Справа № К/9991/32853/11-С
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року м. Київ
К/9991/32853/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Винокурова К.С.,

Олексієнка М.М.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою Управління
Пенсійного фонду України в місті
Стаханові Луганської області (далі -
Управління ПФУ) до відкритого
акціонерного товариства
"Луганськшахтобудмонтаж" (після зміни у
квітні 2011 року типу та
найменування - публічне акціонерне
товариство "Луганськшахтобудмонтаж";
далі - Товариство) про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства
"Луганськшахтобудмонтаж" на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року Управління ПФУ
пред'явило в суді позов про стягнення з
Товариства заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах та за списком
№ 2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2003 року №
36 (далі - Список № 1, Список № 2,
відповідно) у розмірі 114 249,58 грн, з яких
заборгованість за Списком №1 у розмірі
22545,77 грн та за Списком №2 - 91703,81 грн за
період з 1 березня по 31 серпня 2010
року.

В обґрунтування позову Управління ПФУ
зазначило, що ним здійснено розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України від 9 липня
2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" (далі -
Закон № 1058-IV) в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"а","б"-"з" статті 13 Закону України від 5
листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII).
Згідно з цим розрахунком, у Товариства
виникла заборгованість в розмірі 114 249,58
грн за період з 1 березня по 31 серпня 2010
року, яка ним не відшкодована.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 14
лютого 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року, позовні вимоги Управління ПФУ
задоволенно частково. Стягнуто з
Товариства на його користь
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за Списками №1 та №2 в
розмірі 107 106, 53 грн. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій, та,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, в касаційній
скарзі відповідач ставить питання про
скасування ухвалених ними рішень та
направлення справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Позивач заперечень на касаційну скаргу
не подав.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Судами встановлено, що Товариство
зареєстроване в Управлінні ПФУ як
платник збору на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Згідно з пунктом 1 статті 1 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" від 26
червня 1997 року №400/97-ВР (далі - Закон
№400/97-ВР) платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи-суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Пунктом 1 статті 2 Закону № 400/97-ВР
для платників збору, визначених
пунктами 1 і 2 статті 1 цього Закону,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону № 1788-XII до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону № 1788-XII".

Управлінням ПФУ було пред'явлено
Товариству до відшкодування
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах за Списками №1 та №2,
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "а","б"-"з" статті 13 Закон № 1788-XII,
за період з 1 березня по 31
серпня 2010 року в розмірі 114249,58 гривень.
Крім того, позивачем було знято зайво
нарахований борг Товариства по
відшкодуванню фактичних витрат
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пільгових пенсій за Списком
№ 2 в розмірі 7143,05 гривень.

Згідно абзацу 1 частини другої
Прикінцевих положень Закону № 1058-IV,
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за Списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди. До запровадження
пенсійного забезпечення через такі
фонди вищезгаданим особам пенсії
призначаються за нормами Закону
№ 1058-IV в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом № 1788-XII. У
цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону
№ 1058-IV. При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності Законом № 1058-IV.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що з набранням чинності
Законом № 1058-IV витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених на
підставі пунктів "а","б"-"з" частини
першої статті 13 Закону № 1788-XII
особам, які були зайняті на роботах за
Списками № 1, № 2 покриваються
підприємствами та організаціями.

Порядок відшкодування Пенсійному
фонду витрат на виплату та доставку
пенсій встановлено Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України (далі -
Інструкція), затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 та зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663.

Згідно з пунктом 6 Інструкції,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Згідно з пунктом 6.4 Інструкції, розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону № 1058-IV, які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Відповідно до пункту 6.8. Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Судами встановлено, що Управлінням ПФУ
складено та направлено Товариству
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону №
1058-IV в частині пенсій, призначених
відповідно до пунктів "а","б"-"з" статті 13
Закону № 1788-XII за відповідний період.
Однак, на ці розрахунки відповідач не
надав будь-яких заперечень та не
оскаржив їх. Отже, правильними є
висновки судів про стягнення з
Товариства заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за Списками №1 та №2.

Враховуючи те, що доводи касаційної
скарги правильності висновку судів
попередніх інстанцій не спростовують,
останні під час розгляду справи вірно
застосували норми матеріального права
та не порушили норми процесуального
права, то, відповідно до частини першої
статті 224 Кодексу адміністративного
судочинства України, підстави для
скасування ухвалених ними рішень
відсутні.

Керуючись статтями 2201, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Луганськшахтобудмонтаж" відхилити, а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам та оскарженню не підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

К.С. Винокуров

М.М. Олексієнко