Справа № 817/1763/14
Суддя: Сало А.Б.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1763/14

31 липня 2014 року 17год. 21хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Сало А.Б. за участю
секретаря судового засідання Школяр
О.І. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: Балабан О.Ю.,

відповідача: Алексєєв Ю.В.,

відповідача 2: не прибув,

відповідача 3: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП"
до Державної інспекції
сільського господарства у Рівненській
області, Головного
спеціаліста ВОКзДВЗЗ Управління з
контролю за використанням та охороною
земель ДІСГ у Рівненській області Ткач
Михайло Вікторович,
Провідного спеціаліста ВОКзДВЗЗ
Управління з контролю за використанням
та охороною земель ДІСГ у Рівненській
області Шевчук Іван Ігорович про
визнання протиправними дій, визнання
протиправними та скасування приписів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вест Ойл Груп» (далі
- ТОВ «Ветс Ойл Груп») звернулося до
суду з позовом, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог від 17.07.2014
року, до Державної інспекції
сільського господарства у Рівненській
області (далі - Інспекція), Головного
спеціаліста ВОКзДВЗЗ Управління з
контролю за використанням та охороною
земель ДІСГ у Рівненській області
Ткача Михайла Вікторовича, Провідного
спеціаліста ВОКзДВЗЗ Управління з
контролю за використанням та охороною
земель ДІСГ у Рівненській області
Шевчука Івана Ігоровича про визнання
протиправними дій Провідного
спеціаліста відділу оперативного
контролю за дотриманням земельного
законодавства управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Рівненській області
Шевчука Івана Ігоровича та Головного
спеціаліста відділу оперативного
контролю за дотриманням земельного
законодавства управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Рівненській області
Ткача Михайла Вікторовича щодо
складання Актів перевірки №43, №45 від
19.02.2014 року та №130, №126 від 16.05.2014 року та
формулювання висновків про порушення
земельного законодавства за
результатами перевірки, викладених в
розділі ІІІ актів перевірки №43, №45 від
19.02.2014 року та №130, 126 від 16.05.2014 року,
визнання протиправними дій Провідного
спеціаліста відділу оперативного
контролю за дотриманням земельного
законодавства управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Рівненській області
Шевчуком Івана Ігоровича щодо
проведення Розрахунку шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки за адресою:
Рівненський район, с.Опарипси,
вул.Бродівська,96, визнання
протиправними та скасування приписів
№105/4, №105/6 від 19.02.2014 року, №105/11 від
07.04.2014 року, №105/16, №105/19, №105/20 від 28.05.2014
року виданих Державним інспектором
сільського господарства в Рівненській
області Шевчуком Іваном Ігоровичем.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог від
17.07.2014 року (а.с.141-142) підтримав з
підстав, викладених в позові. В
обґрунтування позову зазначив, що
проведення перевірки Інспекцією
здійснене з грубим порушенням вимог
чинного законодавства, оскільки
останнім позивачу не було надіслано
повідомлення про проведення планового
заходу, акт, складений за результатами
планової перевірки позивачу також не
надіслано. На переконання позивача, в
Інспекції не було підстав для
проведення позапланової перевірки
позивача, так як відповідачем не було
надано ні скарги (заяви) щодо факту
порушення земельного законодавства, ні
згоди Державної інспекції сільського
господарства України на проведення
перевірки., а також копії направлень на
проведення перевірки. Вказав, що припис
№105/11 від 07.04.2014 року, складений через
два місяці після дати завершення
перевірки (19.02.2014 року). Крім того, в усіх
актах перевірок вказано, що у
перевірках брав участь директор ТОВ
«Вест Ойл Груп», однак в цей період він
знаходився в Києві та фактично не міг
бути присутнім під час перевірок.
Стверджував, що у випадку наявності
огорожі земельної ділянки
встановлення межових знаків земельним
законодавством не передбачено. Також
зазначив, що згідно з приписами
Інспекції встановлено порушення
земельного законодавства, проте
жодного акта обстеження земельної
ділянки чи план-схеми земельної
ділянки як того вимагає чинне
законодавства не надано. Пояснив, що
відсутність у суб'єкта господарювання
переоформлених на його ім'я
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку не може
кваліфікуватися як самовільне
зайняття земельної ділянки. За таких
обставин, просив позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, надав суду
письмові заперечення на позовну заяву
(а.с.98-109). В обґрунтування заперечень
пояснив, що посадові особи Інспекції в
ході призначення та проведення
планової та позапланової перевірок
позивача діяли на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що
передбаченні чинним законодавством.
Пояснив, що за результатами планової
перевірки позивача було складено акт
№25 від 18.02.2014 року та за результатами
позапланової перевірки - акти №№43,45
від 19.02.2014 року та №№130,126 від 16.05.2014 року
та зроблено розрахунок шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки. Вказав, що
вказаними перевірками відповідачем
було виявлено ряд порушень позивача, що
зафіксовані у висновках актів
перевірок №43, №45 від 19.02.2014 року та №130,
№126 від 16.05.2014 року, у зв'язку з чим
посадовими особами Інспекції було
прийнято оспорювані приписи №105/4, №105/6
від 19.02.2014 року, №105/11 від 07.04.2014 року,
№105/16, №105/19, №105/20 від 28.05.2014 року. За
таких обставин, просив в задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, оцінивши в сукупності докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

07.08.2006 року державним реєстратором
виконавчого комітету Луцької міської
ради Волинської області ТОВ «Вест Ойл
Груп» було зареєстроване як юридична
особа, про що свідчать копії свідоцтва
про державну реєстрацію юридичної
особи №6581442 та Довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України АА №505674 (а.с.12-13).

Матеріали справи свідчать, що в період
з 29.01.2014 року по 18.02.2014 року Інспекцією
здійснено плановий, а також з 12.02.2014
року по 19.02.014 року та з 14.05.2014 року по
16.05.2014 року позапланові заходи
державного нагляду (контролю) з питань
перевірки стану дотримання суб'єктами
господарювання вимог земельного
законодавства під автозаправними
станціями, які належать ТОВ «Вест Ойл
Груп» і знаходяться в Рівненській
області, за результатами яких складено
акти №25 від 18.02.2014 року, №43, №45 від
19.02.2014 року та №130, №126 від 16.05.2014 року
(а.с.20-73).

Внаслідок встановлених даними
перевірками порушень, посадовими
особами Інспекції були прийняті
приписи:

- №105/4 від 19.02.2014 року, винесеного на
підставі акту перевірки №43, згідно з
яким позивача зобов'язано протягом 30-ти
днів усунути порушення земельного
законодавства, а саме: оформити та
зареєструвати у встановленому чинним
законодавством порядку речові права на
вказану земельну ділянку, а саме:
укласти додаткову угоду про поновлення
договору оренди на земельну ділянку
0,2407 га, що знаходиться в с.Михайлівка,
вул.Київська, 1а, Радивилівського
району Рівненської області (а.с.75);

- №105/6 від 19.04.2014 року, винесеного на
підставі акту перевірки №45, згідно з
яким позивача зобов'язано протягом 30-ти
днів усунути порушення земельного
законодавства, а саме: відновити межі
вказаної земельної ділянки у
встановленому чинним законодавством
порядку(а.с.76);

- 105/11 від 07.04.2014 року, винесеного на
підставі акту перевірки №45, згідно з
яким позивача зобов'язано протягом 30-ти
днів усунути порушення земельного
законодавства, а саме: звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,0009 га, що знаходиться по вул.
Бродівська, 96, с.Опарипси,
Радивилівського району (а.с.77);

- 105/16 від 28.05.2014 року, винесеного на
підставі акту перевірки №126, згідно з
яким позивача зобов'язано протягом 30-ти
днів усунути порушення земельного
законодавства, а саме: оформити та
зареєструвати у встановленому чинним
законодавством порядку речові права на
вказану земельну ділянку, а саме:
укласти додаткову угоду про поновлення
договору оренди на земельну ділянку
0,2407 га, що знаходиться в с.Михайлівка,
вул.Київська, 1а, Радивилівського
району Рівненської області (а.с.80);

- 105/19 від 07.04.2014 року, винесеного на
підстав акту перевірки №130, згідно з
яким позивача зобов'язано протягом 30-ти
днів усунути порушення земельного
законодавства, а саме: звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 0,0009 га, що знаходиться по вул.
Бродівська, 96, с.Опарипси,
Радивилівського району (а.с.79);

- 105/20 від 28.05.2014 року, винесеного на
підставі акту перевірки №130, згідно з
яким позивача зобов'язано протягом 30-ти
днів усунути порушення земельного
законодавства, а саме: відновити межові
знаки в кількості 6 штук, які були
передані згідно з актом про передачу на
збереження від 02.09.2010 року на земельну
ділянку 1,003 га, що знаходиться по вул.
Бродівська, 96, с.Опарипси,
Радивилівського району (а.с.78).

Вирішуючи спір, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини врегульовано
нормами Конституції України,
Земельного кодексу України, Закону
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель» від
19.06.2003 року №963 (далі - Закон №963), Закону
України «Про охорону земель» від 19.06.2003
року №962 (далі - Закон №962), Порядку
планування та здійснення контрольних
заходів з питань перевірки стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства,
затвердженого Наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 25.02.2013 року №132,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.03.2013 року за №412/22944
(далі - Порядок №132) та іншими
нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.5 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» (далі - Закон №877), планові
заходи здійснюються відповідно до
річних або квартальних планів, які
затверджуються органом державного
нагляду (контролю) до 1 грудня року, що
передує плановому, або до 25 числа
останнього місяця кварталу, що передує
плановому.

Орган державного нагляду (контролю)
визначає у віднесеній до його відання
сфері критерії, за якими оцінюється
ступінь ризику від здійснення
господарської діяльності.

Відповідно до вимог п.2.1 та п.2.2 Порядку
№132, планові заходи проводяться
відповідно до річних або квартальних
планів робіт, які затверджуються
наказом відповідного інспекційного
органу до 01 грудня року, що передує
плановому, або до 25 числа останнього
місяця кварталу, що передує плановому.

Річні та квартальні плани робіт
складаються з урахуванням критеріїв,
за якими оцінюється ступінь ризику від
здійснення господарської діяльності
періодичність проведення планових
заходів.

Відповідно до ст.5 Закону України №877,
підпункту 4.1 пункту 4 тимчасового
Положення про Державну інспекцію
сільського господарства в Рівненській
області, затвердженого наказом
Державної інспекції сільського
господарства України від 06.01.2012 року за
№20, плану перевірок Державної
інспекції сільського господарства в
Рівненькій області на І квартал 2014
року, погодженого Головою
Держсільгоспінспекції України було
складено перелік підприємств, які
заплановано перевірити у І кварталі 2014
року.

Разом з тим, статтею 4 Закону України №
877 передбачено, що, органи державного
нагляду (контролю) здійснюють планові
заходи з державного нагляду (контролю)
за умови письмового повідомлення
суб'єкта господарювання про проведення
планового заходу не пізніш як за десять
днів до дня здійснення цього заходу.

Повідомлення повинно містити:

- дату початку та дату закінчення
здійснення планового заходу;

- найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснюється захід;

- найменування органу державного
нагляду (контролю).

Повідомлення надсилається
рекомендованим листом чи
телефонограмою за рахунок коштів
органу державного нагляду (контролю)
або вручається особисто керівнику чи
уповноваженій особі суб'єкта
господарювання під розписку.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадову особу органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення планового заходу в разі
неодержання повідомлення про
здійснення планового заходу.

Вказані норми кореспондуються з
положеннями пунктів 2.4-2.6 Порядку №132.

Судом встановлено, що на виконання
наведених норм Інспекцією було видано
наказ «Про проведення планової
перевірки» №6 від 15.01.2014 року та
направлення на проведення державного
нагляду, контролю №2020 від 29.01.2014 року, а
також Повідомлення про проведення
планової перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, яке було
надіслане позивачеві 17.01.2014 року та
отримано ним 20.01.2014 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
№710, а також відміткою на самому
повідомленні.

Одночасно, суд звертає увагу, що
відповідно до ст.6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», підставами для здійснення
позапланових заходів є:

- подання суб'єктом господарювання
письмової заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням;

- виявлення та підтвердження
недостовірності даних, заявлених у
документах обов'язкової звітності,
поданих суб'єктом господарювання;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання приписів, розпоряджень
або інших розпорядчих документів щодо
усунення порушень вимог законодавства,
виданих за результатами проведення
планових заходів органом державного
паї ляду (контролю);

- звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення;

- неподання у встановлений термін
суб'єктом господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів;

- настання аварії, смерті потерпілого
внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання, що було
пов'язано з діяльністю суб'єкта
господарювання.

Під час проведення позапланового
заходу з'ясовуються лише ті питання,
необхідність перевірки яких стала
підставою для здійснення цього заходу,
з обов'язковим зазначенням цих питань у
посвідченні (направленні) на
проведення державного нагляду
(контролю).

Проведення позапланових заходів з
інших підстав, крім передбачених цією
статтею, забороняється, якщо інше не
передбачається законом або
міжнародним договором України, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Пунктом 3 наказу №132 визначено, що
позаплановим заходом є захід
державного нагляду (контролю), який не
передбачений планом роботи
інспекційного органу.

Відповідно до п.3.2 Порядку №132
підставою для здійснення
позапланового заходу, зокрема, є
отримання заяв, скарг чи звернень
фізичних та юридичних осіб, у яких
міститься інформація про порушення
суб'єктом господарювання вимог
земельного законодавства (із
обов'язковим зазначенням суті
порушення). Позаплановий захід у таких
випадках проводиться за наявності
згоди Державної інспекції сільського
господарства України на його
проведення,

Також у пункті 3.6 Наказу №132 визначено,
що перед здійсненням позапланового
заходу інспекційний орган інформує, у
разі можливості, суб'єкта
господарювання про його проведення.

Матеріали справи свідчать, що 22.05.2013
року до Державної інспекції сільського
господарства України надійшла заява
громадянина ОСОБА_8 від 25.01.2014 року щодо
проведення перевірки дотримання вимог
земельного законодавства при
використанні земельних ділянок, які
розі розташовані за адресою:
Радивилівський район, с. Опарипси, вул.
Бродівська, 96, Радивилівський район, с.
Михайлівка, вул. Київська, 1а та інші
(а.с.119).

У зв'язку з цим, Державною інспекцією
сільського господарства України
відповідачу було надіслано лист
№П-33-6-9/174 від 30.01.2014 року про перевірку
фактів викладених в заяві гр.ОСОБА_8 та
доручено у межах наданих повноважень
здійснити перевірку фактів викладених
у заяві і у разі виявлення порушень,
вжити відповідних заходів реагування
(а.с.120).

Судом встановлено, що на виконання
вказаних вище норм, відповідачем було
видано: наказ на проведення
позапланової перевірки від 06.02.2014 року
за №33-п, надіслано відповідні
повідомлення про проведення
позапланових заходів (повідомлення про
вручення поштового відправлення
№767 від 10.02.2014 року), та видано
направлення на проведення
позапланової перевірки за №08/95-н від
06.02.2014 року та направлення за №08/91-н від
06.02.2014 року, дані документи були вручені
12.02.2014 року представнику за довіреністю
ТОВ «Вест Ойл Груп» Скібіцькому В.Б. під
розписку, що відповідає вимогам Закону
України №877 та Порядку №132 (а.с.122-129).

Згідно з вимогами ч.1 ст.144 Земельного
кодексу України, у разі виявлення
порушення земельного законодавства
державний інспектор сільського
господарства, державний інспектор з
охорони довкілля складає протокол про
порушення та видає особі, яка допустила
порушення, вказівку про його усунення у
30-денний строк.

В свою чергу, відповідно до положень ч.7
ст.7 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», на підставі
акта, складеного за результатами
здійснення заходу, в ході якого
виявлено порушення вимог
законодавства, орган державного
нагляду (контролю) за наявності підстав
для повного або часткового зупинення
виробництва (виготовлення), реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг звертається у порядку та строки,
встановлені законом, з відповідним
позовом до адміністративного суду. У
разі необхідності вжиття інших заходів
реагування орган державного нагляду
(контролю) протягом п'яти робочих днів з
дня завершення здійснення заходу
державного нагляду (контролю) складає
припис, розпорядження, інший
розпорядчий документ щодо усунення
порушень, виявлених під час здійснення
заходу, а у випадках передбачених
законом, також звертається у порядку та
строки, встановлені законом, до
адміністративного суду з позовом щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
до суб'єкта господарювання заходів
реагування, передбачених відповідним
розпорядчим документом.

Частиною 8 цієї статті встановлено, що
припис - обов'язкова для виконання у
визначені строки письмова вимога
посадової особи органу державного
нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Так, судом встановлено, що за
результатами планової і позапланової
перевірок позивача посадовими особами
Інспекції були прийняті приписи №105/4,
№105/6 від 19.02.2014 року, №105/11 від 07.04.2014
року, №105/16, №105/19, №105/20 від 28.05.2014 року.

Щодо порушення про відсутність межових
знаків встановленого зразка, що стало
підставою для винесення оскаржуваного
припису №105/6 від 19.02.2014 року та №105/20
28.05.2014 року, суд зазначає наступне.

Механізм встановлення (відновлення)
меж земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками визначено Інструкцією про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженою наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18.05.2010 №376,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 16.06.2010 року за №391/17686.

В силу вимог п.3.8 цього наказу межові
знаки не встановлюються: 1) у спільних
поворотних точках меж суміжних
земельних ділянок, на яких раніше
встановлено межові знаки. У такому
випадку раніше встановлений межовий
знак використовується для опису кожної
суміжної земельної ділянки (суміжних
земельних ділянок) у складі
відповідної документації із
землеустрою; 2) у місцях, де їх установка
неможлива (на водних об'єктах, при
забороні проведення земляних робіт). У
такому випадку поворотні точки меж
земельної ділянки можуть позначатися
маркуванням фарбою; 3) у поворотних
точках меж земельних ділянок, які у
визначеному законодавством порядку
надані (передані) для розміщення,
будівництва, експлуатації та
обслуговування лінійних об'єктів:
споруд опорних конструкцій (опори,
стояки опор) повітряних ліній
електропередачі, радіорелейних ліній
та ліній зв'язку. У такому випадку
поворотні точки меж земельної ділянки
позначаються фарбою, що не змивається,
на металевих табличках, які кріпляться
безпосередньо на спорудах опорних
конструкцій (опорах, стояках опор)
повітряних ліній електропередачі,
радіорелейних ліній та ліній зв'язку.
Також на вказаних табличках
зазначаються розмір земельної ділянки
із відповідними розмірами та площею, у
тому числі контури базової проекції
опори (стояків опор) та зони обмежень
(відстань захисту від межі контуру
базової проекції опори до межі
земельної ділянки згідно з ДБН В.2.5-16-99);
4) на бажання власника (користувача) - у
разі якщо межі земельних ділянок в
натурі (на місцевості) збігаються з
природними та штучними лінійними
спорудами і рубежами (річками,
струмками, каналами, лісосмугами,
шляхами, шляховими спорудами,
парканами, огорожами, фасадами
будівель та іншими лінійними спорудами
і рубежами тощо).

Як вбачається з акта перевірки №45 від
19.02.2014 року (ст.8-9 акту) «в ході
проведення перевірки встановлено, що
межі фактичного використання
земельної ділянки відповідають межам,
визначеним в документації із
землеустрою».

Крім того, посилання в приписі №105/6 від
19.02.2014 року на порушення п.«є» ч.1 ст.96
Земельного кодексу України є
неправомірним, так як у цій статті мова
йде про обов'язок землекористувача
зберігати геодезичні знаки,
протиерозійні споруди, мережі
зрошувальних і осушувальних систем, а
не межові знаки.

Що стосується порушення земельного
законодавства (самовільне зайняття
земельних ділянок), вказаних у приписах
№105/11 від 07.04.2014 року та №105/19 від 28.05.2014
року, суд виходить з такого. Судом
встановлено, що згідно з
цивільно-правовими угодами та на
підставі рішення Господарського суду
Рівненської області від 18.08.2006 року у
справі №15/216 (а.с.163-180) ТОВ «Вест Ойл
Груп» набуто у власність автозаправні
станції. Відповідно до роз'яснень
Державного комітету України із
земельних ресурсів, викладених у листі
від 11.11.2008 року №14-17-4/12991 щодо
застосування терміну «самовільне
зайняття земельної ділянки» «дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки без
правовстановлюючого документа,
зареєстрованого в установленому
порядку, але за наявності рішення
відповідного органу виконавчої влади
чи органу місцевого самоврядування
про передачу у власність або надання у
користування (оренду) земельної
ділянки чи наявність цивільно-правової
угоди про набуття права на земельну
ділянку, житловий будинок, будівлю або
споруду, які на ній розміщені, не
можуть бути кваліфіковані як
«самовільне зайняття земельної
ділянки». Вчинення таких дій є
«використанням земельної ділянки без
правовстановлюючого документа».

Відповідно до п.3.4 Постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України
«Про деякі питання практики розгляду
справ к спорах, що виникають із
земельних відносин» від 17.05.2011 року №6
«З виникненням прав власності на
будівлю чи споруду у юридичної особи
виникає право держати земельну ділянку
в користування, а розглянути таке
питання та прийняти відповідне рішення
в строки, встановлені законом,
зобов'язаний відповідний повноважний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування. Тому
відсутність у такої особи
переоформлених на її ім'я
правовстановлюючих документів на
земельну ділянку не може
кваліфікуватися як самовільне
зайняття земельної ділянки…». В п.3.8
цієї постанови зазначається, що «якщо у
розгляді справи буде з'ясовано
обставини, зазначені в абзаці третьому
підпункту 3.4 пункту 3 цієї постанови, що
суб'єкт господарювання вживав
необхідних заходів до оформлення свого
права землекористування, то
відсутність у нього переоформлених па
його ім'я право встановлюваних
документів на земельну ділянку не може
розцінюватися як правопорушення».

Судом встановлено, представниками
сторін не заперечувалося, що жодних
заходів щодо з'ясування усіх обставин
користування ТОВ «Вест Ойл Груп»
земельними ділянками під його
автозаправним станціями Інспекцією
вжито не було, доказів зворотного
відповідачем суду не надано.

Стосовно використання ТОВ «Вест Ойл
Груп» земельної ділянки площею 0,2407 га в
с.Михайлівка, вул. Київська, 1а,
Радивилівського району, суд зазначає
наступне.

Як свідчать матеріали справи, 25.02.2008
року між позивачем (орендар) та
Михайлівською сільською радою
(орендодавець) було укладено договір
оренди земельної ділянки №2 за адресою
с.Михайлівка, вул. Київська, 1а,
Радивилівського району Рівненської
області загальною площею 0,2407 га, в т.ч.
забудовані землі, на строк 5 років.
Після закінчення строку договору
орендар має переважне право поновлення
його на новий строк. Розмір орендної
плати становить 8207,87 грн. в рік (а.с.183-196).

Згодом сторонами було укладено
додаткову угоду про внесення змін та
доповнень до договору оренди земельної
ділянки №2 від 25.02.2008 року, що була
зареєстрована в Радивилівському
районному відділі Рівненської
регіональної філії ДП «Центр ДЗ», про
що у державному реєстрі земель вчинено
запис від 10.06.2010 року №03 (а.с.197).
Згідно з умовами цієї угоди оренда
плата вноситься орендарем у грошовій
формі в розмірі 10% від нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, що
становить 32506,54 грн./рік.

20.02.2014 року на підставі рішення сесії
Михайлівської сільської ради №199 від
05.02.2013 року між даними сторонами було
укладено договір оренди земельної
ділянки для обслуговування
автозаправної станції, яка знаходиться
в с.Михайлівка, вул. Київська, 1а на
території Михайлівської сільської
ради загальною площею 0,0436 га (а.с.199-202).

Рішенням Михайлівської сільської ради
від 03.06.2014 року №247 вирішено доповнити
пункт 1 та 2 рішення сесії Михайлівської
сільської ради від 05.02.2013 року №199 «Про
розгляд клопотання про поновлення
договору оренди земельної ділянки
площею 0,2407 га» словами такого змісту:
«ділянка 1 - 0,1971 га, ділянка 2 - 0,0436 га»
(а.с.207) Оплата за користування вказаною
земельною ділянкою здійснювалася
позивачем в безготівковій формі, що
підтверджується платіжними
дорученнями, долученими до матеріалів
справи (216-232).

На переконання суду, Інспекцією
порушено вимоги п.5.8 та п.6.6 Наказу
Міністерства аграрної політики та
продовольства України від 25.02.2013 року
№132 «Про затвердження Порядку
планування та здійснення контрольних
заходів з питань перевірки стану
дотримання суб'єктами господарювання
вимог земельного законодавства» щодо
обстеження земельних ділянок та
складання акта обстеження земельної
ділянки у разі виявлення порушення
земельного законодавства, так як
жодного акта обстеження земельної
ділянки чи план-схеми земельної
ділянки позивачу надано не було. Суд
також звертає увагу, що для
встановлення таких фактів порушення як
самозахват земельної ділянки з
визначенням площі земельної ділянки
для встановлення інформаційної стели
та ін. необхідно проведення
спеціальних обмірів ліцензованою
землевпорядною організацією з
конкретною прив'язкою до
загальнодержавної системи координат
земельної ділянки.

Матеріали справи свідчать, що припис
№105/11 складений 07.04.2014 року, тобто через
два місяці після дати завершення
перевірки, а отже з порушенням 5-денного
строку для їх прийняття, визначеного п.7
ст.7 Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», яким
передбачено, що орган державного
нагляду (контролю) протягом п'яти
робочих днів з дня завершення
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) складає припис,
розпорядження, інший розпорядчий
документ щодо усунення порушень,
виявлених під час здійснення заходу.

Одночасно, суд зазначає, що згідно з п.5.6
Порядку №132 планові та позапланові
заходи з питань перевірки стану
дотримання суб'єктом господарювання
вимог земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності, які
використовуються ним у процесі ведення
господарської діяльності, проводяться
за місцем провадження господарської
діяльності суб'єкта господарювання у
присутності керівника суб'єкта
господарювання або уповноваженої ним
особи чи у присутності фізичної особи -
підприємця або його представника. Якщо
суб'єкт господарювання або
уповноважена ним особа (представник)
відмовляється бути присутнім при
проведенні відповідного заходу, про це
робиться відповідна відмітка в акті
перевірки. У такому випадку захід
здійснюється державними інспекторами
без присутності суб'єкта
господарювання або уповноваженої ним
особи (представника).

Зі змісту усіх актів перевірок
вбачається, що у даних перевірках брав
участь директор ТОВ «Вест Ойл Груп»
Романів Михайло Петрович, однак у
період, в який проводилися перевірки,
останній знаходився у м.Києві у
відрядженні, а тому фактично не міг
бути присутнім під час здійснення
заходів нагляду (контролю), про що також
свідчить і відсутність його підписів в
актах перевірок.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
10)своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Встановлені в ході судового розгляду
обставини справи в їх сукупності, суд
дійшов висновку, що приписи Інспекції
№105/4, №105/6 від 19.02.2014 року, №105/11 від
07.04.2014 року, №105/16, №105/19, №105/20 від 28.05.2014
року не відповідають вказаним
критеріям правомірності, є
необґрунтованими, такими, що прийняті
без урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення, а тому
вказані приписи підлягають скасуванню,
а позов в цій частині - задоволенню.

Щодо позовних вимог ТОВ «Вест Ойл Груп»
про визнання протиправними дій
Провідного спеціаліста відділу
оперативного контролю за дотриманням
земельного законодавства управління
контролю за використанням та охороною
земель Державної інспекції сільського
господарства в Рівненській області
Шевчука Івана Ігоровича та Головного
спеціаліста відділу оперативного
контролю за дотриманням земельного
законодавства управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Рівненській області
Ткача Михайла Вікторовича щодо
складання Актів перевірки №43, №45 від
19.02.2014 року та №130, №126 від 16.05.2014 року та
формулювання висновків про порушення
земельного законодавства за
результатами перевірки, викладених в
розділі ІІІ актів перевірки №43, №45 від
19.02.2014 року та №130, 126 від 16.05.2014 року та
визнання протиправними дій Провідного
спеціаліста відділу оперативного
контролю за дотриманням земельного
законодавства управління контролю за
використанням та охороною земель
Державної інспекції сільського
господарства в Рівненській області
Шевчуком Івана Ігоровича щодо
проведення Розрахунку шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельної ділянки за адресою:
Рівненський район, с.Опарипси,
вул.Бродівська,96, суд виходить з такого.

