Справа № 813/8151/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р.
Справа № 876/15613/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів
Запотічного І. І.,Ліщинського А. М.

за участю секретаря
Гелецького П. В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача
Чижевського М. В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 4
грудня 2013року у справі № 813/8151/13-а за
позовом фізичної особи підприємця
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Пустомитівському районі
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 4 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення, яким відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що постанова
винесена з порушенням норм
матеріального права та без врахування
фактичних обставин справи.

Зокрема вказує на те, що процесі
проведення перевірки встановлено факт
безпідставного відображення ФОП
ОСОБА_3 у податковому обліку
господарських операцій з ТзОВ «Алекс
плюс 2008», оскільки такі фактично не
відбувалися.

Позивачем під час перевірки не було
представлено товарно-транспортні
накладні, наявність яких є обов'язковою
відповідно до Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від 14
жовтня 1997 року №363. зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20 лютого
1998 року за №128/2568 із змінами і
доповненнями.

Також позивачем не надані документи,
які б засвідчували якість придбаного
товару та джерело його походження.

При перевірці використано акт від 15
лютого 2013 року №499/22.5-08/36162744 про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Алекс Плюс 2008». з питань формування
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Ліга» за
січень, лютий 2012 року, з ТОВ «Ангстрем
Контииеиталь» за лютий, березень,
квітень, травень, червень, липень,
серпень, вересень 2012 року.

Апелянт зазначає, що в процесі
проведення перевірки, встановлено, що у
ТзОВ «Алекс плюс 2008» в порушення статті
185 Податкового кодексу України,
відсутній об'єкт оподаткування за
період січень-вересень 2012 року, що
виключає можливість виконання взятих
на себе зобов'язань по договору
укладеному з ФОП ОСОБА_3

Відтак, за зазначених обставин,
документи, якими позивач обґрунтовує
факт здійснення господарських
операцій між ФОП ОСОБА_3 та ТзОВ «Алекс
плюс 2008» не можуть підтверджувати його
право на формування податкового
кредиту за наслідками їх відображення
в податковому обліку.

Представник апелянта в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
та дав пояснення аналогічні викладеним
в такій.

Представник відповідача, в судовому
засіданні, заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги та пояснив, що суд
першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права та його
висновки відповідають обставинам
справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю
доповідача, заслухавши пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що Відповідачем з 24 вересня 2013 року по 30
вересня 2013 року проведено невиїзну
позапланову документальну перевірку
ФОП ОСОБА_3, з питань повноти
нарахування та сплати ПДВ за
взаємовідносинами з ТзОВ "Алекс плюс
2008" за січень-вересень 2012 року, про що 7
жовтня 2013 року складено акт
№192/17-1002/НОМЕР_1 (т. 1 а. с. 11-39).

На підставі складеного за результатами
перевірки акта, відповідачем 23 жовтня
2013 року прийнято податкове
повідомлення-рішення №0 (т.1 а.с.9)
про збільшення грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на суму 52555,50 грн (35037 грн - основний
платіж, 17518,50 грн - штрафна (фінансова)
санкція).

Відповідно до акту перевірки
відповідач прийшов до висновку про
порушення позивачем:

- пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198,
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України від 2 грудня 2010 року №
2755-VI зі змінами та доповненнями,
внаслідок чого завищено податковий
кредит з ПДВ на загальну суму 35037 грн, а
саме: за січень 2012 року - на 1363 грн, за
лютий 2012 року - на 3265 грн, за березень 2012
року - на 11449 грн, за квітень 2012 року - на
1549 грн, за травень 2012 року - на 5903 грн, за
червень 2012 року - на 1627 грн, за липень 2012
року - на 6547 грн, за серпень 2012 року - 2488
грн, вересень 2012 року - 846 грн.

Зазначені порушення, відповідно до
акта перевірки, полягають у тому, що
господарські операції позивача з ТзОВ
"Алекс плюс 2008" є безтоварними, відтак
позивачем неправомірно сформовано
податковий кредит.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач 24 січня 2011 року уклав договір
поставки №240111 з ТзОВ "Алекс плюс 2008", за
яким Постачальник (ТзОВ "Алекс плюс 2008")
зобов'язався поставити (передати у
власність) Покупцю (позивачеві)
автомобільні вузли, деталі та приладдя
в асортименті, у кількості і за ціною,
погодженою Сторонами (надалі - "Товар"),
а Покупець - зобов'язався прийняти
Товар та оплатити його вартість в
порядку і в строки, передбачені
Договором.

Відповідно до пункту 3.1 вказаного
Договору сторони погодили, що
Постачання Товару здійснюється на
умові (базисі) EXW - склад Постачальника
(м. Дніпропетровськ далі - "пункт
поставки"), згідно Міжнародних правил
тлумачення торгівельних термінів МТП
ІНКОТЕРМС, в редакції 2000 року
Постачальник несе зобов'язання по
завантаженню Товару в пункті поставки
у транспортний засіб Покупця.

На виконання умов укладеного договору
позивач отримав від ТзОВ "Алекс плюс 2008"
автозапчастини (товар) згідно
видаткових накладних (т. 1 а. с. 70-97) та
отримав належним чином оформлені
податкові накладні (т. 1 а. с. 179-208).

Поставка товару здійснювалася ТзОВ
«Нова Пошта» про що свідчить договір
про надання
транспортно-експедиторських послуг з
ТзОВ "Нова Пошта" №7801 від 5 листопада 2010
року.

На підтвердження фактичного
перевезення товару позивачем
представлено товарно-транспортні
накладні ТзОВ "Нова Пошта" та акти
здачі-прийняття виконаних робіт,
вказані операції відображені в
оборотно-сальдовій відомості .

На підтвердження реальності
господарських операцій позивачем
надано докази розрахунків при
придбанні товару у ТзОВ "Алекс плюс 2008",
при подальшому продажу іншим
контрагентам розрахунки проводилося у
безготівковому порядку, що
підтверджується долученими до справи
банківськими виписками.

Суд першої інстанції вірно наголосив
на тому, що відповідно до вимог Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні",
обґрунтування відображення
господарських операцій в податковому
обліку здійснюється на підставі даних
бухгалтерського обліку.

У статті 2 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" зазначено, що
сфера дії Закону поширюється на всіх
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства України, незалежно
від їх організаційно-правових форм і
форм власності, а також на
представництва іноземних суб'єктів
господарської діяльності (далі -
підприємства), які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

Відповідно до вимог пункту 3.2 статті 3
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку.

Крім того, Наказом ДПА України "Про
затвердження форми декларації з
податку на прибуток підприємства та
порядку її складання" від 29 березня 2003
року №143, передбачено, що дані, наведені
в декларації, повинні підтверджуватись
первинними документами обліку та
відповідати податковому обліку
(звітності).

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена підпунктом 1.2
пункту 1, підпунктом 2.1 пункту 2
Положення про документальне
збереження записів у бухгалтерському
обліку, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від 24
травня 1995 року №88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 5 червня
1995 року за №168/704.

Відповідно до підпункту 1.2 пункту 1
вказаного Положення, господарські
операції відображаються у
бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, що фіксують факт здійснення
господарської операції. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю й
упорядкування оброблених даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні і зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати
обов'язкові реквізити: назва документа;
дату і місце складання; назва
підприємства, від імені якого
складається документ; зміст і обсяг
господарської операції; одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що мають можливість
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції
(пункт 2 статті 9 цього Закону).

З огляду на викладене вище, колегія
суддів погоджується із висновками суду
першої інстанції, про те що твердження
відповідача щодо недоведеності
господарських операцій позивача з ТзОВ
"Алекс плюс 2008" по придбанню у
останнього автозапчастин, якщо витрати
на їх придбання та сам факт придбання
підтверджені первинними документами, у
матеріалах справи є докази
використання позивачем їх у власній
господарській діяльності для
отримання прибутку шляхом продажу за
вищими цінами, укладені позивачем
договори не визнані у встановленому
законом порядку недійсними і немає
інших відомостей, які б свідчили про
завищення позивачем в цьому випадку
податкового кредиту, є безпідставними.

Господарські операції позивача
підтверджені належним чином
оформленими первинними документами, а
укладені позивачем договори не визнані
у встановленому законом порядку
недійсними.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 ПК України, податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

У відповідності до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Підсумовуючи наведене колегія суддів
прийшла до переконання про
підтвердження реальності
господарських операція позивача з ТзОВ
"Алекс плюс 2008".

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів приходить до переконання, що
судом першої інстанції дотримано норм
матеріального права, висновки суду
відповідають обставинам справи та
наявним у ній доказам.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Пустомитівському районі Головного
управління Міндоходів у Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 4 грудня
2013року у справі № 813/8151/13-а без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Запотічний І. І.

Ліщинський А. М.

Повний текст ухвали виготовлений 7
серпня 2014 року