Справа № 820/5570/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р.Справа № 820/5570/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області на
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014р.
по справі № 820/5570/14

за позовом Державного
підприємства "Завод імені В.О.Малишева"

до Основ'янської об'єднаної
державної податкової інспекції м.
Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Державне підприємство "Завод
імені В.О.Малишева" (далі - позивач, ДП
"Завод імені В.О.Малишева"), звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Основ'янської об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області (далі - відповідач,
Основ'янська ОДПІ), в якому просив суд
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 08.10.2013 року №
в частині зменшення Державному
підприємству "Завод імені В.О.Малишева"
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість на суму 1045242,
36 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014 р.
адміністративний позов Державного
підприємства "Завод імені В.О.Малишева"
- задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове
повідомлення-рішення від 08.10.2013 року №
в частині зменшення Державному
підприємству "Завод імені В.О.Малишева"
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість на суму 1045242,
36 грн. (один мільйон сорок п'ять тисяч
двісті сорок дві гривні 36 копійок).

Стягнуто з Державного бюджету України
(УДКСУ в Червонозаводському районі м.
Харкова, м. Харків, вул. Червоношкільна
наб., 16, код 37999628, р/р 4011, МФО 851011) на
користь Державного підприємства "Завод
імені В.О.Малишева" (61037, м. Харків, вул.
Плеханівська, 126, ) суму
сплаченого судового збору в розмірі
487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім
гривень 20 копійок).

Не погодившись з прийнятою постановою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог позивача, посилаючись
на порушення судом норм ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо законності та обґрунтованості
судового рішення.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДП "Завод ім. В.О. Малишева" пройшов
передбачену чинним законодавством
процедуру державної реєстрації, набув
статусу юридичної особи та
зареєстрований в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
копією витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців № 17868246 від 26.12.2013 року,
внесено до ЄДРПОУ, про що ксвідчить
копія довідки Головного управління
статистики у Харківській області АА №
845968 від 05.03.2013 року, перебуває на обліку
як платник податків в Основ'янській
ОДПІ та зареєстрований як платник
податку на додану вартість - свідоцтво
№ 200115228.

Основ'янською ОДПІ проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ДП "Завод ім. В.О. Малишева", за
результатами якої складений акт від
20.09.2013 р. № 1003/20-38-15-01-09/14315629 "Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ДП
"Завод ім. В.О. Малишева" () з питань достовірності
нарахування від'ємного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту та суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку за
червень 2013 року".

Відповідно до висновків акта перевірки
встановлено порушення ДП "Завод ім. В.О.
Малишева" п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.6,
п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, а саме завищено суму
податкового кредиту у розмірі 1327475 грн.,
в тому числі:

- у квітні 2013 року на суму ПДВ 1049905 грн.;

- у травні 2013 року на суму ПДВ 259658 грн.;

- у червні 2013 року на суму ПДВ 17912 грн.

Не погодившись із висновками акта
перевірки, позивач подав на акт від
20.09.2013 р. № 1003/20-38-15-01-09/14315629 письмові
заперечення № 17/2318 від 26.09.2013 року.

За результатами розгляду заперечень
податковим органом переглянуті
результати перевірки, викладені в акті,
стосовно взаємовідносин ДП "Завод ім.
В.О. Малишева" з ТОВ "ТД "Содружество" за
листопад 2012р. та надано висновок щодо
правомірного формування податкового
кредиту ДП "Завод ім. В.О. Малишева" за
травень 2013р. на суму 259 658,18 грн.

На підставі вищезазначеного акту
перевірки Основ'янською ОДПІ винесено
податкове повідомлення - рішення №
від 08.10.2013р., яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в сумі 1067 817,00 грн., яке
отримано ДП "Завод ім. В.О. Малишева"
10.10.2013 р.

Не погодившись з висновками акта
перевірки та прийнятим на їх підставі
податковим повідомленням-рішенням в
частині зменшення розміру від'ємного
значення податку на додану вартість ДП
"Завод ім. В.О. Малишева" за квітень 2013р.
на суму 1045242, 36 грн., за податковими
накладними, отриманими від ТОВ "Лана
груп" за період листопад 2012 р., позивач
звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
прийняте Основ'янською ОДПІ податкове
повідомлення-рішення від 08.10.2013 року №
в частині зменшення ДП "Завод
імені В.О.Малишева" розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на суму 1045242, 36 грн. підлягає
скасуванню, оскільки винесено з
порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до п.п. 14.1.181. п. 14.1. ст. 4
Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Пунктом 198.1. ст. 198 Податкового кодексу
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2. ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Пунктом 198.3. ст. 198 Податкового кодексу
України встановлено, що податковий
кредит звітного періоду визначається,
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з, зокрема, придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому, відповідно до п. 201.1. ст. 201
Податкового кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
в якій зазначаються в окремих рядках
певні обов'язкові реквізити.

Відповідно до пункту 201.4. ст. 201
Податкового кодексу України податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу). У разі, якщо
на момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Пунктом 200.1. ст. 200 Податкового кодексу
України визначено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п. 200.2. ст. 200
ПК України).

У п. 200.3. ст. 200 Податкового кодексу
України вказано, що при від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

З огляду на викладені норми
Податкового кодексу України можна
дійти висновку про існування таких
підстав для формування податкового
кредиту, а саме: наявність у платника
податку - покупця належно оформленої
податкової накладної, а також фактичне
виконання господарської операції, за
наслідками якої у платника ПДВ виникає
право на податковий кредит.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено при розгляді апеляційної
скарги, що у перевіряємому податковим
органом періоді позивач мав
господарські взаємовідносини із ТОВ
"Лана Груп", яке на час вчинення
господарських операцій із позивачем
було зареєстроване юридичною особою.
Свідоцтво платника ПДВ ТОВ "Лана Груп"
було скасоване за ініціативою платника
01.02.2013 року.

Так, 07.09.2012р. між ДП "Завод імені В.О.
Малишева" (покупець) та ТОВ "Лана Груп"
(постачальник) укладений договір №
148-1164дп.

Згідно з п.1.1. договору в порядку та
згідно умов, визначених даним
договором, ТОВ "Лана Груп"
зобов'язується поставити, а ДП "Завод
ім. В.О. Малишева" прийняти та оплатити
продукцію, кількість, якість,
асортимент та технічні умови якої
вказані у Специфікації до договору (або
прийнятих до сплати ДП "Завод ім. В.О.
Малишева" рахунків-фактур), які є
невід'ємною частиною договору.

Згідно Специфікації № 1 (Додаток до
Договору № 1) ТОВ "Лана Груп"
зобов'язується поставити ДП "Завод ім.
В.О. Малишева" продукцію на загальну
суму (з ПДВ) 8 959 220,16 гривень.

Відповідно до Специфікації № 2 (Додаток
до Договору № 2) ТОВ "Лана Груп"
зобов'язується поставити ДП "Завод ім.
В.О. Малишева" продукцію на загальну
суму (з ПДВ) 450 000,00 гривень.

Згідно Специфікації № 2/1 ТОВ "Лана Груп"
зобов'язується поставити ДП "Завод ім.
В.О. Малишева" продукцію на загальну
суму (з ПДВ) 1 935 216,00 гривень.

Відповідно до Специфікації № 4 ТОВ
"Лана Груп" зобов'язується поставити ДП
"Завод ім. В.О. Малишева" продукцію на
загальну суму (з ПДВ) 2 249 999, 98 гривень.

Відповідно до п. 3.2. Договору продукція
поставляється на склад ДП "Завод ім.
В.О.Малишева".

Поставку продукції здійснено силами
постачальника, витрати на перевезення
ДП "Завод імені В.О. Малишева" не
понесено.

Податковим органом зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за податковою
накладною № 740 від 02.11.2012р.

Згідно зазначеної податкової
накладної ДП "Завод імені В.О. Малишева"
сформовано податковий кредит на
загальну суму 333 245,82 грн. щодо
постачання наступної продукції:
поршень у кількості 25,876 од., поршень
впускний з шатуном - 84 од., труба - 14 од.,
кронштейн - 14 од., труба - 14 од., система
мойки - 14 од., кришка - 28 од., кришка - 14 од.,
кришка - 14 од., шестерня - 14 од., шестерня -
14 од., кришка - 14 од., управління - 14 од.,
регулювальник - 14 од., насос - 84 од.,
форсунка - 336 од., сумка - скатка - 14 од.,
болт М10 - 14 од., болт М6 - 56 од., гайка М6-5Н6Н
- 84 од., гайка М8-5Н6Н - 266 од., гайка М8-Н111 - 28
од., гайка М8-Н115 - 244 од., датчик тахометра
- 14 од., підшипник - 56 од., підшипник - 140
од., підшипник - 84 од., хомут - 70 од., диск
ведений - 224 од.

Оплату за товар здійснено на підставі
рахунків: № СФ-181013, № СФ-181014, № СФ-181015, №
СФ-181016, № СФ-181017, №СФ-181018, №СФ-181019, №
СФ-181011 від 18.10.2012р. на суму 1 999 474,92 грн. (з
ПДВ), відповідно до платіжного
доручення № 6376 від 02.11.2012р.

Поставку товару здійснено відповідно
до видаткових накладних № РН-146 від
05.11.2012р., № РН-147 від 05.11.2012р., № РН-150 від
05.11.2012р., № РН-151 від 05.11.2012р., № РН-144 від
05.11.2012р., № РН-149 від 05.11.2012рю, № РН-152 від
05.11.2012р., № РН-145 від 05.11.2012р. (через
ОСОБА_2 довіреність № 1829 від 05.11.2012р.) та
оприбутковано ДП "Завод ім.
В.О.Малишева", що підтверджується
прибутковими ордерами: № 527 від 15.11.2012р.,
№ 528 від 15.11.2012р., № 533 від 15.11.2012р., № 534
від 15.11.2012р., № 532 від 15.11.2012р., № 535 від
15.11.2012р., № 537 від 15.11.2012р., № 525 від
15.11.2012р. та карткою рахунку 631.

Також, податковим органом зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за
податковою накладною № 741 від 02.11.2012р.

Згідно зазначеної податкової
накладної ДП "Завод імені В.О. Малишева"
сформовано податковий кредит на
загальну суму 333 343,60 грн. щодо
постачання наступної продукції: корпус
у кількості 5,033 од., система
суфлірування - 14 од., плита турбини - 14
од., система вприску масла - 14 од.,
трубопровід водяний - 14 од., водяний
насос - 14 од., труба - 14 од., інжектор - 14
од., редуктор - 14 од., вал - 14 од., вал
колінчатий випускний - 14 од., шатун - 168
од., поршень - 58,124 од.

Оплату за товар здійснено на підставі
рахунків: № СФ-181008, № СФ-181009, № СФ-181010, №
СФ-181011, № СФ-181015, №СФ-181004 від 18.10.2012р. на
суму 2 000 061,58 грн. (з ПДВ), відповідно до
платіжного доручення № 6375 від 02.11.2012р.

Поставку товару здійснено відповідно
до видаткових накладних: № РН-137 від
05.11.2012р., № РН-141 від 05.11.2012р, № РН-143 від
05.11.2012р., № РН-144 від 05.11.2012р., № РН-142 від
05.11.2012р., № РН-145 від 05.11.2012р., № РН-148 від
05.11.2012р. (через ОСОБА_2 довіреність № 1829
від 05.11.2012 р.) та оприбутковано ДП "Завод
ім. В.О.Малишева", що підтверджується
прибутковими ордерами: № 536 від 15.11.2012р.,
№ 538 від 15.11.2012р., № 524 від 15.11.2012р., № 532
від 15.11.2012р., № 523 від 15.11.2012р, № 525 від
15.11.2012р., № 526 від 15.11.2012р. та карткою
рахунку 631.

Крім того, податковим органом зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за
податковою накладною № 742 від 02.11.2012р.

Згідно зазначеної податкової
накладної ДП "Завод імені В.О. Малишева"
сформовано податковий кредит на
загальну суму 378 652, 94 грн. щодо
постачання наступної продукції:
шестерня з валиком у кількості 28 од.,
блок шестерні - 14 од., амортизатор - 14 од.,
шестерня - 14 од., шестерня - 28 од.,
шестерня - 14 од., кільце регулювальне - 28
од., кільце регулювальне - 14 од., кільце
регулювальне - 42 од., кільце
регулювальне - 42 од., втулка - 14 од.,
кільце упорне - 14 од., манжета - 14 од.,
втулка - 28 од., ресора - 14 од., ресора - 14
од., шайба - 28 од., шайба - 28 од., хомут - 28
од., штуцер - 14 од., гайка - 42 од.,
влагомасловідділювач - 14 од., штуцер - 84
од., корпус форсунки - 336 од., шайба
стопорна - 84 од., хомут - 14 од., пружина - 14
од., клапан - 28 од., привід - 14 од., клапан
зливу масла - 14 од., хомут - 14 од.,
форсунка - 42 од., форсунка - 28 од., втулка -
14 од., вал ведучий - 14 од., елемент
еластичний - 14 од., клапан воздухопуску -
84., муфта - 14 од., гайка - 14 од., втулка
шлицева - 14 од., втулка - 14 од., кутовик
поворотний - 14 од., шестерня - 14 од.,
підшипник - 84 од., підшипник упорний - 14
од., муфта регулювальна - 14 од., ресора - 14
од., втулка шлицева - 28 од., проставка - 14
од., втулка - 14 од., трубопровід - 14 од.,
труба - 14 од., кронштейн - 14 од., планка - 14
од., блок циліндрів - 14 од., циліндр - 28
од., картер верхня половина - 28 од., вал
колінчатий з шатунами - 14 од., поршень - 28
од., поршень - 14 од., палець - 28 од., палець
- 28 од., трубопровід - 14 од., коліно - 14 од.,
трубопровід - 14 од., трубопровід - 14 од.,
трубопровід - 14 од., трубопровід - 14 од.,
колектор - 14 од., стакан - 28 од., зажим - 42
од., зажим - 28 од., муфта - 28 од., зажим - 84
од., гайка - 42 од., гайка - 14 од., гайка - 14
од., трубопровід - 14 од., привід стартера
- 14 од., палець - 84 од., блок - 14 од., картер -
14 од., картер - 14 од., кришка - 14 од., корпус
- 8,967 од.

Оплату за товар здійснено на підставі
рахунків: № СФ-181000, № СФ-181001, № СФ-181002, №
СФ-181003, № СФ-181004, № СФ-181005, № СФ-181006, №
СФ-181007 від 18.10.2012р. на суму 2 271 917,64 грн.
(з ПДВ), відповідно до платіжного
доручення № 6374 від 02.11.2012р.

Поставку товару здійснено відповідно
до видаткових накладних: № РН-137 від
05.11.2012р, № РН-133 від 05.11.2012р., № РН-136 від
05.11.2012р., № РН-134 від 05.11.2012р., № РН-138 від
05.11.2012р, № РН-139 від 05.11.2012р., № РН-140 від
05.11.2012р., № РН-135 від 05.11.2012р. (через
ОСОБА_2 довіреність № 1829 від 05.11.2012р.) та
оприбутковано ДП "Завод ім.
В.О.Малишева", що підтверджується
прибутковими ордерами: № 536 від 15.11.2012р.,
№ 539 від 15.11.2012р., № 521 від 15.11.2012р., № 540
від 16.11.2012р., № 530 від 15.11.2012р., № 531 від
15.11.2012р., № 529 від 15.11.2012р., № 522 від
15.11.2012р. та карткою рахунку 631.

Отримані товарно-матеріальні цінності
були використані позивачем у власній
господарській діяльності, що
підтверджується копіями вимог на
відпуск товарів у виробництво.

Як встановлено податковим органом в
ході перевірки, у реєстрі отриманих
податкових накладних ДП "Завод ім. В.О.
Малишева" за квітень 2013 року
відображені податкові накладні,
отримані від ТОВ "Лана Груп" за листопад
2012 року , а саме: № 740, № 741, № 741 від
02.11.2012 р.

Суми податку на додану вартість за
зазначеними податковими накладними
позивачем було віднесено до
податкового кредиту квітня 2013 року та
відповідають даним додатку № 5
податкової декларації з податку на
додану вартість за квітень 2013 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначає, що вказані первинні
документи за своєю формою та змістом
відповідають вимогам чинного
законодавства, засвідчують факт
виконання позивачем зобов'язань з
оплати вартості товарів та послуг за
вказаним правочином шляхом
перерахування грошових коштів.

Таким чином, факт реальності понесення
позивачем витрат у спірних
правовідносинах підтверджений
матеріалами справи.

Також, колегія суддів апеляційної
інстанції вважає за необхідне
зазначити на той факт, що відповідачем
ні під час розгляду в суді першої
інстанції, ні до суду апеляційної
інстанції не було надано доказів на
підтвердження фальшивості зазначених
документів, або на невідповідність
відомостей, зазначених в цих первинних
документах, фактичним обставинам, або
на відсутність у контрагента статусу
платника ПДВ на момент вчинення та
виконання правочину, або на завищення
вартості робіт чи послуг, або на
несумісність зазначених в документах
робіт чи послуг з власною
господарською діяльністю ДП "Завод
імені В.О. Малишева". У ході перевірки
відповідачем не встановлено
проведення ДП "Завод імені В.О.
Малишева" збиткових операцій,
невикористання у власній
господарській діяльності товарів та
послуг, отриманих від ТОВ "Лана Груп",
взаємопов'язаності позивача та ТОВ
"Лана Груп", обізнаності щодо обставин
господарювання один одного, вчинення
ними узгоджених дій щодо отримання
будь-якої вигоди (в тому числі і
податкової).

З огляду на викладене, матеріалами
справи підтверджено факт виконання
позивачем та контрагентом позивача
зобов'язань за спірним правочином.
Копії первинних і розрахункових
документів не мають дефектів форми,
змісту або походження, які в силу ст.9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", ст.ст.44, 201 Податкового кодексу
України, п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
Наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704) спричиняють втрату
первинними документами юридичної сили
і доказовості.

Щодо доводів апеляційної скарги про
відсутність документів, що
підтверджують транспортування товару,
колегія суддів зазначає на таке.

Правилами перевезення вантажів
автомобільним транспортом в Україні,
затвердженими Наказом Міністерства
транспорту України № 363 від 14.10.1997р.
визначено лише права, обов'язки і
відповідальність власників
автомобільного транспорту та не
встановлюються правила податкового
обліку валових витрат та податкового
кредиту платника податку.

При цьому, товарно-транспортні
накладні не є документами первинного
бухгалтерського обліку, на підставі
яких проводиться оприбуткування
поставленого товару та не є єдиним та
безумовним документом, що підтверджує
факт придбання або продажу
товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до положень Закону України
"Про бухгалтерський облік та податкову
звітність в Україні" бухгалтерський
облік господарських операцій в Україні
ведеться на підставі первинних
документів, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи складаються під час
здійснені господарської операції, або
безпосередньо після її закінчення.

Первинний документ це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

В даному випадку, первинними
документами, що підтверджують факт
господарської операції, є видаткові,
податкові накладні та розрахункові
документи, а також документи, які
підтверджують використання придбаних
позивачем товарів в господарській
діяльності.

Також необхідно зауважити, що
документи та інші дані, що спростовують
реальність здійснення господарської
операції, яка відображена в
податковому обліку, повинні
оцінюватися з урахуванням специфіки
кожної господарської операції.

При цьому, сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено при розгляді апеляційної
скарги, що загальна сума господарської
операції між позивачем та ТОВ "Лана
Груп" з придбання товару включена до
складу податкового кредиту.

Придбаний позивачем товар
використовувався у власній
господарській діяльності.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що поставку продукції
здійснено силами постачальника,
витрати на перевезення ДП "Завод імені
В.О. Малишева" не понесено.

ТОВ "Лана Груп" здійснило постачання
продукції, що підтверджується
відповідними первинними документами, а
саме ви датковими накладними.

Отже, за наявності документів, які
підтверджують фактичне отримання
позивачем товарів та використання їх у
власній господарській діяльності
(накладних), ненадання такого документу
як товарно-транспортна накладна не
може бути підставою для висно вків про
відсутність документального
підтвердження податкового кредиту та
підтвер дження реальності здійснення
господарських операцій з придбання
товару, оскільки ві дповідною
транспортною документацією
обов'язково мають бути підтверджені
витрати з послуг по перевезенню
вантажів, а не витрати з придбання ТМЦ.

З приводу твердження суб'єкта владних
повноважень в акті перевірки та в
апеляційній скарзі про відсутність
факту реального вчинення
господарських операцій, колегія суддів
зауважує на те, що дане твердження
ґрунтується виключно на висновках
листа Західної ОДПІ від 11.09.2013 року №
5083/7/20-33-15-02-20 щодо проведення зустрічної
звірки ТОВ "Лана Груп" з питань
взаємовідносин з ДП "Завод ім. В.О.
Малишева" за листопад 2012 року, яким
повідомлено, що провести зустрічну
звірку неможливо, так як підприємство
визнано банкрутом за рішенням
Господарського суду Харківської
області, та що ТОВ "Лана Груп" не було
включено до податкових зобов'язань
податкові накладні, виписані у
листопаді 2012 року на адресу ДП "Завод
ім. В.О. Малишева" .

Проте, необхідно зауважити на те, що
належними та допустимими в розумінні
ст.124 Конституції України, ст.70 КАС
України доказами факту вчинення
платником податків нікчемного
правочину або факту відображення в
обліку показників господарських
операцій, які в дійсності не відбулись,
можуть бути або обвинувальний вирок
суду по кримінальній справі (оскільки
діяння платника податків по
протиправному заволодінню майном
іншої особи або ухиленню від сплати
податків, тобто вчинення нікчемного
правочину, є об'єктивною стороною
злочинів, передбачених ст.191 КК України
та ст.212 КК України), або рішення суду у
справі про стягнення одержаного за
нікчемним правочином (оскільки
наслідком вчинення платником податків
нікчемного правочину відповідно до
ст.ст. 207, 208, 250 Господарського кодексу
України є застосування
конфіскаційного заходу у вигляді
стягнення одержаного за нікчемним
правочином), або рішення суду про
визнання правочину недійсним (оскільки
відповідно до ч.3 ст.228 Цивільного
кодексу України вчинення платником
податків правочину, котрий суперечить
інтересам держави і суспільства, є
підставою для звернення до суду з
вимогою про визнання такого правочину
недійсним).

Разом з тим, під час розгляду справи
відповідачем не надано до суду жодних
доказів порушення кримінальної справи
відносно посадових (службових) осіб
платника податків або за викладеними в
акті фактами діяльності платника
податків, наявності обвинувального
вироку суду, рішення суду про стягнення
одержаного за нікчемним правочином,
наявності рішення суду про визнання
правочинів недійсними.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Предметом доказування у відповідній
категорії спорів є реальність
господарських операцій, що є підставою
для виникнення права на податковий
кредит та/або бюджетне відшкодування;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій, а також реальність усіх даних,
наведених у документах, що надають
право на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування.

Колегія суддів зазначає, що в силу
закону отримання податковим органом
акту перевірки, довідки зустрічної
звірки або акту про неможливість
проведення зустрічної звірки, в яких
викладені висновки про наявність ознак
фіктивної господарської діяльності,
відсутність факту реального вчинення
господарських операцій, вчинення
контрагентом платника податків
нікчемного правочину або відображення
в звітності показників господарських
операцій, які фактично не відбулись, не
звільняє такий податковий орган від
виконання обов'язку по самостійному
встановленню та доведенню факту
вчинення платником податків порушення
закону, акт перевірки контрагента або
акт про неможливість проведення
зустрічної звірки тощо, не має
преюдиціального значення при розгляді
справи судом та не є документом, що
достовірно та безсумнівно
підтверджують обставини фактичної
дійсності.

Крім того, зазначені відповідачем
обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
податковий кредит з ПДВ у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого права та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту. Адже,
Податковий кодекс України не ставить
право платника ПДВ на податковий
кредит в залежність від дій або
бездіяльності його контрагентів чи
відсутності їх за місцезнаходженням,
так само відсутності у контрагентів
основних фондів, кваліфікованого
персоналу тощо. І в разі порушення
контрагентом податкової дисципліни
відповідальність та негативні
наслідки мають настати саме для цієї
особи, оскільки позивач та його
контрагент є окремими суб'єктами
господарювання зі статусом юридичної
особи, окремими платниками податку на
додану вартість, кожен з яких має свої
межі юридичної відповідальності, яка є
індивідуальною, виходячи з вимог ст. 61
Конституції України.

В силу ст.18 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців", якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін.

Колегія суддів також акцентує увагу і
на тому, що чинне законодавство не
покладає на платника податків
обов'язку перевіряти безпосереднього
контрагента на предмет виконання ним
вимог податкового законодавства та
його безпосередню наявність за
місцезнаходженням перед тим, як
відносити відповідні суми податку на
додану вартість до податкового
кредиту.

Враховуючи викладене, оскільки ДП
"Завод ім. В.О. Малишева" належним чином
була підтверджена правомірність
віднесення до податкового кредиту суми
ПДВ наданими до перевірки належно
оформленими податковими накладними,
зібрані по справі докази підтверджують
виконання зобов'язань між сторонами
спірних правочинів, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
висновків податкового органу в частині
зменшення розміру від'ємного значення
податку на додану вартість ДП "Завод ім.
В.О. Малишева" за квітень 2013р. на суму
1045242, 36 грн., за податковими накладними,
отриманими від ТОВ "Лана Груп" за період
листопад 2012 р.

З наданих позивачем первинних
документів вбачається, що господарські
операції між ДП "Завод ім. В.О. Малишева"
та ТОВ "Лана Груп" мали реальний
характер, у зв'язку з чим у відповідача
не було підстав для неприйняття до
заліку зазначених документів при
визначенні податкового кредиту
підприємства у звітному податковому
періоді.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, всупереч наведеним положенням,
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не доведено правомірність
його рішення, що оскаржується.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів апеляційної інстанції зазначає,
що обставини, які викладені
відповідачем в акті перевірки та в
апеляційній скарзі, неможливо
кваліфікувати як порушення, що
передбачені вищезазначеними нормами
Податкового кодексу України.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про те, що
прийняте Основ'янською ОДПІ податкове
повідомлення-рішення від 08.10.2013 року №
в частині зменшення ДП "Завод
імені В.О.Малишева" розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість на суму 1045242,36 грн. підлягає
скасуванню, оскільки винесено з
порушенням ч. 3 ст. 2 КАС України.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції підтверджує, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому посилання відповідача в
апеляційній скарзі на порушення судом
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України є безпідставними.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Основ'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 10.07.2014р.
по справі № 820/5570/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С.