Справа № 599/2211/13-а 2а/599/145/13
Суддя: Глушко І.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
Справа № 876/15703/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Глушка І.В.

суддів:
Большакової О.О., Гудима Л.Я.

за участю секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області на постанову Зборівського
районного суду Тернопільської області
від 03.12.2013 р. по справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Зборівському районі Тернопільської
області про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах,-

встановив:

25.11.2013 року позивач - ОСОБА_1 звернувся
до суду із адміністративним позовом до
відповідача - управління Пенсійного
фонду України в Зборівському районі
Тернопільської області про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що в
червні 2013 року він звернувся із заявою
до УПФ про призначення пенсії на
пільгових умовах, так як працював
електрогазозварювальником і його
трудовий стаж на даній посаді
становить більше 20 років. Відповідачем
відмовлено у призначення пенсії,
оскільки, відповідач вважає, що стаж
роботи з 11 травня по 15 жовтня 1979 року в
Тернопільському районному
міжколгоспному агрохімцентрі та в
Тернопільському виробничому
художньо-оформлювальному комбінаті з 24
листопада 1986 року по 23 червня 2000 року не
підтверджено пільговими довідками.
Позивач вважає такі дії
неправомірними, оскільки стаж роботи
підтверджується записами у трудовій
книжці. Відтак, просить суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Постановою Зборівського районного
суду Тернопільської області від 03.12.2013
р. позов задоволено. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Зборівському районі призначити ОСОБА_1
пенсію на пільгових умовах з 20 березня
2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
згідно Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутністю трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993р №637
передбачено, що основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка.

Судом із записів у трудовій книжці
ОСОБА_1 (запис №18) встановлено, що з 24
листопада 1986 року по 23 червня 2000 року
позивач працював в Тернопільському
виробничому художньо-оформлювальному
комбінаті, яке перейменовувалось в
Тернопільський обласний
госпрозрахунковий ремонтно-виробничий
комбінат.

Суд дійшов до висновку, що стаж роботи
ОСОБА_1 на посаді газозварника
становить більше 20 років, а також, що
йому ІНФОРМАЦІЯ_2 року виповнилось 55
років, відтак він має право на пільгову
пенсію з цього часу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду відповідач оскаржив його в
апеляційному порядку. Вважає, що
оскаржувана постанова прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права та підлягає скасуванню з підстав
викладених у апеляційній скарзі.
Просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач зазначає, що періоди
роботи ОСОБА_1 на посаді
електрогазозварника з 11.05.1979 р. по 15.10.1979
р. на Тернопільському районному
міжколгоспному агрохімцентрі, з 24.11.1986
р. по 12.01.1989 р. на Тернопільському
виробничому художньо- оформлюваному
комбінаті, з 13.01.1989 р. по 23.06.2000 р. на
Тернопільському обласному
госпрозрахунковому
ремонтно-виробничому комбінаті не
підтверджені пільговими довідками.

Згідно витягу Державної реєстраційної
служби України записів в Єдиному
державному реєстрі юридичних
осіб-підприємців записів щодо
Тернопільського районного
міжколгоспного агрохімцентру не
знайдено. Документи про реєстрацію
Тернопільського виробничого
художньо-оформлюваного комбінату та
Тернопільського обласного
госпрозрахункового
ремонтно-виробничого комбінату
відсутні.

Отже, апелянт вважає, що загальний стаж
роботи ОСОБА_1 на посаді
електрозварника по Списку №2 складає 6
років 15 днів.

Тому, враховуючи те, що стаж роботи
ОСОБА_1 на роботах із шкідливими
умовами праці складає лише 6 років 15
днів, при необхідному 12 років 6 місяців,
рішення суду першої інстанції щодо
призначення пенсії позивачу
суперечить нормам чинного
законодавства.

В судове засідання сторони не
з'явились, хоча були повідомлені
належним чином про час та місце
розгляду справи у суді, а тому суд
вважає за можливе розглянути справу
без їх участі та відповідно до вимог ч. 1
ст. 41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу апелянта слід
задовольнити частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи наступні обставини.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
що підтверджується наявною у
матеріалах справи копією паспорта
(а.с.5).

