Справа № 2а-1670/1848/11
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року м.
ПолтаваСправа № 2а-1670/1848/11

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Сич С.С.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Іванюк Є.В.,

представника відповідача - Вербицької
І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_2 /надалі -
позивач/ звернувся до Полтавського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 23.07.2014
року, про скасування податкових
повідомлень-рішень Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції у Полтавській області №
/0/1445 від 23.06.2010 року та №
/1/2077 від 13.09.2010 року.

В обґрунтування своїх позовних
вимог позивач зазначив, що висновки
акту перевірки, на підставі якого
винесено спірні рішення, суперечать
вимогам Закону України "Про плату за
землю" та Закону України "Про оренду
землі". Вважає, що оскаржувані
повідомлення-рішення винесені без
законних підстав та не відповідають
вимогам законодавства України, тому
підлягають скасуванню.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.03.2011 року
у справі № 2а-1670/1848/11 /а.с.81-85/, яка
залишена без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 07.06.2011 року /а.с. 108-111/, у задоволенні
адміністративного позову фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення - відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 07.04.2014 року касаційну
скаргу фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 задоволено частково; постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 24.03.2011 року
та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.06.2011 року
скасовано; справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції /а.с.
151-153/.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 26 травня 2014
року справу прийнято до провадження
судді Сич С.С.

Ухвалою суду від 24 червня 2014 року
допущено заміну відповідача
правонаступником Кременчуцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
/надалі - відповідач; Кременчуцька
ОДПІ/.

Позивач у судове засідання не
з'явився, хоча у матеріалах справи
наявні докази, що він належним чином
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Позивач надіслав до
суду клопотання про розгляд справи за
його відсутності.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив відмовити у його задоволенні.

У своїх письмових запереченнях
проти позову відповідач на
підтвердження правомірності
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень посилався на те, що
орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності
відповідно до ст. 14 Закону України "Про
систему оподаткування" віднесена до
загальнодержавних податків та зборів.
Розмір орендної плати визначений ст. 7
Закону України "Про плату за землю", і у
2008 році з урахуванням змін, внесених
згідно Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", Закону України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 03.06.2008 року № 309-VІ,
повинен був складати не менше
трикратного розміру земельного
податку (3 % від грошової оцінки землі).
Документальною невиїзною (камеральною)
перевіркою декларацій з орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, оформленої
актом від 10.06.2010 № 2898/17-220/НОМЕР_1,
встановлено порушення позивачем ст. 21
Закону України "Про оренду землі" зі
змінами, внесеними Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", Законом
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України", в
результаті чого занижено орендну плату
за січень-грудень 2008 року на суму 9852
грн. 21 коп. та за січень-грудень 2009 року
на суму 12071 грн. 06 коп.

Суд, заслухавши пояснення
представника відповідача, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, приходить
до наступних висновків.

Судом встановлено, що пунктом 2
рішення Кременчуцької міської ради
Полтавської області /ХХХІ сесії
міської ради ІV скликання/ від 07.04.2005
"Про передачу фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 в оренду до
01.04.2010 року земельної ділянки для
експлуатації та обслуговування
виробничої бази по АДРЕСА_1" вирішено
передати фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 в оренду до 01.04.2010 року земельну
ділянку площею 4886 кв.м за рахунок
земель, не наданих у власність та
постійне користування в межах
населених пунктів, (які не надані в
тимчасове користування), для
експлуатації та обслуговування
виробничої бази по АДРЕСА_1 з платою за
землю в розмірі 1,5% від грошової оцінки
землі щорічно /а.с. 18/.

08.04.2005 між позивачем (орендар) та
Кременчуцькою міською радою
(орендодавець) укладено договір оренди
землі, за умовами якого орендодавець
надає, а орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
(кадастровий номер :03:001:0083) для
експлуатації та обслуговування
виробничої бази по АДРЕСА_1 (1.11.6 Землі
іншої комерційної діяльності) /а.с. 15-16/.

Вказаний договір зареєстрований у
Полтавській регіональній філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис 27.04.2005 № 06 /а.с.15-16/.

Передача земельної ділянки
позивачу підтверджується актом
приймання-передачі об'єкта оренди -
земельної ділянки по АДРЕСА_1 від
08.04.2005, копія якого наявна у матеріалах
справи /а.с. 17/.

Пунктом 1 рішення Кременчуцької
міської ради Полтавської області /ХХХV
сесії міської ради ІV скликання/ від
28.09.2005 "Про продаж земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1" вирішено продати у власність
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2
земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
площею 4861 кв.м. для експлуатації та
обслуговування виробничої бази (1.11.6
Землі іншої комерційної діяльності) по
АДРЕСА_1 на умовах розстрочення платежу
терміном до 01.10.2008 року /а.с. 25/.

Пунктом 5 вказаного рішення
вирішено: "В п. 2 рішення Кременчуцької
міської ради ІV скликання від 07 квітня
2005 року "Про передачу фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_2 в оренду до
01.04.2010 року земельної ділянки для
експлуатації та обслуговування
виробничої бази по АДРЕСА_1" замість
слів "з платою за землю в розмірі 1,5% від
грошової оцінки землі щорічно" читати
"з платою за землю в розмірі 1 % від
грошової оцінки землі за земельну
ділянку площею 4861 кв.м. та 1,5% від
грошової оцінки землі за земельну
ділянку площею 25 кв. м. щорічно з дати
прийняття цього рішення"" /зворот а.с. 25/.

При цьому, підпунктом 3.2 пункту 3
рішення Кременчуцької міської ради
Полтавської області /ХХХV сесії міської
ради ІV скликання/ від 28.09.2005 "Про продаж
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1" запропоновано міському
управлінню земельних ресурсів
(начальник ОСОБА_3) забезпечити
внесення відповідних змін в договір
оренди землі, зареєстрований 27.04.2005
року за № 06, після отримання та
державної реєстрації документа, що
посвідчує право власності на земельну
ділянку /а.с. 25/.

У поданій позивачем до
Кременчуцької ОДПІ податковій
декларації орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за 2008 рік, позивачем
самостійно нараховано орендну плату на
2008 рік в розмірі 4745 грн. 47 коп. /а.с. 66-67/.

У поданій позивачем до
Кременчуцької ОДПІ податковій
декларації орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за 2009 рік, позивачем
самостійно нараховано орендну плату на
2009 рік в розмірі 4745 грн. 47 коп. /а.с. 68-69/.

08.06.2010 посадовою особою
Кременчуцької ОДПІ проведено
відносно позивача документальну
невиїзну (камеральну) перевірку
декларацій з орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності, в ході якої
перевірено правильність нарахування
та сплати позивачем орендної плати за
земельну ділянку згідно податкової
декларації за 2008 рік, податкової
декларації за 2009 рік та договору оренди
землі.

За результатами перевірки складено
акт № 2898/17-220/НОМЕР_1 від 10.06.2010 /а.с. 30-33/, в
якому зафіксовано порушення позивачем
ст. 21 Закону України "Про оренду землі"
із змінами, внесеними Законом України
"Про Державний бюджет України на 2008
рік", Законом України "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України" № 309-VІ від 03.06.2008 року,
внаслідок чого занижено суму орендної
плати за землю:

- за січень-грудень 2008 року на 9852
грн.21 коп., в тому числі за: січень 2008
року - 821 грн. 02 коп.; лютий 2008 року - 821
грн. 02 коп.; березень 2008 року - 821 грн. 02
коп.; квітень 2008 року - 821 грн. 02 коп.;
травень 2008 року - 821 грн. 02 коп.; червень
2008 року - 821 грн. 02 коп.; липень 2008 року - 821
грн. 02 коп.; серпень 2008 року - 821 грн. 02
коп.; вересень 2008 року - 821 грн. 02 коп.;
жовтень 2008 року - 821 грн. 01 коп.; листопад
2008 року - 821 грн. 01 коп.; грудень 2008 року -
821 грн. 01 коп.;

- за січень-грудень 2009 року на 12071
грн. 06 коп., в тому числі за: січень 2009
року - 1005 грн. 92 коп.; лютий 2009 року - 1005
грн. 92 коп.; березень 2009 року - 1005 грн. 92
коп.; квітень 2009 року - 1005 грн. 92 коп.;
травень 2009 року - 1005 грн. 92 коп.; червень
2009 року - 1005 грн. 92 коп.; липень 2009 року -
1005 грн. 92 коп.; серпень 2009 року - 1005 грн. 92
коп.; вересень 2009 року - 1005 грн. 92 коп.;
жовтень 2009 року - 1005 грн. 92 коп.; листопад
2009 року - 1005 грн. 93 коп.; грудень 2009 року -
1005 грн. 93 коп.

23.06.2010 Кременчуцькою ОДПІ
винесено податкове
повідомлення-рішення № /0/1445, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання за платежем "орендна плата
з фізичних осіб" в загальному
розмірі 32884 грн. 90 коп., в тому числі: за
основним платежем - 21923 грн. 27 коп. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 10961
грн. 63 коп. /а.с. 36/. Копія розрахунку суми
штрафних санкцій наявний у матеріалах
справи /а.с. 171/.

З даним податковим повідомленням -
рішенням позивач не погодився та
оскаржив його у порядку
адміністративного узгодження.

Рішенням Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції у
Полтавській області про результати
розгляду первинної скарги № 7791/П/25-010
від 01.09.2010 скаргу позивача залишено без
задоволення, а податкове
повідомлення-рішення № /0/1445 від
23.06.2010 - без змін /а.с.39-43/.

Відповідно до пункту 5.3 Порядку
направлення органами державної
податкової служби України податкових
повідомлень платникам податків та
рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 21.06.2001 року №
253 (у редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин), з
метою доведення до платника податків
граничного строку сплати податкового
зобов'язання, зазначеного в раніше
надісланому податковому повідомленні
(у разі, якщо сума податкового
зобов'язання за результатами розгляду
скарги збільшується або залишається
без змін, а раніше надіслане податкове
повідомлення не відкликається),
податковим органом складається та
надсилається (вручається) платнику
податків податкове повідомлення, яке
має номер первинного податкового
повідомлення, при цьому через дріб
проставляється номер скарги, щодо якої
воно складене (1 - для першої, 2 - для
другої тощо), крім того, таке податкове
повідомлення містить новий граничний
термін сплати податкового
зобов'язання.

На виконання даної норми
Кременчуцькою об'єднаною державною
податковою інспекцією у Полтавській
області винесено та направлено
позивачу податкове повідомлення -
рішення № /1/2077 від 13.09.2010, яким
позивачу визначено суму податкового
зобов'язання за платежем "орендна плата
з фізичних осіб" в загальному
розмірі 32884 грн. 90 коп., в тому числі: за
основним платежем - 21923 грн. 27 коп. та за
штрафними (фінансовими) санкціями - 10961
грн. 63 коп. /а.с. 172, 189/.

Позивач не погодився з даними
податковими повідомленнями-рішеннями
та оскаржив їх до суду.

Відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваним
податковим повідомленням - рішенням №
/0/1445 від 23.06.2010 року та №
/1/2077 від 13.09.2010 року, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 83
Земельного кодексу України /в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин/ землі, які належать на
праві власності територіальним
громадам сіл, селищ, міст, є комунальною
власністю. У комунальній власності
перебувають усі землі в межах
населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

До повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу
(пункт "в" статті 12 Земельного кодексу
України).

Згідно статті 2 Закону України "Про
плату за землю" /чинного на час
виникнення спірних правовідносин/
використання землі в Україні є платним.
Плата за землю справляється у вигляді
земельного податку або орендної плати,
що визначається залежно від грошової
оцінки земель. Розміри податку за
земельні ділянки, грошову оцінку яких
не встановлено, визначаються до її
встановлення в порядку, визначеному
цим Законом.

Власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі, крім орендарів та
інвесторів - учасників угоди про
розподіл продукції, сплачують
земельний податок.

Справляння земельного податку за
земельні ділянки, надані в
користування у зв'язку з укладенням
угоди про розподіл продукції,
замінюється розподілом виробленої
продукції між державою та інвестором
на умовах такої угоди.

За земельні ділянки, надані в
оренду, справляється орендна плата.

Судом встановлено, що 08.04.2005 між
позивачем (орендар) та Кременчуцькою
міською радою (орендодавець) укладено
договір оренди землі, за умовами якого
орендодавець надає, а орендар приймає в
строкове платне користування земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення (кадастровий номер
:03:001:0083) для експлуатації та
обслуговування виробничої бази по
АДРЕСА_1 (1.11.6 Землі іншої комерційної
діяльності) /а.с. 15-16/.

Згідно пункту 2 цього договору в
оренду передається земельна ділянка
загальною площею 0,4886 га. Нормативна
грошова оцінка земельної ділянки в 2005
році становить 457329 грн. 60 коп. (93,60 грн.
за 1 кв.м.) /пункт 4 договору/.

Відповідно до пункту 9 договору
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі в розмірі 1,5 ставки
земельного податку щорічно. Грошова
плата вноситься на поточний рахунок
власника землі № 0008, код 13050500,
одержувач: Місцевий бюджет м. Кременчук
(), банк одержувача: УДК
у Полтавській області м. Полтава МФО
831019.

Згідно пункту 10 договору оренди
землі величина орендної плати
базується на розмірі земельного
податку. Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції.

Відповідно до частини 1 статті 7
Закону України "Про плату за землю"
ставки земельного податку з земель,
грошову оцінку яких встановлено,
встановлюються у розмірі одного
відсотка від їх грошової оцінки, за
винятком земельних ділянок, зазначених
у частинах п'ятій - десятій цієї статті
та частині другій статті 6 цього Закону.

Таким чином, договором оренди землі
від 08.04.2005 встановлено орендну плату за
земельну ділянку в розмірі 1,5 відсотка
від її грошової оцінки.

З матеріалів справи вбачається,
що підставою для виникнення спору у
даній справі є, зокрема, висновок
податкового органу стосовно того, що
зміст договору оренди землі в частині
визначення розміру орендної плати у
сумі 1,5% від грошової оцінки землі не
відповідав вимогам законодавства
України, якими було встановлено
мінімальний розмір орендної плати не
менше 3% від грошової оцінки земель.

Згідно наданого відповідачем
розрахунку податкових зобов'язань
орендна плата за 2008-2009 роки
розраховувалася Кременчуцькою ОДПІ
виходячи з розміру орендної плати - 3%
від грошової оцінки земельної ділянки
/а.с. 191-192/.

Граничний розмір орендної плати
за земельні ділянки, які перебувають у
державній або комунальній власності,
встановлено Законом України "Про
оренду землі" та є обов'язковим при
укладанні відповідних договорів.

Відповідно до частини першої
статті 21 Закону України "Про оренду
землі" орендна плата за землю - це
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Згідно статті 13 Закону України "Про
плату за землю" підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру, а
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, - договір оренди такої
земельної ділянки.

Частиною 4 статті 21 Закону України
"Про оренду землі" визначено, що річна
орендна плата за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності, надходить до
відповідних бюджетів, розподіляється і
використовується відповідно до закону
і не може бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України "Про
плату за землю"; для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Законом України "Про плату за землю".

Відповідно до статті 21 Закону
України "Про оренду землі" та статті 8
Закону України "Про плату за землю"
передбачено внесення змін у розмір
орендної плати за земельні ділянки, які
перебувають у державній або
комунальній власності.

Разом із тим, статтею 30 Закону
України "Про оренду землі" встановлено,
що зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку.

Слід зауважити, що державна
податкова служба відповідно до ст. 2
Закону України "Про державну податкову
службу в Україні" наділена
повноваженнями зі здійснення контролю
за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством,
проте ініціативою вносити зміни в
договори оренди землі відповідно до
приписів Закону України "Про оренду
землі" та Закону України "Про плату за
землю" наділена одна зі сторін цих
договорів.

Таким чином, хоча зміна розміру
земельного податку є підставою для
перегляду встановленого розміру
орендної плати шляхом внесення
відповідних змін до договору оренди
землі його учасниками, у той же час не
тягне автоматичну зміну умов договору
щодо розміру орендної палати, а відтак
і відповідного донарахування суми
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
санкцій.

Вказаний висновок міститься в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 07.04.2014 у даній справі /а.с.
151-153/.

Частиною 5 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інстанції при розгляді справи.

Верховний Суд України у постанові
від 24.06.2014 року /реєстраційний номер
39783834/ також зазначив, що зміна розміру
земельного податку згідно із Законом №
309-VI є підставою для перегляду
встановленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі його учасниками
і не тягне автоматичну зміну умов
договору щодо розміру орендної палати,
а відтак і відповідного донарахування
Інспекцією суми податкового
зобов'язання з орендної плати із
застосуванням штрафних санкцій за
податковими повідомленнями-рішеннями.

Із пояснень представника
відповідача у судовому засіданні
встановлено, що договір оренди землі
від 08.04.2005 нікчемним не визнавався.

Суду не надано доказів того, що
сторонами договору оренди землі від
08.04.2005 вносилися зміни до вказаного
договору, зокрема, в частині розміру
орендної плати за земельну ділянку, а
отже, умови договору оренди землі
вважались чинними та підлягали
обов'язковому виконанню сторонами з
моменту укладення до завершення строку
його дії.

З огляду на викладене, суд дійшов до
висновку про необґрунтованість
висновку відповідача щодо заниження
платником податків податкового
зобов'язання з орендної плати за землю,
пов'язану з тим, що зміст договору
оренди землі в частині визначення
розміру орендної плати у сумі 1,5% від
грошової оцінки землі не відповідав
вимогам законодавства України, якими
було встановлено мінімальний розмір
орендної плати не менше 3% від грошової
оцінки земель.

Разом з тим, слід зазначити, що
відповідно до частини 3 статті 21 Закону
України "Про оренду землі" обчислення
розміру орендної плати за землю
здійснюється з урахуванням індексів
інфляції, якщо інше не передбачено
договором оренди.

Частиною 2 статті 23 Закону України
"Про плату за землю" грошова оцінка
земельної ділянки щороку станом на 1
січня уточнюється на коефіцієнт
індексації, порядок проведення якої
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 10 договору оренди землі
від 08.04.2005 передбачено, що величина
орендної плати базується на розмірі
земельного податку. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції.

Таким чином, договором оренди землі
від 08.04.2005 передбачено, що обчислення
розміру орендної плати за землю
здійснюється з урахуванням індексів
інфляції.

Згідно пункту 4 договору оренди
землі від 08.04.2005 нормативна грошова
оцінка земельної ділянки в 2005 році
становить 457329 грн. 60 коп. (93,60 грн. за 1
кв.м.).

Відповідно до листа Державного
агентства земельних ресурсів України
від 10.01.2008 № 14-22-6/55 "Про щорічну
індексацію грошової оцінки земель" для
забезпечення справляння земельного
податку та орендної плати, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок у 2008 р. грошова
оцінка земель населених пунктів,
проведена за вихідними даними станом
на 01.04.96 р., та грошова оцінка
сільськогосподарських угідь,
проведена станом на 01.07.95 р., підлягає
індексації станом на 01.01.2008 р. на
коефіцієнт 2,623, який визначається
виходячи з добутку коефіцієнтів
індексації за 1996 р. - 1,703, 1997 р. - 1,059, 1998 р. -
1,006, 1999 р. - 1,127, 2000 р. - 1,182, 2001 р. - 1,02, 2005 р. -
1,035 та за 2007 р. - 1,028. Нормативна грошова
оцінка земель за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не
індексувалась.

Згідно листа Державного комітету
України із земельних ресурсів від
09.01.2009 № 14-22-6/87 "Про коефіцієнт
індексації нормативної грошової
оцінки земель за 2008 рік" для
забезпечення справляння земельного
податку та орендної плати, державного
мита при міні, спадкування та даруванні
земельних ділянок у 2009 році нормативна
грошова оцінка земель населених
пунктів, яка проведена за вихідними
даними станом на 01.04.96, та грошова
оцінка сільськогосподарських угідь,
яка проведена станом на 01.07.95, підлягає
індексації станом на 01.01.2009 на
коефіцієнт 3,022, який визначається
виходячи з добутку коефіцієнтів
індексації за 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998
рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік -
1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028 та за 2008 рік -
1,152. Нормативна грошова оцінка земель
за 2002, 2003, 2004 та 2006 роки не
індексувалась.

Отже, нормативна грошова оцінка
земельної ділянки у 2008 році складає 486589
грн. 55 коп. /457329 грн. 60 коп. х 1,035 х 1,028/, а
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки у 2009 році становить 560551 грн. 16
коп. /457329 грн. 60 коп. х 1,035 х 1,028 х 1,152/.

Однак, в додатках 1 до податкової
декларації з орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності за 2008 рік та 2009
рік позивачем зазначено нормативну
грошову оцінку земельної ділянки в
розмірі 47336 грн.12 коп., тобто при
визначенні грошової оцінки земельної
ділянки позивачем було враховано лише
коефіцієнт 1,035 /а.с. 67,69/, проте не
враховано індексів інфляції за 2008 рік
/1,028/ та за 2009 рік /1,028 та 1,152/.

Пунктом 5 рішення Кременчуцької
міської ради Полтавської області /ХХХV
сесії міської ради ІV скликання/ від
28.09.2005 "Про продаж земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 по
АДРЕСА_1" вирішено: "В п. 2 рішення
Кременчуцької міської ради ІV
скликання від 07 квітня 2005 року "Про
передачу фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 в оренду до 01.04.2010 року земельної
ділянки для експлуатації та
обслуговування виробничої бази по
АДРЕСА_1" замість слів "з платою за
землю в розмірі 1,5% від грошової оцінки
землі щорічно" читати "з платою за
землю в розмірі 1 % від грошової оцінки
землі за земельну ділянку площею 4861
кв.м. та 1,5% від грошової оцінки землі за
земельну ділянку площею 25 кв. м. щорічно
з дати прийняття цього рішення"" /зворот
а.с. 25/.

Разом з тим, прийняття Кременчуцькою
міською радою Полтавської області
зазначеного вище рішення не тягне
автоматичну зміну умов договору оренди
землі від 08.04.2005 щодо розміру орендної
палати, оскільки статтею 30 Закону
України "Про оренду землі" встановлено,
що зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін.

При цьому статтею 654 Цивільного
кодексу України передбачено, що зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
чи не випливає із звичаїв ділового
обороту.

Суду не надано доказів того, що
сторонами вносилися зміни до договору
оренди землі від 08.04.2005 щодо розміру
орендної плати та складалися додаткові
угоди до вказаного договору.

Натомість, пунктом 9 договору оренди
землі від 08.04.2005 встановлено, що орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі в розмірі 1,5 ставки земельного
податку щорічно /а.с. 15/.

Згідно положень пункту 8 договору
оренди землі від 08.04.2005 договір
укладено до 01.04.2010 року. Після
закінчення строку договору орендар має
переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж на 30 днів до
закінчення строку дії договору
повідомити письмово орендодавця про
намір продовжити його дію.

Слід зазначити, що як вбачається з
матеріалів справи, 14.10.2005 між
Кременчуцькою міською радою
(продавець) та позивачем (покупець)
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
/а.с. 20-21/, за умовами якого продавець
передає у власність покупцеві земельну
ділянку несільськогосподарського
призначення (кадастровий номер
:03:001:0092) площею 4861 кв.м для
експлуатації та обслуговування
виробничої бази за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки від
14.10.2005 № 3881 фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 видано державний акт на право
власності на земельну ділянку площею
0,4861 га, що розташована за адресою:
АДРЕСА_1, копія якого наявна у
матеріалах справи /а.с. 29/. Акт
зареєстровано в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 06 23
квітня 2010 року.

Згідно статті 125 Земельного кодексу
України /у редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин/
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Частиною 1 статті 126 Земельного
кодексу України встановлено, що право
власності на земельну ділянку
посвідчується державним актом, крім
випадків, визначених частиною другою
цієї статті.

Отже, право власності позивача на
земельну ділянку в розмірі 4861 кв.м.
виникло лише з моменту державної
реєстрації цього права 23 квітня 2010 року
та посвідчується державним актом,
копія якого наявна у матеріалах справи
/а.с. 29/.

Таким чином, орендна плата за 2008
рік згідно умов укладеного договору
оренди землі від 08.04.2005 має складати: 7298
грн. 84 коп. /457329 грн. 60 коп. х 1,035 х 1,028 х
1,5%/. А орендна плата за 2009 рік згідно
умов укладеного договору оренди землі
від 08.04.2005 складає: 8408 грн. 27 коп. /457329
грн. 60 коп. х 1,035 х 1,028 х 1,152 х 1,5%/.

Натомість, у поданій до
Кременчуцької ОДПІ податковій
декларації орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності за 2008 рік, позивачем
самостійно нараховано орендну плату на
2008 рік в розмірі 4745 грн. 47 коп. /а.с. 66-67/.
У поданій позивачем до Кременчуцької
ОДПІ податковій декларації
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності за
2009 рік, позивачем самостійно
нараховано орендну плату на 2009 рік в
розмірі 4745 грн. 47 коп. /а.с. 68-69/.

Таким чином, позивачем порушено
вимоги частини 3 статті 21 Закону
України "Про оренду землі" та пункти 9, 10
договору оренди землі від 08.04.2005, в
результаті чого занижено суму
орендної плати за землю за 2008 рік на
суму 2553 грн. 37 коп. /7298 грн. 84 коп. - 4745
грн. 47 коп./ та за 2009 рік на суму 3662 грн. 80
коп. /8408 грн. 27 коп. - 4745 грн. 47 коп./.

Суд не бере до уваги посилання
позивача на неправомірне
донарахування орендної плати за 2009 рік
як на підставу скасування податкових
повідомлень - рішень з огляду на те, що
на адресу позивача податковим органом
направлено лист від 29.07.2010 № 6965/П/17-015,
яким позивач повідомлявся про описку в
акті перевірки № 2898 від 10.06.2010 та
вказано про проведення перевірки
орендної плати за земельні ділянки за
2008 рік замість за 2008 - 2009 роки, що
підтверджується копіями листа та
конверта, які містяться у матеріалах
справи /а.с. 74-75/.

Відповідно до підпункту 17.1.3 пункту
17.1 статті 17 Закону України від 21.12.2000 №
2181-III "Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" /чинного
на момент виникнення спірних
правовідносин/ у разі коли
контролюючий орган самостійно
донараховує суму податкового
зобов'язання платника податків за
підставами, викладеними у підпункті "б"
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього
Закону, такий платник податків
зобов'язаний сплатити штраф у розмірі
десяти відсотків від суми недоплати
(заниження суми податкового
зобов'язання) за кожний з податкових
періодів, установлених для такого
податку, збору (обов'язкового платежу),
починаючи з податкового періоду, на
який припадає така недоплата, та
закінчуючи податковим періодом, на
який припадає отримання таким
платником податків податкового
повідомлення від контролюючого органу,
але не більше п'ятдесяти відсотків
такої суми та не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян сукупно за весь строк
недоплати, незалежно від кількості
податкових періодів, що минули.

З огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що спірні
податкові повідомлення - рішення №
/0/1445 від 23.06.2010 року та №
/1/2077 від 13.09.2010 року в частині
визначення ОСОБА_2 суми податкового
зобов'язання за платежем "орендна плата
з фізичних осіб" в розмірі 9324 грн. 26
коп., у тому числі: за основним платежем
в розмірі 6216 грн. 17 коп. /2553 грн. 37 коп. +
3662 грн. 80 коп./ та штрафними
(фінансовими) санкціями в сумі 3108 грн. 09
коп. прийняті на підставі, у межах
повноважень, у спосіб, що передбачені
законодавством України та
обґрунтовано.

Разом з тим, спірні податкові
повідомлення - рішення № /0/1445 від
23.06.2010 року та № /1/2077 від 13.09.2010
року в частині визначення ОСОБА_2 суми
податкового зобов'язання за платежем
"орендна плата з фізичних осіб" в
розмірі 23560 грн. 64 коп., у тому числі: за
основним платежем - в сумі 15707 грн. 10
коп. та штрафними (фінансовими)
санкціями - в сумі 7853 грн. 54 коп., - не
ґрунтуються на вимогах законодавства
України.

Зважаючи на те, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення є
правовими актами індивідуальної дії,
та згідно частини 2 статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі їх неправомірності,
визнаються судом протиправними і
скасовуються, суд вважає за необхідне
згідно частини 2 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
вийти за межі позовних вимог про
скасування податкових
повідомлень-рішень, натомість, визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення Кременчуцької
ОДПІ № /0/1445 від 23.06.2010 року та №
/1/2077 від 13.09.2010 року в частині
визначення ОСОБА_2 суми податкового
зобов'язання за платежем "орендна плата
з фізичних осіб" в розмірі 23560 грн. 64
коп., у тому числі: за основним платежем
- в сумі 15707 грн. 10 коп. та штрафними
(фінансовими) санкціями - в сумі 7853 грн.
54 коп.

Таким чином, позов підлягає
задоволенню частково.

Згідно частини 3 статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області № /0/1445 від 23.06.2010 року в
частині визначення ОСОБА_2 суми
податкового зобов'язання за платежем
"орендна плата з фізичних осіб" в
розмірі 23560 грн. 64 коп. (двадцять три
тисячі п'ятсот шістдесят гривень
шістдесят чотири копійки), у тому числі:
за основним платежем - в сумі 15707 грн. 10
коп. (п'ятнадцять тисяч сімсот сім
гривень десять копійок) та штрафними
(фінансовими) санкціями - в сумі 7853 грн.
54 коп. (сім тисяч вісімсот п'ятдесят три
гривні п'ятдесят чотири копійки).

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції у Полтавській
області № /1/2077 від 13.09.2010 року в
частині визначення ОСОБА_2 суми
податкового зобов'язання за платежем
"орендна плата з фізичних осіб" в
розмірі 23560 грн. 64 коп. (двадцять три
тисячі п'ятсот шістдесят гривень
шістдесят чотири копійки), у тому числі:
за основним платежем - в сумі 15707 грн. 10
коп. (п'ятнадцять тисяч сімсот сім
гривень десять копійок) та штрафними
(фінансовими) санкціями - в сумі 7853 грн.
54 коп. (сім тисяч вісімсот п'ятдесят три
гривні п'ятдесят чотири копійки).

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області
(ідентифікаційний код 38742715) на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 2 грн. 43 коп. (дві гривні сорок
три копійки).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 08
серпня 2014 року.

Суддя
С.С. Сич