Справа № 9101/7586/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2012 рокусправа № 2а-1778/1115/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Хімушкіної О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Новомиргородського
районного центру зайнятості на
постанову Новомиргородського
районного суду Кіровоградської
області від 19 жовтня 2011 року

у адміністративній справі № 2а-1778/1115/2011
за позовом Новомиргородського
районного центру зайнятості до ОСОБА_1
та третьої особи Голосіївського
районного центру зайнятості м. Києва
про стягнення незаконно отриманої
допомоги по безробіттю, -

в с т а н о в и в :

Постановою Новомиргородського
районного суду Кіровоградської
області від 19 жовтня 2011 року відмовлено
у задоволенні адміністративного
позову Новомиргородського районного
центру зайнятості щодо стягнення з
ОСОБА_1 незаконно отриманої допомоги по
безробіттю в сумі 4215,47 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції Новомиргородський районний
центр зайнятості звернувся з
апеляційною скаргою, у якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржуване судове
рішення та прийняти нове рішення, яким
позовні вимоги задовольнити.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
вимоги апеляційної скарги позивача не
підлягають задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи, що
05.01.2009 року ОСОБА_1 звернувся до
Новомиргородського районного центру
зайнятості з заявою про надання йому
статусу безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю, в якій вказав,
що не є найманим працівником та не
укладав договору цивільно-правового
характеру, у зв'язку з чим, йому
відповідно до Законів України "Про
зайнятість населення" та "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" було надано статус
безробітного та призначено допомогу по
безробіттю.

За твердженням позивача, ОСОБА_1 на
момент звернення до центру зайнятості
перебував в трудових відносинах з ТОВ
«СтілАрм», та отримував заробітну
плату, що підтверджено копією
розрахункового листа за
січень-березень 2009 року про розмір
нарахованих та виплачених
відповідачеві, та довідкою від 14.06.2010
року, в якій бухгалтером
Новомиргородського РЦЗ зазначено, що
відповідно до запису в трудовій книжці
відповідача, останній працював за
сумісництвом в ТОВ «СтілАрм»

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача, суд першої інстанції узяв до
уваги, що:

- ні позивач ні ТОВ «СтілАрм» не надали
до суду заяви ОСОБА_1, на підставі якої
директором ТОВ «СтілАрм» було винесено
наказ від 01.09.2008 року № 96/08-К про
прийняття ОСОБА_1 на роботу за
сумісництво на строк з 01.09.2008 року по
31.05.2009 року на посаду монтажника доводи
позивача про роботу

- в наданих суду копіях розрахункових
листів за січень-березень 2009року про
виплачену заробітну плату - відсутні
власні підписи ОСОБА_1 про фактичне
отримання ним цих коштів

- а трудова книжка ОСОБА_1, відсутні
будь-які записи про його роботу за
сумісництвом в ТОВ «СтілАрм», і навпаки
є записи про те, що із 17.12.2008 року по
24.12.2008 року відповідач працював
підсобним працівником СФГ «ОСОБА_2», а з
01.01.2009 року йому було розпочато виплату
допомоги по безробіттю
Новомиргородським РЦЗ.

Крім того, суд першої інстанції узяв до
уваги, що ні позивач ні ТОВ «СтілАрм» не
вказують яким же було основне місце
роботи відповідача на час його
зарахування на роботу до ТОВ «СтілАрм»
за сумісництвом, а допитані в судовому
засіданні свідки підтвердили суду, що
із середини грудня 2008 року до літа 2009
року відповідач перебував у селі і за
межі населеного пункту на заробітки не
виїжджав.

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої
інстанції повно та всебічно встановив
усі обставини, які мають суттєве
значення для правильного вирішенні
спірних питань по справі, а також
детально дослідив та перевірив наявні
у справі докази та зміст нормативних
актів, на які посилалися сторони по
справі та якими регулюються спірні
правовідносини.

Позивачем по справі суду не надано
будь-яких доказів про спростування
наведених вище обставин, і судовою
колегією не встановлено під час
апеляційного перегляду даної справи
будь-яких доказів, які б спростовували
встановлені судом першої інстанції
фактів.

За наведених обставин, судова колегія
погоджується з висновками суду першої
інстанції про недоведеність позивачем
свої вимог у цій справі, та про
безпідставність твердження позивача
щодо отримання ОСОБА_3 суми виплаченого
йому забезпечення внаслідок умисного
невиконання ним своїх обов'язків та
зловживання ними.

Погоджується судова колегія також з
позицією суду першої інстанції в тій
частині, що безпідставність заявлених
позивачем у цій справі вимог
підтверджується долученими до справи
письмовими доказами: офіційними
документами позивача, які посвідчують
особу відповідача та його правовий
статус, листами Новомиргородського
РЦЗ, Голосіївського РЦЗ, ТОВ «СтілАрм»,
матеріалами перевірки на підставі яких
Головіївським РУ ГУМВС України в
м.Києві винесена постанова про відмову
у порушенні кримінальної справи та
інш.матеріалами.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що факт
незаконного отримання допомоги на
випадок безробіття та порушення вимог
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування України на
випадок безробіття", в тому числі і в
частині надання недостовірних
відомостей про обставини, які
впливають на виплату допомоги по
безробіттю, "Положення про порядок
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу і
безробітних, виплати допомоги по
безробіттю", місця не мав, у зв'язку з
чим, позовні вимоги про стягнення
незаконно отриманої допомоги по
безробіттю є безпідставними та такими,
що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст.205, ст.206
КАС України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Новомиргородського
районного центру зайнятості - залишити
без задоволення

Постанову Новомиргородського
районного суду Кіровоградської
області від 19 жовтня 2011 року - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку і строки, що передбачені ст.212
КАС України

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов