Справа № 2а-448/10/0970
Суддя: Борисенко І.В.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/24237/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
суддіБорисенко І.В.суддів
Голубєвої Г.К. Моторного
О.А.,розглянувши в порядку письмового
провадженнякасаційну
скаргуДочірнього підприємства
«Фокстрот-Прикарпаття»на
постановуЛьвівського апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2013у
справі № 2а-448/10/0970за
позовомДержавної податкової інспекції
в м. Івано-ФранківськудоДочірнього
підприємства
«Фокстрот-Прикарпаття»простягнення
заборгованості за рахунок активів
відповідача в сумі 167 827 грн. ,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в м.
Івано-Франківську звернулася до суду з
позовом до ДП «Фокстрот-Прикарпаття», в
якому просила стягнути з відповідача
за рахунок його активів заборгованість
зі сплати штрафних (фінансових) санкцій
у сумі 167 827 грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
06.04.2010 в задоволенні позову відмовлено,
визнано протиправним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську від
21.08.2009 № про застосування до ДП
«Фокстрот-Прикарпаття» штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 167 827 грн.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 09.04.2013
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
06.04.2010 у даній справі скасовано та
прийняти нову, якою позов задоволено
повністю, стягнуто з Дочірнього
підприємства «Фокстрот-Прикарпаття» в
дохід державного бюджету 167 827,00 грн.
заборгованості зі сплати штрафних
(фінансових) санкцій.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, відповідач
подав касаційну скаргу, в якій просить
його скасувати та залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
оскільки вважає, що постанову суду
апеляційної інстанції було прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

З урахуванням неприбуття у судове
засідання жодної з осіб, які беруть
участь у справі, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
справи за наявними у справі
матеріалами в порядку письмового
провадження у відповідності до п.2 ч.1
ст.222 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Переглянувши судові рішення в межах
касаційної скарги, перевіривши повноту
встановлення судовими інстанціями
фактичних обставин справи та
правильність застосування ними норм
матеріального та процесуального права,
Вищий адміністративний суд України
дійшов висновку про наявність підстав
для часткового задоволення касаційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що:

- позивачем проведено перевірку
відповідача з питань дотриманням
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, за результатами
якої складений акт № 090311та від 13.08.2009;

- перевіркою встановлено
порушення відповідачем вимог п. 2.6
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України № 637 від
15.12.2004, яке полягало в неоприбуткуванні
готівки в касі на суму 33 565,4 грн.;

- на підставі вказаного акту
перевірки позивачем прийнято рішення
№ від 21.08.2009, яким до відповідача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на суму 167 827 грн.;

- за результатами
адміністративного оскарження скаргу
відповідача залишено без розгляду в
зв'язку з пропуском строку подання
скарги;

- відповідач рішення № від
21.08.2009 в судовому порядку не оскаржував,
а застосована до нього сума штрафних
(фінансових) санкцій є несплаченою.

Суд першої інстанції відмовив в
задоволенні позову, оскільки не
знайшов підстав вважати правомірним
застосування до відповідача штрафних
санкцій з огляду на неповноту
проведеної перевірки та недоведеність
позивачем факту здійснення
відповідачем порушення вимог
законодавства, які слугували підставою
для нарахування штрафних санкцій та
прийняття контролюючим органом
рішення № від 21.08.2009.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
мотивував своє рішення тим, що питання
правомірності застосування штрафних
санкцій не може бути предметом
доказування у межах даного позову,
оскільки рішення суб'єкта владних
повноважень, яким такі санкції
застосовані до відповідача, не є
предметом позову у даній справі, а отже,
суд першої інстанції не мав
процесуальних повноважень у межах
розгляду даної справи здійснювати його
правовий аналіз та, як наслідок, його
скасовувати.

Суд касаційної інстанції не може
погодитися з такими висновками судів
попередніх інстанцій, оскільки вважає
їх передчасними, як такими, що зроблені
без всебічного та об'єктивного
дослідження усіх обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що в
заявленому позові податковий орган
просить стягнути за рахунок активів ДП
«Фокстрот-Прикарпаття» податковий
борг в дохід державного бюджету в сумі
167 827 грн.

Відповідно до ч.1 ст.138 Кодексу
адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

З огляду на зміст наведеної норми
процесуального права та вимоги
заявленого позову, суд касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду апеляційної інстанції, що питання
правомірності застосування штрафних
(фінансових) санкцій не може бути
предметом доказування у межах даного
позову, заявленого контролюючим
органом, про стягнення цих санкцій,
оскільки рішення контролюючого органу,
яким такий штраф застосовано, є чинним
та не є предметом оскарження у даній
справі, а тому суд першої інстанції не
мав процесуальних повноважень у межах
розгляду даної справи здійснювати його
правовий аналіз та перевіряти
підставність прийняття.

Однак, колегія суддів касаційної
інстанції вважає, що судами першої та
апеляційної інстанцій в порушення
вимог процесуальних норм не досліджено
обставин, які свідчать про наявність
підстав, з якими закон пов'язує
можливість такого стягнення у судовому
порядку.

При цьому, судами попередніх інстанцій
не досліджено правову природу
застосованих штрафних санкцій:
підстави їх застосування, порядок їх
сплати та стягнення у зв'язку з
несплатою. Враховуючи вимоги
заявленого позову, судам попередніх
інстанцій належить встановити, чи має
вказана заборгованість ознаки, які
дають підстави визначити її як
податковий борг платника податку, з
метою застосування процедури
погашення податкового боргу.

Враховуючи, що передбачені
процесуальним законодавством межі
перегляду справи в касаційній
інстанції не дають їй права
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені
попередніми судовими інстанціями,
оскаржувані судові рішення у справі
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий судовий розгляд до суду
першої інстанції відповідно до ч.2 ст.227
КАС України.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати вищевикладене,
всебічно і повно з'ясувати та
перевірити всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінити докази, що
мають юридичне значення для її
розгляду і вирішення спору по суті, і, в
залежності від встановленого,
правильно визначити норми
матеріального права, що підлягають
застосуванню до спірних правовідносин,
та прийняти обґрунтоване і законне
судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 223, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Дочірнього
підприємства «Фокстрот-Прикарпаття»
задовольнити частково.

2. Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
06.04.2010 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 09.04.2013 у даній справі скасувати та
справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь у
справі, та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.В. Борисенко
СуддіГ.К. Голубєва О.А. Моторний