяться
органами державної податкової служби в
межах їх повноважень виключно у
випадках та у порядку, встановлених цим
Кодексом, а фактичні перевірки - цим
Кодексом та іншими законами України,
контроль за дотриманням яких покладено
на органи державної податкової служби.
Поняття, порядок та особливості
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки,
визначені пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 78, ст. 79
Кодексу.

Згідно із абз. 3 пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75
Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
не передбачається у плані роботи
органу державної податкової служби і
проводиться за наявності хоча б однієї
з обставин, визначених цим Кодексом.

Однією з обставин для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки п.п. 78.1.11 п. 78.1 ст. 78
Податкового кодексу України визначає
отримання судового рішення суду
(слідчого судді) про призначення
перевірки або постанови органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесеної ними відповідно до закону.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78
Податкового кодексу України про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом.

Таким чином, документальна виїзна
перевірка, може бути проведена за
наявності підстав для її проведення,
визначених статтею 78 Податкового
кодексу України, зокрема, у випадку
якщо отримано судове рішення суду
(слідчого судді) про призначення
перевірки або постанову органу, що
здійснює оперативно-розшукову
діяльність, слідчого, прокурора,
винесену ними відповідно до закону, за
умови прийняття керівником органу
державної податкової служби наказу про
її проведення.

Суд звертає увагу не те, що спірний
наказ виданий саме на виконання
постанови слідчого СВ Печерського РУ
ГУ МВС України в м. Києві Ігнатенко І.М.
від 22.05.2014 року про призначення
позапланової документальної виїзної
перевірки ТОВ "Фірма Рентасервіс".

На підставі документів, що містяться у
матеріалах справи встановлено, що
постанова про призначення податкової
перевірки направлена відповідачу із
супровідним листом від 22.05.2014 року №
54/152/1 та отримана відповідачем 26.05.2014
року.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд звертає увагу, що податкові органи,
отримавши постанову слідчого про
призначення перевірки прийняту в
порядку Кримінально-процесуального
кодексу України, не наділені
повноваженнями перевіряти законність
її прийняття.

Більше того, в силу ч. 7 ст. 110 КПК
України, постанова слідчого, прокурора,
прийнята в межах компетенції згідно із
законом, є обов'язковою для виконання
фізичними та юридичними особами, прав,
свобод чи інтересів яких вона
стосується.

Відтак, постанови слідчого, винесені
відповідно до закону в кримінальній
справі є обов'язковими для виконання
всіма підприємствами, установами і
організаціями, посадовими особами, що
кореспондується і з приписами п.п. 78.1.11
п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Тому, податковий орган при винесенні
наказу № 1628 від 05.06.2014 року діяв в межах
своїх повноважень та відповідно до
вимог, що передбачені Податковим
кодексом України, оскільки ставити під
сумнів законність постанови про
призначення податкової перевірки у
відповідача не було підстав.

Отже, Вінницькою ОДПІ позапланову
документальну перевірку ТОВ "Фірма
Рентасервіс" було призначено за
наявності підстав, визначених статтею
78 Податкового кодексу України та у
відповідності із вимогами закону.

Крім цього, про необгрунтованість
позову свідчить і наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Із змісту оскаржуваного наказу видно,
що таким призначено позапланову виїзну
документальну перевірку позивача за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2014 року, з 6
червня 2014 року тривалістю 5 робочих
днів. Тобто, оскаржуваний наказ, як акт
індивідуальної дії діє у часі по 12
червня 2014 року.

Отже, на момент звернення позивача до
суду із позовом, який розглядається,
наказ, як акт індивідуальної дії
вичерпав свою дію, оскільки закінчився
строк протягом якого відповідачем
могла бути проведена перевірка на
підставі такого Наказу.

Такий висновок узгоджується із
рішенням Конституційного Суду України
від 16 квітня 2009 року № 7 яким
встановлено, що ненормативні правові
акти є актами одноразового
застосування та вичерпують свою дію
фактом їхнього виконання, а тому вони
не можуть бути скасовані чи змінені
після їх виконання. До ненормативних
актів належать конкретні приписи,
звернені до окремого суб'єкта чи
юридичної особи, які застосовуються
одноразово.

Таким чином, вимоги про скасування акту
індивідуальної дії можуть стосуватися
виключно діючих актів, адже
задоволення такого позову має
наслідком позбавлення такого акта
юридичної сили (здатності до
застосування). Акт індивідуальної дії,
який вичерпав свою дію, є юридичним
фактом, що відбувся в минулому та
призвів до виникнення певних правових
наслідків, а тому юридичні факти або
події минулого в принципі не можуть
бути скасовані.

Правова позиція, щодо вказаного
питання також висловлена у постанові
Вищого адміністративного суду України
від 19.12.2013 року № К/800/30029/13, за змістом
якої, позови платників податків,
спрямовані на оскарження рішень (у тому
числі наказів про призначення
перевірки), дій або бездіяльності
контролюючих органів щодо призначення
та/або проведення перевірок можуть
бути задоволені лише в тому разі, якщо
до моменту винесення судового рішення
не закінчився період протягом якого
посадові особи контролюючого органу
мають право приступити до спірної
перевірки.

Зважаючи на вищевикладене
обумовлюється висновок про те, що
правові наслідки оскаржуваного наказу
за таких обставин є вичерпаними, а отже,
задоволення позову не може призвести
до відновлення порушених прав платника
податків. Крім того, права та законні
інтереси позивача на момент розгляду
справи оскаржуваним наказом не
порушуються, оскільки податкова
перевірка на його підставі не може бути
проведена.

Відтак суд вважає, що оскаржуваний
наказ № 1628 від 05.06.2014 року "Про
проведення позапланової
документальної виїзної перевірки ТОВ
"Фірма Рентасервіс" за період з 01.01.2011
року по 01.01.2014 року є правомірним,
підстави для його скасування відсутні,
а тому в задоволенні адміністративного
позову слід відмовити.

Оскільки позивачу в задоволенні
адміністративного позову відмовлено, а
також за відсутності витрат, пов'язаних
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз, судові витрати
відповідно до статті 94 КАС України
відшкодуванню з Державного бюджету
України не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович