Справа № 2-а-4449/11
Суддя: Горбань Н.І.
Дата ухвалення: 2014-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а-4449/11 Головуючий
у 1-й інстанції: Коваль О.А.
Суддя-доповідач: Горбань Н.І.
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого судді:
Горбань Н.І.,

суддів:
Міщук М.С., Федотов І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва на
постанову Святошинського районного
суду м.Києва від 21.07.2011 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва,
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат, Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністраці про визнання
бездіяльності незаконною та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 15.06.2011 року звернувся до
Святошинського районного суду м.Києва
з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва,
Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат Київського міського центру по
нарахуванню та здійсненню соціальних
виплат, Управління праці та
соціального захисту населення
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністраці про
зобов'язання провести перерахунок та
виплату додаткової пенсії, допомоги на
оздоровлення передбачених ст. ст. 48, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 17.11.2009 року.

Постановою Святошинського районного
суду м.Києва від 21.07.2011 року позовні
вимоги задоволено частково, відповідно
до ст. 51 Закону, починаючи з 15.12.2010 року,
допомогу на оздоровлення відповідно до
ст. 48 Закону - за 2010 рік.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та відмовити в позові. В своїй
апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування постанови суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
знаходить, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1, та
відноситься до 2 категорії
постраждалих внаслідок ЧАЕС.

У відповідності до вимог ст. 49 Закону
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Відповідно до ст. 48 Закону щорічна
допомога на оздоровлення постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи 1
категорії, ІІ група інвалідності
виплачується в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з ПКМУ № 562 від 12.07.2005 року,
відповідач неправомірно виплачував
щорічну допомогу на оздоровлення в
меншому розмірі, ніж це передбачено ст.
48 зазначеного Закону.

Відповідно до ст. 51 Закону, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 2 категорії,
призначається у розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Всупереч ст. 51 Закону позивачу вказані
доплати виплачувалися частково, у
фіксованому розмірі, визначеному
відповідно до ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року,
а не в кратному відношенні до
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що Закон має вищу
юридичну силу в порівняні з ПКМУ № 530
від 28.05.2008 року, відповідач не
правомірно виплачував додаткову
пенсію в меншому розмірі, ніж це
передбачено ст. 51 Закону.

Мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом (ч. 1 ст. 28 Закону
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»).

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Святошинському районі м. Києва -
залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного
суду м.Києва від 21.07.2011 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття та подальшому оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
Н.І. Горбань

Судді:
М.С. Міщук

І.В. Федотов

Головуючий суддя
Горбань Н.І.

Судді:
Земляна Г.В.

Сорочко Є.О.