Справа № 471/1051/14-а
Суддя: Марценюк С. А.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 471/1051/14-а
Провадження №2-а/471/30/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2014 року

Братський районний суд
Миколаївської області

в складі: головуючого-судді
Марценюка С.А.

при секретарі Любченко
Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду селища Братське
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління ДАІ УМВС України
в Миколаївській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Державної автомобільної
інспекції УМВС України в Миколаївській
області, в якому просить скасувати
постанову в справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 301960 від 01 серпня 2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 01 серпня 2014
р. інспектором ДПС взводу з ОСП № 2
роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС України у
Миколаївській області відносно нього
складено протокол про адміністративне
правопорушення серія АБ2 № 561734 про те,
що він 01 серпня 2014 року близько 10 год.
14 хв., керуючи транспортним засобом
Шевролет, номерний знак НОМЕР_1, рухався
по автодорозі Р 06 152 км
Улянівка-Миколаїв в населеному пункті
с.Новогригорівка Миколаївської
області зі швидкістю 85 км/год. Також,
цього дня працівник ДПС виніс
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 301960 від 01 серпня 2014 року, згідно
якої він порушив вимоги п.12.4 Правил
дорожнього руху України, скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
на нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн. На його пояснення працівник ДПС не
реагував і жодних доказів перевищення
ним швидкості руху йому не надав.
Вважає, що він не порушував ПДР України,
оскільки він рухався зі швидкістю 55
км/год і рухався за межами населеного
пункту, дане правопорушення ним
вчинено не було, а тому просив
скасувати винесену відносно нього
постанову по справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 301960 від 01 серпня 2014 року.

Позивач в судове засідання не з'явився,
однак до початку судового засідання
надав заяву, в якій підтримує позовні
вимоги в повному обсязі та просить
слухати справу у його відсутність, в
зв'язку із зайнятістю на роботі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причину неявки
суду не повідомив, хоча про дату, час та
місце слухання справи був повідомлений
належний чином.

Вивчивши матеріали справи, всебічно,
повно і об'єктивно, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази в їх сукупності та які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, усі адміністративні справи з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності
підсудні місцевим загальним судам як
адміністративним судам.

Так, відповідно до протоколу про
адміністративне правопорушення серія
АБ2 № 561734 від 01 серпня 2014 року, 01 серпня
2014 року близько 10 год. 14 хв. на
автодорозі Р 06 152 км Улянівка-Миколаїв в
населеному пункті с.Новогригорівка
Миколаївської області, ОСОБА_2 керував
автомобілем Шевролет, номерний знак
НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 85 км/год.,
перевищивши швидкість руху на 25 км/год.,
чим порушив п. 12.4 ПДР України та скоїв
адміністративне правопорушення,
передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Вищезазначений протокол складений
всупереч діючого законодавства, а саме,
на протиріччя вимогам ст. 256 КУпАП, у
ньому не вказані докази вчинення
ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, не зазначено свідків.
Як слідує із даного протоколу, ОСОБА_2
не згоден з даним правопорушенням.

Згідно постанови в справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 301960 від 01 серпня 2014 року, ОСОБА_2
визнано винним у вчинені
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, та накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн.

Вищезазначена постанова не може
оцінюватися судом в розумінні ст. 70 КАС
України у якості належних допустимих
доказів, що підтверджують факт
вчинення ОСОБА_2 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122
КУпАП, за яке передбачена
адміністративна відповідальність,
оскільки винесена з порушеннями.

В даній постанові не зазначено, чи
пройшов засіб вимірювальної техніки
сертифікацію та чи мав працівник ДПС
право на використання такого приладу.

Так, нормами ст.14-1 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
передбачено, що для застосування
фіксації необхідно, щоб вона велася
саме засобами фото, кіно- або відео
зйомки, які працюють у автоматичному
режимі.

Згідно ст..ст. 10-15 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» на вимірювання у сфері, у
якій їх результати можуть бути
використані в якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
допуск даного типу засобів
вимірювальної техніки для
використання в Україні та про повірку
даного примірника засобу
вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 19.2 Інструкції з питань
діяльності підрозділів дорожньо-
патрульної служби Державтоінспекції
МВС, затвердженої наказом МВС №111 від 27
березня 2009 р., працівники підрозділів
ДПС, яким видані технічні засоби та
прилади, персонально відповідають за
їх цілісність та працездатність.
Забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані, не сертифіковані в
Україні, у разі якщо вони підлягають
сертифікації відповідно до чинного
законодавства, та які не пройшли
метрологічної повірки або мають
свідоцтво про таку повірку, термін дії
якого минув, а також передавати такі
прилади для користування
безпосередньо на маршруті
патрулювання без здійснення контролю
командиром підрозділу результатів
роботи приладу за зміну.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Фіксація вимірювання швидкості, як
зазначено в постанові, проводилась за
допомогою лазерного вимірювача
швидкості транспортних засобів
«Візир», однак суб'єктом владних
повноважень суду не надано доказів
щодо наявності сертифікації такого
приладу. Без таких доказів, ніякі
показання засобу вимірювальної
техніки не можуть являтись доказами
винуватості водія в перевищені
швидкості.

Представник відповідача не надав
належних доказів правомірності дій
інспектора при винесені постанови
серія ПС1№ 301960 від 01 серпня 2014 року. У
суб'єкта владних повноважень відсутні
докази вчинення позивачем
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Отже, в діях ОСОБА_2 відсутній склад
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
оскільки він не порушив Правила
дорожнього руху України.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку що дана
постанова є протиправною і підлягає
скасуванню, а справа -закриттю через
відсутність в діях ОСОБА_2 складу
такого правопорушення.

В силу ч.1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В силу ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст.62 Конституції України вина
особи, яка притягується до
відповідальності, має бути доведена
належними доказами, а не ґрунтуватися
на припущеннях, усі сумніви, щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України,
суд вважає необхідним стягнути з
відповідача на користь позивача на
відшкодування понесених ним судових
витрат, пов'язаних зі сплатою судового
збору в розмірі 73 грн. 08 коп.

Керуючись ст.ст.70, 158-163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
управління ДАІ УМВС України в
Миколаївській області про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -
задовольнити.

Постанову по справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС1 № 301960 від 01 серпня 2014 року відносно
ОСОБА_2 за ч.1 ст.122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення про
накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255
грн. 00 коп., винесену інспектором ДПС
взводу з ОСП № 2 роти ДПС ДАІ УДАІ УМВС
України у Миколаївській області,
прапорщиком міліції Преподобним В.В.,-
визнати протиправною та скасувати.

Стягнути з управління ДАІ УМВС України
в Миколаївській області на користь
ОСОБА_2 на відшкодування понесених ним
судових витрат, пов'язаних зі сплатою
судового збору в розмірі 73 (сімдесят
три ) грн. 08 коп.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Марценюк
С. А.