Справа № 808/3555/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року 15:20Справа № 808/3555/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу,

за позовом Мелітопольського
міського центру зайнятості

до ОСОБА_1

про стягнення незаконно
отриманої допомоги по безробіттю,

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

02 червня 2014 року Мелітопольський
міський центр зайнятості (далі -
позивач або Центр зайнятості)
звернувся до Запорізького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач або
ОСОБА_1) в якій просить стягнути з
відповідача суму коштів незаконно
отриманої допомоги по безробіттю в
розмірі 9288,84 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 107 КАС України,
якщо відповідачем у позовній заяві,
щодо якої відсутні підстави для її
повернення, залишення без розгляду чи
відмови у відкритті провадження у
справі, вказана фізична особа, яка не
має статусу підприємця, суддя не
пізніше двох днів з дня надходження
позовної заяви до суду звертається до
відповідного органу реєстрації місця
перебування та місця проживання особи
щодо надання інформації про
зареєстроване місце проживання
(перебування) такої фізичної особи.

Інформація про місце проживання
(перебування) фізичної особи має бути
надана протягом трьох днів з дня
отримання відповідним органом
реєстрації місця проживання та
перебування особи відповідного
звернення суду.

03 червня 2014 року судом зроблений запит
до Сектору адресно-довідкової роботи
Управління ДМС України в Запорізькій
області щодо зареєстрованого місця
проживання відповідача.

25 червня 2014 року від Сектору
адресно-довідкової роботи Управління
ДМС України в Запорізькій області
надійшла інформація, відповідно до
якої, відповідач проживає (перебуває)
за тією ж адресою, що і зазначена в
позовній заяві.

Ухвалою суду від 26 лютого 2014 року було
відкрито провадження по зазначеній
справі, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду на 15 липня 2014 року.

15 липня 2014 року від представника
позивача надійшла заява (вх.№27428) про
розгляд справи за його відсутності в
порядку письмового провадження. До
заяви позивач додав копію договору
№867607 від 26.10.2009 та відомості про
трудові відносини осіб за листопад 2012
року.

15 липня 2014 року від відповідача
надійшла заява (вх.№27430) про розгляд
справи за його відсутності в порядку
письмового провадження. До заяви
відповідач додав: Дані по нарахуваннях
винагороди згідно цивільно-правового
договору та утриманого ПДФО за період з
26.10.2009 - 01.11.2012 по ОСОБА_1; довідку №40 від
07.05.2014 про розірвання 01.11.2012
цивільно-правового договору №867607 в
зв'язку з відсутністю результатів
роботи.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи клопотання сторін про
розгляд справи без участі їх
представників, положення частини 4
статті 122 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ухвалив
перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

У зв'язку з розглядом справи в порядку
письмового провадження, суд, керуючись
частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не здійснював фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено з матеріалів справи, 24
вересня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
Мелітопольського міського центру
зайнятості, як така, що шукає роботу. В
заяві від 01.10.2012 вона зазначила, що на
теперішній час: не зареєстрована як
фізична особа-підприємець, пенсію не
отримує, не є найманим працівником, не
укладала договорів цивільно-правового
характеру, не є членом особистого
селянського господарства, трудової
діяльністю не займається.

01.10.2012 ОСОБА_1 надано статус
безробітної.

Відповідачу призначено допомогу по
безробіттю, відповідно до п.п.1, 3, 4, ст.22,
п.1 ст. 23 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» з 01.10.2012 по 30.06.2013.

Відповідно до Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
безробітним, затвердженим наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України № 60/62 від 13.02.2009 року,
розслідування здійснюється шляхом
проведення перевірки.

Для проведення перевірки центри
зайнятості взаємодіють з Державною
податковою адміністрацією України та
Пенсійним фондом України шляхом обміну
інформацією про отримані особами, які
перебувають на обліку в державній
службі зайнятості як безробітні доходи
від виконання робіт за трудовим
договором у тому числі під час
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.
Підставою проведення перевірки є
результати звірки наданою особою
інформації з відомостями ПФУ,
державної податкової адміністрації
відповідно до п.5 вищезазначеного
Порядку.

За результатами звірки з ПФУ виявлено
розбіжності за III квартал 2012 року, тобто
вказано отриманий дохід у відповідача
в період реєстрації, та перебування на
обліку у центрі зайнятості.

03.02.2014 року за вх.№333/12 до
Мелітопольського міського центру
зайнятості від Пустомитівського
районного центру зайнятості
Львівської області надійшов акт від
23.01.2014 року № 5 «Розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». Відповідно акту
відповідач працювала у ТзОВ «ФКК
«Родинні інвестиції» згідно
цивільно-правового договору від 26.10.2009
№867607 з 26.10.2009 року по 01.11.2012 року.

