Справа № 2а/2570/786/12
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

06 серпня 2014 року м. Київ
В/800/3412/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі :

Калашнікової О.В.

Голяшкіна О.В.

Леонтович К.Г.

Стрелець Т.Г.

Черпіцької Л.Т.

розглянувши заяву Бахмацького
районного центру зайнятості

про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 26.06.2014 року

у справі № 2а/2570/786/12 (К/9991/54660/12 - номер
справи у Вищому адміністративному суді
України)

за позовом Бахмацького районного
центру зайнятості

до Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області

про визнання протиправними та
скасування пункту вимог, -

В С Т А Н О В И Л А :

Бахмацький районний центр зайнятості
звернувся з заявою про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
26.06.2014 року, прийнятої за результатами
перевірки касаційної скарги Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31.07.2012 року у справі за позовом
Бахмацького районного центру
зайнятості до Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області про
визнання протиправними та скасування
пункту вимог.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.03.2012 року
у задоволенні позовних вимог Центру
зайнятості було відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31.07.2012 року
рішення Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.03.2012 року
скасовано. Ухвалено у справі нову
постанову, якою визнано протиправним
та скасовано пункт 2 вимог Борзнянської
міжрайонної Державної фінансової
інспекції (далі - ДФІ) про усунення
порушень, виявлених ревізією від 23.01.2012
року № 03-05/72.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 26.06.2014 року рішення суду
апеляційної інстанції скасовано,
постанова суду першої інстанції
залишена в силі.

У заяві про перегляд Верховним Судом
України вказаної ухвали Вищого
адміністративного суду України
заявник ставить питання про її
скасування, посилаючись на неоднакове
застосування одних і тих же норм
матеріального права: пункту 6 Положення
про Державну фінансову інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 23.04.2011 № 499/2011 та
пункту 7 статті 10 Закону України від
19.04.2014 року № 2939-ХІІ "Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні".

Судами попередніх інстанцій у справі
встановлено, що на підставі висновків
акту відповідача від 14.12.2011 року № 01-25/16
Центру зайнятості направлено вимогу
про усунення порушень від 23.01.2012 року №
03-05/72, згідно з пунктом 2 якої: ревізією
придбання товарно-матеріальних
цінностей (офісного паперу А-4
генератора - defiant dgg 2800) та послуг з
комплексного разового прибирання
приміщень, встановлено їх придбання за
цінами, що перевищують середню ринкову
вартість цих товарів та послуг,
визначених за експертизою, проведеною
Чернігівською регіональною
торгово-промисловою палатою (висновок
експерта від 25.11.2011 року № ЧК - 397),
внаслідок чого, Центру зайнятості
завдано матеріальних збитків на
загальну суму 39 290, 20грн.

Посилаючись на пункт 7 статті 10 Закону
України від 19.04.2014 року № 2939-ХІІ "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
колегія суду касаційної інстанції
погодилася з висновками суду першої
інстанції про наявність у органу
державного фінансового контролю права
заявляти вимогу про усунення порушень,
виявлених у ході перевірки
підконтрольних установ, яка
обов'язкова до виконання в частині
усунення допущених порушень
законодавства.

На підтвердження доводів заяви щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції наведених норм
заявник посилається на судове рішення
колегії суддів Вищого
адміністративного суду України від
19.03.2014 року у справі № К/9991/62407/12 за
позовом Варвинського районного центру
зайнятості до Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області про
визнання протиправними та скасування
пунктів 3, 4 вимог Прилуцької ОДФІ від
06.02.2012 року №2-04-17/218.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 06.03.2012 року
відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.08.2012 року,
залишеною без змін судом касаційної
інстанції, апеляційну скаргу позивача
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позов задоволено.

У цій справі встановлено, що на
підставі зазначених в Акті ревізії від
22.12.2011 року №04-25/31 порушень, Прилуцька
ОДФІ з метою повного усунення
виявлених порушень, попередження їх
виникнення в подальшому, керуючись п. 7
ст.10 Закону України від 26.01.1993 № 2939 "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні", пред'явлено Варвинському
районному центру зайнятості вимогу від
06.02.2012 № 2-04-17/218, пунктами 3,4 якої
останнього зобов'язано: - забезпечити
відшкодування завданої матеріальної
шкоди (збитків) на загальну суму
12703,00грн., у спосіб, визначений чинним
законодавством України, в тому числі за
рахунок винних осіб, заподіяння яких
встановлено ревізією придбання
товарно-матеріальних цінностей
(офісного паперу А4, бензинового
генератора defiant2800) за цінами, що
перевищують середню ринкову вартість,
визначених за експертизою, проведеною
Чернігівською регіональною
торгово-промисловою палатою
(Експертний висновок ТПП від25.11.2011
№ЧК-397) (пункт3); - вжити вичерпних
заходів щодо стягнення та повернення
зайво сплачених коштів у розмірі
356,85грн. за надання послуг з організації
та проведення для безробітних громадян
семінарів-тренінгів на тему: "Дієві
технології та техніка самопрезентації
при працевлаштуванні на роботу", що
встановлено ревізією, а саме: завищено
фактичний кошторис у зв'язку із
включенням адміністративних видатків
на тренінг викладачів та витрат на
адміністрування суб'єкта
господарювання, що документально не
підтверджені (пункт4).

Погоджуючись з висновками суду
апеляційної інстанції, суд касаційної
інстанції зазначав, що в Акті ревізії
при визначенні збитків та Вимозі щодо
їх стягнення відсутні взагалі будь-які
посилання на норми чинного
законодавства, які порушено в процесі
придбання товарів та послуг, а розмір
завданих збитків визначено на підставі
суб'єктивної думки ревізора.

Аналіз наведених рішень суду
касаційної інстанції дає підстави для
висновку, що ухвалення різних за
змістом судових рішень зумовлено
наявністю різних обставин, на яких
ґрунтувалися висновки судів, або не
застосовувалися спірні норми
матеріального права.

Згідно із статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Враховуючи зазначені обставини,
колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до перегляду Верховним
Судом України.

Керуючись статтею 237, 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом Бахмацького районного центру
зайнятості до Державної фінансової
інспекції в Чернігівській області про
визнання протиправними та скасування
пункту вимог.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :