Справа № 755/19742/14-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Вернидубова Я.І.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

11 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Аліменко В.О.

При секретарі: Ковтун
І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
громадянина Грузії ОСОБА_4 на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 25 липня 2014 року у справі за
адміністративним позовом
Дніпровського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в місті
Києві до громадянина Грузії ОСОБА_4 про
примусове видворення за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 25 липня 2014 року
адміністративний позов Дніпровського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в місті Києві до
громадянина Грузії ОСОБА_4 про
примусове видворення за межі України -
задоволено.

Своїм рішенням суд, зокрема, примусово
видворив відповідача з території
України. Також за вказаною постановою
ОСОБА_4 було затримано і поміщено до
пункту тимчасового перебування
іноземців та осіб без громадянства
УДМС України в Чернігівській області
до встановлення його особи. Рішення
суду піддано негайному виконанню.

Постанова суду першої інстанції
обґрунтована нормами статей 9, 16, 30
Закону України «Про правовий статус
іноземців та осіб без громадянства» та
також приписами статті 256 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зокрема тим, що відносно
відповідача 24 липня 2014 року
працівниками Відділу було складено
адміністративний протокол за нормами
статті 203 КУпАП через порушення
відповідачем норм статті 4 Закону
України «Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства» і того ж дня
прийнято рішення Відділу про примусове
повернення з України. При цьому, суд
першої інстанції звернув увагу на те,
що відповідач проігнорував рішення
Відділу від 24 липня 2014 року і на
теперішній час протиправно перебуває
на території України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач через свого представника
звернувся до суду з апеляційною
скаргою в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалити нову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

24 липня 2014 року громадянина Грузії
ОСОБА_4 було виявлено вході проведення
оперативно-розшукових заходів по
перевірці оперативної інформації щодо
перебування на території м. Києва осіб,
віднесених до категорії «злодії в
законі», кримінальних авторитетів,
лідерів та учасників організованих
злочинних угрупувань»

24 липня 2014 року завідувачем сектору
міграційної роботи Відділу
Дніпровського РВ ГУ ДМС України в м.
Києві Мигун В.В. прийнято рішення про
примусове повернення із України
громадянина Грузії ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для прийняття
цього рішення слугувало притягнення
відповідача 24 липня 2014 року до
адміністративної відповідальності
згідно норм статті 203 КУпАП, провину за
якими останній визнав.

Рішенням Відділу від 24 липня 2014 року
відповідача примусово повернуто за
межі України та зобов'язано його
покинути територію України у термін до
24 липня 2014 року. Відділ зазначив
безпідставне перебування відповідача
на території України, що є порушенням
норми статті 4 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства».

Відповідно до ч. 1 статті 9 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства" іноземці та
особи без громадянства в'їжджають в
Україну за наявності визначеного цим
Законом чи міжнародним договором
України паспортного документа та
одержаної у встановленому порядку
візи, якщо інше не передбачено
законодавством чи міжнародними
договорами України. Це правило не
поширюється на іноземців та осіб без
громадянства, які перетинають
державний кордон України з метою
визнання їх біженцями або особами, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту чи отримання
притулку.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 16 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства" реєстрація
іноземців та осіб без громадянства, які
в'їжджають в Україну, здійснюється в
пунктах пропуску через державний
кордон України органами охорони
державного кордону. Відмітка про
реєстрацію іноземця або особи без
громадянства в паспортному документі
та/або імміграційній картці або інших
передбачених законодавством України
документах дійсна на всій території
України незалежно від місця
перебування чи проживання іноземця або
особи без громадянства на території
України.

В 2012 році проведено службову перевірку
щодо належності до громадянства
України та видачі Червоногвардійським
РВ Макіївського МУ паспорта
громадянина України ОСОБА_4 На підставі
висновку УГІРФО ГУМВС України в від 23
травня 2012 року, який затверджено
керівництвом ГУ МВС України в
Донецькій області скасовано рішення
від 09 липня 2008 року та довідку №327 щодо
належності ОСОБА_4 до громадянства
України. Паспорт серії НОМЕР_1 виданий
Червоногвардійським РВ Макіївського
МУ не прізвище ОСОБА_4 підлягає
вилученню та знищенню.

Пунктом 8 ч. 1 статті 24 Закону України
«Про громадянство України»
передбачено право центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері громадянства - на
вилучення паспортів громадянина
України в осіб, громадянство яких
припинено або стосовно яких скасовано
рішення про оформлення набуття
громадянства України.

Колегія суддів зазначає, що паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон серії НОМЕР_2, виданий 08 грудня
2008 року підрозділом №1401 не може
підтверджувати на даний час
громадянство України ОСОБА_4, оскільки
був виданий в 2008 року на підставі
паспорта громадянина України, який
визнано виданим на підставі
неправдивих відомостей.

Слід також зазначити, що наявність у
особи паспорта не є безумовним
підтвердженням належності особи до
громадянства країни або підставою
прийняття громадянства.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про громадянство України»
громадянство України набувається:

1) за народженням;

2) за територіальним походженням;

3) внаслідок прийняття до громадянства;

4) внаслідок поновлення у громадянстві;

5) внаслідок усиновлення;

6) внаслідок встановлення над дитиною
опіки чи піклування, влаштування
дитини в дитячий заклад чи заклад
охорони здоров'я, в дитячий будинок
сімейного типу чи прийомну сім'ю або
передачі на виховання в сім'ю
патронатного вихователя;

7) внаслідок встановлення над
особою, визнаною судом недієздатною,
опіки;

8) у зв'язку з перебуванням у
громадянстві України одного чи обох
батьків дитини;

9) внаслідок визнання батьківства чи
материнства або встановлення факту
батьківства чи материнства;

10) за іншими підставами, передбаченими
міжнародними договорами України.

Датою набуття громадянства України у
випадках, передбачених цією статтею, є
дата видання відповідного Указу
Президента України.

З наведеного вбачається, що на
підтвердження прийняття особи до
громадянства має існувати рішення про
оформлення набуття громадянства
України, підписане Президентом. Однак,
в матеріалах справи не міститься а ні
такого рішення, а ні будь-якого іншого
документа, окрім паспорта, що міг би
підтвердити прийняття громадянина
Грузії ОСОБА_4 до громадянства України
у відповідності до законодавства.

Колегія суддів критично відноситься до
твердження представника відповідача
стосовно відсутності Указу Президента
про скасування рішення про оформлення
набуття громадянства України через
отримання такого громадянства шляхом
обману, внаслідок подання свідомо
неправдивих відомостей або фальшивих
документів, приховування будь-якого
суттєвого факту, тому що такого рішення
не може існувати, оскільки не існує
рішення про оформлення набуття
громадянства України.

Згідно статті 1 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» нелегальний мігрант -
іноземець або особа без громадянства,
які законно прибули в Україну, але
після закінчення визначеного їм
терміну перебування втратили підстави
для подальшого перебування та
ухиляються від виїзду з України.

Встановлено, що відповідач не має
дозволів на право перебування на
території України, відносно нього було
прийнято рішення про повернення за
межі України, за висновком
Дніпровського РВ ГУДМС України в м.
Києві громадянина Грузії ОСОБА_4
визнано нелегальним мігрантом.

Іноземець - особа, яка не перебуває у
громадянстві України і є громадянином
іншої держави або держав.

За інформацією МВС Грузії ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянином Грузії
зареєстрований в АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про громадянство» умовами прийняття
до громадянства України є, зокрема:

1) визнання і дотримання Конституції
України та законів України;

2) подання декларації про відсутність
іноземного громадянства (для осіб без
громадянства) або зобов'язання
припинити іноземне громадянство (для
іноземців);

4) отримання дозволу на імміграцію;

6) наявність законних джерел існування.
Ця умова не поширюється на осіб, яким
надано статус біженця в Україні або
притулок в Україні.

Іноземці, які перебувають у
громадянстві (підданстві) кількох
держав, подають зобов'язання припинити
громадянство (підданство) цих держав.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, відповідач з 2001 року
документований посвідченням особи
громадянина Грузії - НОМЕР_3, паспорт -
НОМЕР_4, виданий 17 грудня 2007 року.
Відомостей щодо того, що ОСОБА_4
припинив громадянство Грузії в справі
не має.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що родичів та близьких
громадян України відповідач не має.
Документи в міграційній службі не
реєстрував. Офіційною трудовою
діяльністю не займається, дозволу на
працевлаштування не має.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що згідно копій паспортів,
долучених до матеріалів вбачається, що
номер паспорта громадянина України для
виїзду за кордон не збігається з
номером такого паспорта, що відмічений
в особливих примітках паспорта
громадянина України.

Відповідно до ч. 1 статті 30 Закону
України "Про правовий статус іноземців
та осіб без громадянства" центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
реалізацію державної політики у сфері
міграції, органи охорони державного
кордону (стосовно іноземців та осіб без
громадянства які затримані ними у
межах контрольованих прикордонних
районів під час спроби або після
незаконного перетинання державного
кордону України) або органи Служби
безпеки України можуть лише на
підставі винесеної за їх позовом
постанови адміністративного суду
примусово видворити з України іноземця
та особу без громадянства, якщо вони не
виконали в установлений строк без
поважних причин рішення про примусове
повернення або якщо є обґрунтовані
підстави вважати, що іноземець або
особа без громадянства ухилятимуться
від виконання такого рішення, крім
випадків затримання іноземця або особи
без громадянства за незаконне
перетинання державного кордону
України поза пунктами пропуску через
державний кордон України та їх
передачі прикордонним органам
суміжної держави.

Проаналізувавши обставини справи та
норми законодавства, дослідивши наявні
докази по справі, колегія суддів
вважає, що в даному випадку позивач
правомірно прийняв рішення про
примусове повернення із України
громадянина Грузії ОСОБА_4.

Таким чином, правомірним є висновок
суду першої інстанції про задоволення
даного адміністративного позову.

Отже при ухваленні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу громадянина Грузії
ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного
суду міста Києва від 25 липня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Чаку Є.В.

Аліменко В.О.