Справа № 253/3241/14-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Тарасенко С.Б.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року
справа №253/3241/14-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

розглянув у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Горлівки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду
м.Горлівки від 30 квітня 2014 року у справі
№253/3241/14-а за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Горлівки
Донецької області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Центрально-Міського
районного суду м.Горлівки від 30 квітня
2014 року позов ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Горлівки
Донецької області (далі - УПФУ в
Центрально-Міському районі м.Горлівки)
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено, а саме: визнано
неправомірним та скасовано рішення
УПФУ в Центрально-Міському районі
м.Горлівки №41 від 11.03.2014 р. про відмову
ОСОБА_2 в перерахунку пенсії на
підставі Закону України «Про державну
службу»; зобов'язано УПФУ в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
перерахувати ОСОБА_2 пенсію, починаючи
з 4 березня 2014 року із розрахунку 86% від
заробітної плати, яку він фактично
отримував на день звільнення, в тому
числі з урахуванням індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, надбавки
за вислугу років в розмірі 30% від
посадового окладу та з урахуванням
фактично отриманих сум (а. с. 31-33).

Відповідач не погодився з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції через порушення норм
матеріального права та прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог в повному обсязі. Доводи
апеляційної скарги обґрунтовані тим,
що сплачені матеріальна допомога та
індексація заробітної плати,
незважаючи на сплачені з цих виплат
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, не є
складовими заробітної плати
державного службовця і не можуть
враховуватися при обчисленні розміру
пенсії. Також зазначив, що судом першої
інстанції помилково застосовано
статтю 37 Закону України «Про державну
службу» в редакції, що діяла на час
призначення позивачу пенсії, вважає що
перерахунок пенсії позивача необхідно
здійснити у розмірі 80% від суми
заробітної плати, із застосуванням
положень ст.37 Закону України «Про
державну службу» в редакції, яка діяла
на час звернення позивача за
перерахунком пенсії (а. с. 36-38).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС
України справу розглянуто в письмовому
провадженні.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, перевірила матеріали
справи, вивчила доводи апеляційної
скарги і дійшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на
обліку в УПФУ в Центрально-Міському
районі м.Горлівки та отримує пенсію з
березня 2014 року призначену на підставі
Закону України «Про державну службу» у
розмірі 86% від заробітної плати
державного службовця. До виходу на
пенсію позивач працював в Горлівській
міській раді Донецької області.

4 березня 2014 року позивач звернувся до
УПФУ в Центрально-Міському районі
м.Горлівки з заявою про перерахунок
назначеної пенсії, оскільки пенсія
була призначена без урахування
щорічних виплат матеріальної допомоги
на оздоровлення, на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати на
підставі довідок від 03.03.2014 року №№ 03-741
та 03-742, виданих Горлівською міською
радою Донецької області про складові
заробітної плати для обчислення
пенсії.

В довідці Горлівської міської ради
Донецької області від 03.03.2014 року № 03-741
про складові заробітної плати (за
останні 24 календарні місяці роботи або
за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу» зазначено, що
ОСОБА_2 за період з березня 2012 року до
лютого 2014 року виплачені «Інші
виплати», а саме: матеріальна допомога
на оздоровлення в сумі 25546,03 грн.;
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань в сумі 4282,50
грн., індексація заробітної плати - 220,71
грн. На всі ці виплати нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (а. с. 23).

В довідці Горлівської міської ради
Донецької області від 03.03.2014 року № 03-742
про складові заробітної плати
зазначено, що ОСОБА_2 встановлено
надбавку за вислугу років в розмірі 30%
(а.с. 22).

Рішенням УПФУ в Центрально-Міському
районі м.Горлівки від 11.03.2014 року № 41
«Про відмову в перерахунку пенсії»
позивачеві відмовлено в перерахунку
пенсії в зв'язку з тим, що матеріальна
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога на вирішення соціально
побутових питань, індексація
заробітної плати не є складовими
заробітної плати (а. с. 12).

Встановлені обставини підтверджені
матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність
відмови пенсійного органу, відповідача
у справі, щодо невключення до
розрахунку сум для перерахунку
призначеної пенсії позивачеві з
врахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення, для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати на підставі довідки
Горлівської міської ради Донецької
області від 03.03.2014 року № 03-741.

Згідно ст.37 Закону України «Про
державну службу» від 16 грудня 1993 року
№3723-XII (далі Закон №3723) пенсії
державного службовця, на одержання
пенсії державних службовців мають
право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби - не менше 10 років, та які на
час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно від
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі. За кожний
повний рік роботи понад 10 років на
державній службі пенсія збільшується
на один відсоток заробітку, але не
більше 90 відсотків заробітної плати.

З урахуванням зазначеної норми закону,
позивачеві призначена пенсія
відповідно до стажу її роботи на
державній службі в розмірі 86% від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ст.37-1 Закону України «Про
державну службу», у разі підвищення
розміру заробітної плати працюючим
державним службовцям, а також у зв'язку
з набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Колегія судів залишає поза увагою
посилання апелянта на те, що
перерахунок пенсії позивача необхідно
здійснювати відповідно до ст.37 Закону
України «Про державну службу» в
редакції, чинній на момент звернення
ОСОБА_2 за перерахунком, оскільки
перерахунок пенсії позивача необхідно
здійснити у розмірі 86% від суми
заробітної плати, тобто із
застосуванням положень статті 37 Закону
України «Про державну службу» в
редакції, яка діяла на час призначення
їй пенсії, а не в редакції, що діяла на
час звернення позивача за перерахунком
пенсії.

Законом України «Про оплату праці» від
24.03.1995 року №108/95-ВР (далі Закон №108)
встановлено, що заробітна плата це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу (частина перша
статті 1).

Статтею 2 Закону №108 визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону №3723
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII
(далі Закон №1788-XII) врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій. Відповідно до
частини першої статті 66 цього Закону до
заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування"
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, в межах
максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, оподатковуваного доходу
(прибутку), сукупного оподатковуваного
доходу (граничної суми заробітної
плати (доходу), з яких справляються
страхові внески (збори) до соціальних
фондів, що діяла на день одержання
зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 44 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі
Закон №1058-IV) визначені виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати. (Правова позиція
Верховного Суду України, викладена в
постанові від 20.02.2012 року).

Таким чином, твердження пенсійного
органу про те, що матеріальна допомога
на оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати включені в довідку,
для нарахування та обчислення пенсії,
на які нараховані та сплачені страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, не включаються
до складу заробітної плати державного
службовця і не враховуються при
обчисленні розміру його пенсії, є
наслідком неправильного трактування
застосування норм права, оскільки
відповідач посилається тільки на
норми Законів України «Про державну
службу» та «Про оплату праці», які, щодо
спірних правовідносин є загальними.
Відповідач не враховує положення
спеціальних норм, які мають перевагу
над загальними, оскільки визначають
виплати (доходи) для обчислення пенсії,
за наведених обставин - стаття 41 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
стаття 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Аналіз наведених положень законів дає
підстави для висновку, що суми
матеріальної допомоги на оздоровлення,
вирішення соціально-побутових питань,
індексація заробітної плати, які
зазначені в довідці Горлівської
міської ради Донецької області від
03.03.2014 року № 03-741 про складові
заробітної плати ОСОБА_2 за період з
березня 2012 року до лютого 2014 року,
входять до системи оплати праці
державного службовця і ці виплати
повинні бути врахованими при
обчисленні розміру пенсії державного
службовця.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглянув
судове рішення в межах доводів
апеляційної скарги.

Суд першої інстанції вірно вирішив
спір, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, підстави для скасування
постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст.
254 ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м.Горлівки
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м.Горлівки від 30 квітня
2014 року у справі №253/3241/14-а за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі
м.Горлівки Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий
Л.А.Василенко

Судді
Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова