Справа № 816/2104/14
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 р.Справа № 816/2104/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної екологічної
інспекції в Полтавській області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.06.2014р.
по справі № 816/2104/14

за позовом Державної екологічної
інспекції в Полтавській області

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сільські традиції"

про тимчасова заборона діяльності,

ВСТАНОВИЛА:

29 травня 2014 року Державна екологічна
інспекція в Полтавській області (далі
по тексту - позивач, ДЕІ в Полтавській
області) звернулась до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Белгранкорм-Полтавщина" (далі по
тексту - відповідач, ТОВ
"Белгранкорм-Полтавщина"), в якому
просить суд:

- тимчасово заборонити діяльність ТОВ
"Белгранкорм-Полтавщина" в частині
експлуатації двох водних свердловин,
розташованих за адресою: 39220,
Полтавська обл., Кобеляцький р-н,
смт.Білики, вул.Будівельна,1 до
отримання спеціального дозволу на
користування надрами (підземні води);

- зобов`язати Державну екологічну
інспекцію в Полтавській області
опломбувати дві водні свердловини,
розташовані за адресою: 39220, Полтавська
обл., Кобеляцький р-н, смт.Білики,
вул..Будівельна,1;

- контроль за виконанням рішення
покласти на Державну екологічну
інспекцію в Полтавській області.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року по справі № 816/2104/14 у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною
постановою, подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови норм
матеріального права та процесуального
права, неповне з`ясування обставин
справи, просив суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 19 червня 2014
року по справі № 816/2104/14 та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги посилається на норми ч.5 ст.4
Закону України «Про основні засади
державного нагляду контролю у сфері
господарської діяльності» від 05.04.2007
№877-V, Закону України «Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України
щодо усунення обмежень у провадженні
господарської діяльності», ч. 1 ст. 20-2
Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»,
Положення про Державну екологічну
інспекцію в Автономній республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого наказом
Міністерства екології та природних
ресурсів України 04.11.2011 № 429,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 25.11.2011 № 1347/20085, п. 1
листа Міністерства юстиції України від
26.12.2008 № 758- 0-2-08-19 «Щодо практики
застосування норм права у випадку
колізії».

Вказує на наявність підстав у ДЕІ в
Полтавській області для звернення до
Полтавського окружного
адміністративного суду про
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду, у зв`язку із
зазначеною колізією норм права,
відсутність випадків, коли
обґрунтованість вжиття інших заходів
реагування підлягає підтвердженню
адміністративним судом.

Пояснив, що відповідачем здійснюється
самовільне користування надрами з двох
власних артезіанських свердловин за
відсутності спеціального дозволу
користування надрами, що є порушенням
ст.ст.16, 19, 21, 23 Закону України «Про
надра», що слугувало підставою для
звернення ДЕІ в Полтавській області до
суду з даним позовом про тимчасову
заборону діяльності відповідача в
частині експлуатації цих свердловин до
отримання дозволу на користування
надрами.

Відповідач надіслав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких вказуючи на
відповідність постанови суду першої
інстанції вимогам діючого
законодавства України, просить суд
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

Посилаючись на норми ст.ст. 183-2, 183-6 КАС
України, ч. 4,5 ст. 4, ч.3 ст.5 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
контролю у сфері господарської
діяльності», Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища", п.7 Положення про Державну
екологічну інспекцію України,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року №454/2011, п.6.14
Положення про державну екологічну
інспекцію в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого Наказом
Міністерства екології та природних
ресурсів України від 04.11.2011 року №42, п.3
«Порядку обмеження, тимчасової
заборони (зупинення) чи припинення
діяльності підприємств, установ,
організацій і об'єктів у разі порушення
ними законодавства про охорону
навколишнього природного середовища»,
затвердженого Постановою Верховної
Ради України від 29.10.1992 року №2751-XII,
зазначив, що застосування судом
заходів реагування у сфері державного
нагляду (контролю) можливо лише у тому
випадку, коли вказані дії можуть бути
виключно застосовані за рішенням суду.

Вказуючи на абзац частини п'ятої статті
4 в редакції Закону N 353-VІІ від 20.06.2013 р.,
стверджує, що орган державного нагляду
(контролю) в установлений Законом строк
не звернувся до адміністративного суду
з відповідним позовом.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.08.2014 року
змінено назву відповідача з Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Белгранкорм-Полтавщина" на Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Сільські традиції».