З метою призначення пенсії відповідно
до пункту «б» статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» позивач
11.06.2013 року звернувся в управління
Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 листом №3045/09
від 19.11.2013р. Пенсійний фонд повідомив
позивача про відмову в призначенні
йому пенсії по віку на пільгових
умовах. У своєму листі відповідач
посилається на Протокол засідання
комісії управління Пенсійного фонду
України в Зборівському районі по
розгляду питань, пов'язаних з
призначенням пенсій відповідно до
Закону України « Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (а.с.7-9).

Вважаючи відмову відповідача в
призначенні пенсії на пільгових умовах
протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами у справі, суд апеляційної
інстанції виходить з наступного.

Так, відповідно до п.«б» ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
від 05.11.1991 № 1788-XII на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком N
2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

-чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з
них не менше 12 років 6 місяців на
зазначених роботах;

-жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Списком N 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 № 36 розділом XXXIII (Загальні
професії) передбачено посади
електрозварники, газозварники та
електрогазозварники.

Так, відмовляючи позивачу в
призначенні пенсії на пільгових умовах
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» Пенсійний фонд
посилався на те, що періоди роботи
ОСОБА_1 на посаді електрогазозварника з
11.05.1979 р. по 15.10.1979 р. на Тернопільському
районному міжколгоспному
агрохімцентрі, з 24.11.1986 р. по 12.01.1989 р. на
Тернопільському виробничому художньо-
оформлюваному комбінаті, з 13.01.1989 р. по
23.06.2000 р. на Тернопільському обласному
госпрозрахунковому
ремонтно-виробничому комбінаті не
підтверджені пільговими довідками.
Відтак, Пенсійний фонд вважає, що
загальний стаж роботи позивача на
посаді електрозварника по Списку №2
складає лише 6 років 15 днів.

Колегія суддів не погоджується із
такими висновками управління
Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області, з огляду на наступне.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній (далі -
Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи є трудова книжка. За
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У таких випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У разі
відсутності правонаступника
підтвердження періодів роботи, що
зараховуються до трудового стажу для
призначення пенсії на пільгових умовах
або за вислугу років, установленої для
окремих категорій працівників,
здійснюється у порядку, визначеному
Пенсійним фондом України за
погодженням з Мінпраці та Мінфіном
(пункт 20 Порядку).

В контексті вищевикладених правових
норм колегія суддів бере до уваги
наявну у матеріалах справи копію
трудової книжки ОСОБА_1 серія НОМЕР_1
(а.с.12-16), з якої слідує, що позивач : у
період з 11.05.1979 р. по 15.10.1979 р. працював в
Тернопільському районному
міжколгоспному агрохімцентрі на
посаді електрогазозварника (а.с.13); у
період з 24.11.1986 р. по 12.01.1989 р. працював в
Тернопільському виробничому
художньо-оформлюваному комбінаті на
посаді газоелектрозварника (а.с.14); у
період з 13.01.1989 р. по 23.06.2000 р. працював в
Тернопільському обласному
госпрозрахунковому
ремонтно-виробничому комбінаті на
посаді газоелектрозварника.

Відтак, стаж роботи ОСОБА_1, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» становить більше 20-ти
років при необхідному мінімумі 12 років
6 місяців.

Суд апеляційної інстанції критично
оцінює посилання апелянта на те, що
згідно витягу Державної реєстраційної
служби України записів в Єдиному
державному реєстрі юридичних
осіб-підприємців записів щодо
Тернопільського районного
міжколгоспного агрохімцентру не
знайдено, документи про реєстрацію
Тернопільського виробничого
художньо-оформлюваного комбінату та
Тернопільського обласного
госпрозрахункового
ремонтно-виробничого комбінату
відсутні, оскільки із матеріалів
справи вбачається, що дані
підприємства були ліквідовані
(а.с.10,11,30,32-34), відтак у позивача небуло
можливості надати Пенсійному фонду
додаткові документи (довідки) для
підтвердження періоду роботи на
вищевказаних підприємствах.

Крім того, ОСОБА_1 на розгляд Пенсійного
фонду були надані наступні довідки, що
підтверджують періоди роботи позивача:

- на посаді електрозварника з 20.07.1978 р.по
04.05.1979 р. на ВО «Тернопільський
комбайновий завод ім. XXV з'їзду КПРС"
підтверджено рішенням комісії з питань
підтвердження стажу роботи на посадах,
що дають право на призначення пенсії на
пільговий умовах або за вислугу років
від 23.10.2013р. Стаж роботи на пільгових
умовах на ВО "Тернопільський
комбайновий завод" складає 9 місяців 15
днів.

-на посаді електрогазозварника з 01.02.1980
р. по 20.05.1980 р. на ВО" Ватра", заявником
надано довідку про підтвердження
трудового стажу №107/19 від 03.06.2013р.( акт
зустрічної перевірки від 10.07.2013р.). Стаж
роботи по Сп.№2 складає 3 місяці 20днів.

-на посаді електрозварника з 28.07.1981р. по
28.09.1983р. та з 02.02.1984р. по 10.11.1986р. в
Тернопільському домобудівельному
комбінаті заявником надано уточнюючу
довідку про підтвердження трудового
стажу №380 від 03.06.2013р.( акт зустрічної
перевірки від 10.07.2013р.). Стаж роботи по
Сп.№2 складає 4 роки 11 місяців 10 днів.

Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно ч.1 ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Як наслідок, колегія суддів приходить
до переконання, що позивачем належними
та допустимими доказами обґрунтовано
позовні вимоги, проте такі підлягають
до часткового задоволення, з огляду на
наступне.

Так, ОСОБА_1 у позовній заяві просить
суд зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Зборівському районі
призначити на його користь пенсію за
віком на пільгових умовах відповідно
до пункту «б»статті 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» за три
місяці до дня звернення із заявою про
призначення пенсії, тобто з 20 березня
2013р., що і було задоволено судом першої
інстанції.

Проте, ст. 83 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №
1788-XII (із змінами та доповненнями)
визначає строки призначення пенсій.

Так, відповідно до ст. 83 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» пенсії
призначаються з дня звернення за
пенсією, крім таких випадків, коли
пенсії призначаються з більш раннього
строку:

а) пенсії за віком та по інвалідності
призначаються з дня досягнення
пенсійного віку або відповідно
встановлення інвалідності органами
медико-соціальної експертизи, якщо
звернення за пенсією надійшло не
пізніше 3 місяців з дня досягнення
пенсійного віку або встановлення
інвалідності;

б) пенсії у разі втрати годувальника
призначаються з дня виникнення права
на пенсію, але не більш як за 12 місяців
перед зверненням за пенсією.

Переведення з одного виду пенсії на
інший провадиться з дня подання
відповідної заяви з усіма необхідними
документами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 із заявою про
призначення пенсії звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області 11.06.2013 року, що визнає сам
позивач у позовній заяві та
підтверджується наявним у матеріалах
справи Протоколом засідання комісії
УПФУ в Зборівському районі
Тернопільської області від 04.11.2013 року
(а.с.8-9), пенсія позивачу має бути
призначена з дня звернення за пенсією,
тобто з 11.06.2013 року.

Відповідно до частини першої статті 159
Кодексу адміністративного судочинства
України судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав
вказані вимоги процесуального закону,
оскільки до спірних правовідносин не
вірно застосував норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного рішення, яке
підлягає до скасування.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області задовольнити частково, а
постанову Зборівського районного суду
Тернопільської області від 03.12.2013 р. по
справі № 599/2211/13-а (2-а/599/145/13) - скасувати.

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Зборівському районі Тернопільської
області у призначенні ОСОБА_1 пенсії на
пільгових умовах відповідно до пункту
«б» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Зборівському районі
Тернопільської області призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до пункту «б» статті
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 11.06.2013 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили, а у разі
складення постанови в повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України - з дня
складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Глушко

Судді
О.О. Большакова

Л.Я. Гудим