Справа № 2а-22379/11
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Буймова Л.П.
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Аліменка
В.О.,

суддів: Безименної
Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
відповідача Управління Пенсійного
фонду України в м. Фастові Київської
області на постанову Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 11.07.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління пенсійного фонду України в
місті Фастові про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок та виплату пенсії у
відповідності до вимог Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся в суд з
адміністративним позовом про визнання
неправомірними дій відповідача щодо
відмови у здійсненні перерахунку та
виплати суми пенсії, що мають бути
нараховані у відповідності зі ст.ст. 50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 11.07.2011 року вимоги позивача
задоволено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п. п. 4 КАС
України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом порушено
норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції встановлено,
та підтверджується матеріалами справи,
що позивач є постраждалим від
наслідків аварії на ЧАЕС І категорії,
та є інвалідом ІІІ групи, перебуває на
обліку в УПФУ і отримує пенсію згідно
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

За змістом ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам ІІI
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 50 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що в усіх
випадках розмір пенсії для інвалідів 3
групи, щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком.

Всупереч ст.ст. 50, 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу пенсія
виплачувалась відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановами Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530
та від 16.07.2008 року № 654, відповідач за
період до 23.07.2011 року не правомірно
виплачував пенсію в меншому розмірі
ніж це передбачено ст. 50, 54 зазначеного
Закону.

Враховуючи вищевикладене, позивач має
право на одержання щомісячної
додаткової пенсії 50 % мінімальної
пенсії за віком, а розмір пенсії не може
бути нижчим 6 мінімальних пенсій за
віком за період з 01.06.2011 року по 22.07.2011
року.

Колегія суддів не може погодитись з
висновками суду щодо зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу пенсії за період з
02.12.2011 року у розмірі визначеному ст. ст.
50, 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Так, 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України N 3491-VI
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік».

Пунктом 7 частини I зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення змін
до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік».

На реалізацію наведеного положення
Закону України «Про внесення змін до
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» Кабінетом Міністрів України 6
липня 2011 прийнята постанова № 745.

Виплати позивачу з 22.07.2011 року
здійснюються у розмірі, зазначеному
вказаною Постановою, а тому відповідач
правомірно виплачував зазначені суми
пенсії у відповідному розмірі з 23.07.2011
року - дати набрання наведеною
постановою уряду законної сили. Але
водночас суд не може задовольнити
вимоги наперед, тому кінцевою датою
задоволення позовних вимог є 22.07.2011
року.

Судом першої інстанції невірно
застосовано положення Постанови КМУ
№745, зокрема, не враховано, що вказана
Постанова набирає чинності з 23.07.2011
року, а тому вимоги позивача підлягають
задоволенню до зазначеної дати.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова суду першої
інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 122, 158, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207,
254 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Управління
Пенсійного фонду України в
Фастівському районі Київської області
- задовольнити частково.

Постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 11 липня 2011
року у справі № 2а-22379/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Фастові Київської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести перерахунок
розміру призначеної пенсії - змінити.

В абзацах третьому та четвертому
резолютивної частини постанови
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 11 липня 2011 року у
справі № 2а-22379/11 слова "починаючи з
02.12.2011 року" замінити словами "з 02 грудня
2010 року по 22 липня 2011 року".

В іншій частині постанову Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 11 липня 2011 року у справі № 2а-22379/11 -
залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя

Аліменко В.О.

Судді:

Безименна Н.В.