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в ході апеляційного
розгляду, що на підставі наказу від
28.03.2014 року № 162/01-03 та направлення від
28.03.2014 року №179/01-01-14 позивачем в період
з 31.01.2014 р. по 11.04.2014 р. проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами відповідача за адресою:
вул. Будівельна, 1, смт. Білики,
Кобеляцького району, Полтавської
області.

За результатами перевірки складено акт
№ 179/01-01-14, яким зокрема встановлено
порушення відповідачем вимог ст.ст. 16,
19, 21, 23 Кодексу України про надра, яке
полягало у користуванні підземними
водами без отримання спеціального
дозволу (а.с.8-17).

17.04.2014 року позивачем винесено припис №
06-21-32, яким відповідача зобов'язано,
зокрема, отримати спеціальний дозвіл
на користування надрами (п.9 припису).

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, 23.05.2014 року відповідачем на
виконання вказаного припису керівнику
ДЕІ у Полтавській області була надана
довідка, в якій зазначено про зменшення
кількості поголів`я свиней,
необхідність чого була вказана у
приписі від 17.04.2014 року.

23.05.2014 року ДЕІ в Полтавській області
проведено перевірку ТОВ
"Белгранкорм-Полтавщина" на предмет
відповідності дотримання вимог
природоохоронного законодавства щодо
охорони атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами, за результатами якої
складено акт № 299/01-01-14. Даним актом
встановлено порушення відповідачем
вимог ст.ст. 16, 19, 21, 23 Кодексу України
про надра, яке полягало у продовженні
користуванні підземними водами без
отримання спеціального дозволу.

26.05.2014 року на підставі висновків акту
№ 299/01-01-14 від 23.05.2014р. позивачем
винесено припис № 06-21-48, пунктом 5 якого
відповідача зобов'язано отримати
спеціальний дозвіл на користування
надрами (а.с.40).

27.05.2014 року відповідачем надіслано до
ДЕІ в Полтавській області лист № 625, в
якому повідомлялось про вжиття
товариством невідкладних заходів по
виконанню припису №06-21-32 від 17.04.2014 року
(а.с.59-61).

Зокрема, зазначеним листом повідомлено
ДЕІ в Полтавській області, що у 2013 році
ТОВ "Белгранкорм-Полтавщина" подало до
ДЕІ в Полтавській області пакет
документів на отримання спеціального
дозволу на користування надрами, який
останній переадресував на
Міністерство екології та природних
ресурсів України.

Не погоджуючись з наявними порушеннями
відповідачем вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами, позивач звернувся до суду з
даним позовом про тимчасову заборону
діяльність відповідача в частині
експлуатації двох водних свердловин,
розташованих за адресою: 39220,
Полтавська обл., Кобеляцький р-н, смт.
Білики, вул. Будівельна,1 до отримання
спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води); зобов`язання
Державну екологічну інспекцію в
Полтавській області опломбувати дві
водні свердловини, розташовані за
адресою: 39220, Полтавська обл.,
Кобеляцький р-н, смт. Білики,
вул.Будівельна,1.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог , суд першої інстанції виходив з
того, що застосування судом заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) можливо лише у тому випадку,
коли вказані дії можуть бути
застосовані виключно за рішенням суду,
що не мало місця у спірних відносинах.
За таких обставин, позивач вправі
самостійно обрати захід реагування у
сфері державного нагляду, який не
пов'язаний із повним або частковим
зупиненням виробництва (виготовлення).

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що підставою для звернення
позивача з позовом про тимчасову
заборону діяльності відповідача
слугували висновки актів планової та
позапланової перевірок відповідача
про порушення відповідачем вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, а саме ст.ст. 16, 19,
21, 23 Кодексу України про надра, яке
полягало у продовженні користуванні
підземними водами без отримання
спеціального дозволу.

Тобто, позивач фактично просить суд
застосувати заходи реагування до
відповідача шляхом тимчасової
заборони діяльності підприємства в
частині експлуатації відповідачем
двох водних свердловин, у зв`язку із
порушенням останнім норм
природоохоронного законодавства.

Колегія суддів вважає такі вимоги
позивача необгрунтованими, виходячи з
наступного.

Колегія суддів зазначає, що правові та
організаційні засади, основні принципи
і порядок здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю), визначено положеннями
Закону України "Про основні засади
державного нагляду контролю у сфері
господарської діяльності" від 05.04.2007
№877-V (надалі - Закон №877-V).

Частиною 4 статті 4 Закону №877-V
передбачено, що виключно законами
встановлюються органи, уповноважені
здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності; види господарської
діяльності, які є предметом державного
нагляду (контролю); повноваження
органів державного нагляду (контролю)
щодо зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг; вичерпний перелік підстав для
зупинення господарської діяльності;
спосіб здійснення державного нагляду
(контролю); санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Законом України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
від 25.06.1991 №1264-ХІІ (надалі - Закон №1264)
врегульовано відносини у галузі
охорони, використання і відтворення
природних ресурсів, забезпечення
екологічної безпеки, запобігання і
ліквідації негативного впливу
господарської та іншої діяльності на
навколишнє природне середовище,
збереження природних ресурсів,
генетичного фонду живої природи,
ландшафтів та інших природних
комплексів, унікальних територій та
природних об'єктів, пов'язаних з
історико-культурною спадщиною.

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 20-2
Закону №1264, до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
зокрема, належить обмеження чи
зупинення (тимчасове) діяльності
підприємств і об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин.

Таким органом, відповідно до
Положення про Державну екологічну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011
року №454/2011 (надалі - Положення №454), є
Державна екологічна інспекція України
(Держекоінспекція України), яка
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, морські екологічні
інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря) (п. 7 Положення
№454).

Наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України від 04
листопада 2011 року №429 затверджено
Положення про державну екологічну
інспекцію в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, пунктом 6.14 якого
визначено, що Держекоінспекція для
виконання покладених на неї завдань
має право, у тому числі, приймати
рішення про обмеження чи зупинення
(тимчасово) діяльності підприємств і
об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин, за винятком суб'єктів
підприємницької діяльності
(інвесторів), що провадять свою
діяльність відповідно до
законодавства про угоди щодо розподілу
продукції.

Згідно з пунктом 6.15 Положення про
державну екологічну інспекцію в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі,
Держекоінспекція для виконання
покладених на неї завдань має право
опломбовувати приміщення,
устаткування, апаратуру підприємств,
установ, організацій та об'єктів,
стосовно яких було прийняте в
установленому порядку рішення про
обмеження чи тимчасове зупинення їх
діяльності.

Частиною 5 ст. 4 Закону №877-V передбачено,
що повне або часткове зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування. Вжиття інших заходів
реагування, передбачених законом,
допускається за вмотивованим
письмовим рішенням керівника органу
державного нагляду (контролю) чи його
заступника, а у випадках, передбачених
законом, - із наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом. Якщо законом
передбачено, що обґрунтованість вжиття
органом державного нагляду (контролю)
заходів реагування має бути
підтверджена судом, орган державного
нагляду (контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа.

Колегія суддів вказує на те, що
зазначеними нормами передбачений
вичерпний перелік заходів реагування,
які застосовуються за рішенням суду,
ухваленого за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю), а саме: повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
продукції, повне або часткове
зупинення реалізації продукції, повне
або часткове зупинення виконання
робіт, повне або часткове зупинення
надання послуг.

При цьому, вищенаведеними нормами
передбачено право органу державного
нагляду (контролю), у разі необхідності
вжиття інших заходів, крім визначених
законом, застосування яких
відбувається за рішенням суду, скласти
відповідний розпорядчий документ щодо
вжиття заходів реагування для усунення
порушень, виявлених під час перевірки,
та звернутись до адміністративного
суду з позовом щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття до суб'єкта
господарювання заходів реагування,
передбачених відповідним розпорядчим
документом.

Аналізуючи вищевказані норми, колегія
суддів зазначає, що ними не передбачено
звернення органу державного нагляду
(контролю) позивача з вимогами
застосувати заходи реагування у
вигляді тимчасової заборони
діяльність відповідача в частині
експлуатації двох водних свердловин
розташованих за адресою: 39220,
Полтавська обл., Кобеляцький р-н,
смт.Білики, вул.Будівельна,1 до
отримання спеціального дозволу на
користування надрами (підземні води),
оскільки позивачем не ставиться
питання щодо зупинення
виробництва/реалізації конкретної
продукції або виконання конкретних
робіт/послуг у межах господарської
діяльності відповідача.

Тобто, позивачем не заявлені вимоги
відповідно до закону про винесення
постанови щодо застосування заходів
реагування, застосування яких може
бути виключно за судовим рішенням.

Колегія суддів зазначає, що в разі не
виконання припису або іншого
розпорядчого документу про усунення
порушень, виявлених під час перевірки,
орган державного нагляду (контролю) має
право самостійно прийняти розпорядчий
документ про вжиття заходів реагування
та в передбачених законом випадках
звернутись до адміністративного суду з
позовом щодо підтвердження
обґрунтованості вжиття до суб'єкта
господарювання заходів реагування у
відповідності до ст. 183-6 КАС України.

Однак, позивач не скористався наданим
йому правом вжиття заходів реагування,
а звернувся до суду, не зважаючи на те,
що чинним законодавством не
передбачено застосування судом
заходів реагування у вигляді зупинення
заборони діяльності в частині
експлуатації двох водних свердловин.

Також, колегія суддів зауважує, що
позивач звернувся до суду не з вимогами
про підтвердження обґрунтування
застосування заходів реагування до
відповідача, а з вимогами тимчасово
заборонити (зупинити) діяльність
підприємства в частині експлуатацію
двох водних свердловин, розташованих
за адресою: 39220, Полтавська обл.,
Кобеляцький р-н, смт.Білики,
вул.Будівельна,1 до отримання
спеціального дозволу на користування
надрами (підземні води).

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем у
спірних відносинах не дотримано
процедуру впливу на порушника, в даному
випадку відповідача по справі, з метою
усунення ним порушень вимог
природоохоронного законодавства.

Звернення до суду з таким позовом
не є належним способом реалізації
позивачем своїх повноважень у сфері
нагляду (контролю) за дотриманням
відповідачем, як суб'єктом
господарювання, вимог
природоохоронного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що
особливості провадження у справах щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
суб'єктами владних повноважень заходів
реагування під час здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності врегульовано
статтею 183-6 КАС України.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що провадження у справах щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
суб'єктами владних повноважень заходів
реагування на виявлені під час
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності порушення вимог
законодавства у разі, якщо
необхідність такого підтвердження
передбачена законом здійснюється на
підставі адміністративного позову
суб'єкта владних повноважень, яким
ужито відповідних заходів реагування.
При цьому, адміністративний позов
подається суб'єктом владних
повноважень до окружного
адміністративного суду не пізніше
наступного дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа про вжиття заходів
реагування, обґрунтованість яких
підлягає підтвердженню судом.

Колегія суддів вказує на те, що
позивач звертається до суду в порядку
п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС України та просить суд
тимчасово заборонити (зупинення)
діяльності відповідача в частині
експлуатації двох водних свердловин,
розташованих за адресою: вул.
Будівельна, 1, смт. Білики,
Кобеляцьекого району, Полтавської
області до отримання спеціального
дозволу на користування надрами
(підземними водами).

В контексті з вищевикладеним,
слід зазначити, що п. 5 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, на підставі якого позивач
звертається з даним адміністративним
позовом, передбачає застосування у
випадках, передбачених законом,
заходів реагування у сфері державного
нагляду (контролю) лише у випадку, якщо
вони можуть бути застосовані виключно
за судовим рішенням.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про наявність у позивача
можливості вжити заходи реагування за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника та
відсутності підстав для задоволення
позову.

Крім того, колегія суддів вважає
необхідним зазначити, що 27.05.2014 року
відповідачем надіслано позивачу лист
до ДЕІ в Полтавській області, в якому
повідомлялось про вжиття товариством
невідкладних заходів по виконанню
припису №06-21-32 від 17.04.2014 року. Зокрема,
відповідачем було повідомлено
позивача про направлення
підприємством пакету документів на
адресу ДЕІ в Полтавській області для
отримання спеціального дозволу на
користування надрами, який позивачем
було переадресовано до Міністерства
екології та природних ресурсів
України.

Отже, ТОВ «Сільські традиції»
вживалися заходи щодо виконання вимог
всіх пунктів вимог припису від 17.04.2014
року, що не було враховано позивачем
при зверненні до суду з даним позовом.

Крім того , колегія суддів відмічає, що
приписом Дежекоінспекції в
Полтавській області №06-21-48 від 26 травня
2013 року було встановлено строк для
усунення порушень природоохоронного
законодавства до 25.07.2014р., однак,
Державна екологічна інспекція в
Полтавській області, передчасно
звернулась до суду з даним позовом, не
дочекавшись можливості виконання ТОВ
«Сільські традиції» припису у
встановлений строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

З огляду на встановлені у справі
фактичні обставини та досліджені
докази, колегія суддів вважає, що
позивач, звертаючись до суду з даним
позовом, діяв не на підставі та не у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством, без дотримання вимог
ч.3 ст.2 КАС України, оскільки позов є
передчасним.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справа
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції в Полтавській
області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.06.2014р. по
справі № 816/2104/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Жигилій С.П.Судді
Дюкарєва С.В. Перцова Т.С.