Вищевказана обставина також
підтверджується наступними
документами, які була надані сторонами
та долучені до матеріалів справи, а
саме:

- відомостями про трудові
відносини осіб з ТзОВ ФКК «Родинні
інвестиції» за листопад 2012 року,
відповідно до яких ТзОВ ФКК «Родинні
інвестиції» припинила трудові
відносини з ОСОБА_1 у листопаді 2012 року
на підставі ст.846 ЦК України;

- копією листа ТзОВ ФКК «Родинні
інвестиції» від 23.01.20104 №7 з якого
вбачається що між вказаним
підприємством та відповідачем 26.10.2009
був укладений цивільно-правовий
договір, який розірвано - 01 листопада 2012
року;

- даними по нарахуваннях
винагороди згідно цивільно-правового
договору та утриманого ПДФО за період з
26.10.2009 - 01.11.2012 по ОСОБА_1, відповідно до
яких відповідач отримувала винагороду
за цивільно-правовим договором у
листопаді 2009 року та січні 2010 року;

- довідкою №40 від 07.05.2014 про
розірвання 01.11.2012 цивільно-правового
договору №867607 в зв'язку з відсутністю
результатів роботи.

Відповідно до п. 1 ст.1 Закону України
«Про зайнятість населення» №803-ХІІ від
01.03.1991 (зі змінами та доповненнями)
зайнятість - це діяльність громадян,
пов'язана із задоволенням особистих та
суспільних потреб і така, що, як
правило, приносить їм доход у грошовій
або іншій формі.

Громадянка ОСОБА_1 отримувала дохід у
вигляді винагороди (у листопаді 2009 року
та січні 2010 року) за договором
цивільно-правового характеру, але не
повідомила про цей факт.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів.

Відповідно до п.3 ст. 1 Закону України
«Про зайнятість населення», в Україні
до зайнятого населення належать
громадяни, що проживають на території
держави на законних підставах:

а) працюючі по найму на умовах повного
або неповного робочого дня (тижня) на
підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном, у
фізичних осіб;

б) громадяни, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство";

в) обрані, призначені або затверджені
на оплачувану посаду в органах
державної влади, управління та
громадських об'єднаннях;

г) які проходять службу в Збройних
Силах України, Службі безпеки України,
Державній прикордонній службі України,
військах внутрішньої та конвойної
охорони і Цивільної оборони України,
органах внутрішніх справ України,
інших військових формуваннях,
створених відповідно до законодавства
України, Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
альтернативну (невійськову) службу;

е) які проходять професійну підготовку,
перепідготовку і підвищення
кваліфікації з відривом від
виробництва; навчаються в денних
загальноосвітніх школах і вищих
навчальних закладах;

ж) працюючі громадяни інших країн, які
тимчасово перебувають в Україні і
виконують функції, не пов'язані із
забезпеченням діяльності посольств і
місій.

Отже, в розумінні Закону України «Про
зайнятість населення» відповідач
відносився до зайнятого населення у
період знаходження у трудових
відносинах з ТзОВ ФКК «Родинні
інвестиції» та відповідно не мав права
отримувати допомогу по безробіттю, при
цьому не повідомив про це службу
зайнятості ні при реєстрації, ні у день
надання статусу безробітного в зв'язку
з чим директором Мелітопольського
міського центру зайнятості прийнято
рішення, оформлене наказом від 28.04.2014
№98, щодо необхідності повернення
відповідачем незаконно отриманої суми
допомоги по безробіттю у розмірі 9288,84
грн. за період з 01.10.2012 р. по 30.06.2013р.

Вказана сума підтверджується довідкою
Центру зайнятості щодо отриманого
ОСОБА_1 розміру допомоги по безробіттю.

Відповідно до п. 2 ст. 36 України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Відповідно до п. 3 ст. 36 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

01 січня 2001 року набрав чинності Наказ
Міністерства праці та соціальної
політики України «Про затвердження
Порядку надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності» від 20.11.2000
№307, який зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 14.12.2000 за №917/5136.

Пунктом 6.14 вказаного Порядку
передбачено, що якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, з безробітного стягується
сума виплаченої допомоги по безробіттю
з моменту виникнення цих обставин, про
що відповідач також була попереджена.

28.04.2014 року за № 1313/12 відповідачу було
рекомендованим листом направлено
повідомлення про повернення незаконно
отриманих коштів, яке отримане
відповідачем 30.04.2014, про що свідчить
відмітка на повідомленні про вручення
поштової кореспонденції, але на час
розгляду справи безпідставно отримана
допомога по безробіттю у сумі 9288,84 грн.
ОСОБА_1 не відшкодована. Доказів іншого
відповідачем не надано.

На підставі викладеного, враховуючи
положення ч. 1 ст. 11 КАС України про те,
що розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведеності перед судом їх
переконливості, а також ч. 1 ст. 71 КАС
України згідно з якими кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст. 94 КАС України, у справах, в
яких позивачем є суб'єкт владних
повноважень, а відповідачем - фізична
чи юридична особа, судові витрати,
здійснені позивачем, з відповідача не
стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
Мелітопольського міського центру
зайнятості задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на користь
Мелітопольського міського центру
зайнятості суму виплаченої допомоги по
безробіттю у розмірі 9288 грн. 84 коп.
(дев'ять тисяч двісті вісімдесят вісім
гривен вісімдесят чотири копійки), які
перерахувати на: р/р 1168, , МФО 813015, банк: ГУДКСУ у
Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П. Бойченко