Згідно з п.1 Положення про Державну
інспекцію сільського господарства
України затвердженого Указом
Президента України від 13.04.2011 року
№459/2011, Державна інспекція сільського
господарства України
(Держсільгоспінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра аграрної
політики та продовольства України
входить до системи органів виконавчої
влади і забезпечує реалізацію
державної політики у сфері нагляду
(контролю) в агропромисловому
комплексі.

За п.4 та п.6 вказаного Положення,
Держсільгоспінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань, серед іншого, організовує та
здійснює державний нагляд (контроль) у
частині дотримання земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності, та здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи - державні
інспекції сільського господарства в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, районах.

Так, наказом Державної інспекції
сільського господарства України від
28.02.2012 року №98 затверджено тимчасове
Положення про Державну інспекцію
сільського господарства в Рівненській
області (далі - Положення №98), згідно з
п.4 якого Держсільгоспінспекція
відповідно до покладених на неї
завдань, зокрема, організовує та
здійснює державний нагляд (контроль) у
частині дотримання земельного
законодавства, використання та охорони
земель усіх категорій та форм
власності.

Згідно з пп.6.1 п.6 Положення №98
Держсільгоспінспекція та її посадові
особи в межах своїх повноважень мають
право складати акти перевірок,
протоколи про адміністративні
правопорушення та розглядати
відповідно до законодавства справи про
адміністративні правопорушення,
давати обов'язкові для виконання
приписи (розпорядження), а також
подавати в установленому
законодавством порядку до відповідних
органів матеріали перевірок для
притягнення винних осіб до
відповідальності.

Таким чином, згідно з чинним
законодавством вчинення посадовими
особами Інспекції дій по складанню
актів перевірок за результатами
проведення заходів контролю (нагляду) у
випадках встановлення під час
проведення такої перевірки порушень
податкового законодавства прямо
передбачено у повноваженнях
Держсільгоспінспекції та її посадових
осіб. Тобто, дії по складанню акта
перевірки, в т.ч. і його висновків, є
частиною процесу реалізації посадовою
особою Інспекції повноважень, наданих
їй чинним законодавством, а обставини,
викладені в акті перевірки, є лише
відображенням фактичних дій посадових
осіб контролюючого органу, вчинених в
процесі перевірки.

Як свідчать матеріали справи, 12.02.2014
року та 19.02.2014 року посадовими особами
Інспекції на виконання вказаних норм в
межах своїх посадових обов'язків були
проведені перевірки дотримання ТОВ
«Вест Ойл Груп» вимог земельного
законодавства при використанні
земельних ділянок та за їх
результатами - складені акти перевірок
із зазначеннях виявлених порушень.

Разом з тим, в силу вимог п.3 Положення
№98 Держсільгоспінспекція відповідно
до покладених на неї завдань, зокрема,
організовує та здійснює державний
нагляд (контроль) у частині дотримання
земельного законодавства,
використання та охорони земель усіх
категорій та форм власності, в тому
числі за дотриманням вимог земельного
законодавства при набутті права
власності на земельні ділянки за
договорами купівлі-продажу, міни,
дарування, застави та іншими
цивільно-правовими угодами; розраховує
розмір шкоди, заподіяної внаслідок
самовільного зайняття земельних
ділянок, використання їх не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву без спеціального дозволу, та
вживає заходів до її відшкодування в
установленому законодавством порядку.

Методика визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого ґрунту)
без спеціального дозволу, затверджена
Постановою КМУ №963 від 25.07.2007 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За таких обставин, суд вважає, що
посадові особи Інспекції при складанні
актів перевірки №43, №45 від 19.02.2014 року
та №130, №126 від 16.05.2014 року, формулюванні
висновків про порушення земельного
законодавства за результатами
перевірки, викладених в розділі ІІІ
актів перевірки №43, №45 від 19.02.2014 року
та №130, 126 від 16.05.2014 року та при
проведенні Розрахунку шкоди діяли на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому в задоволенні
позову в цій частині слід відмовити.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
статті 86 цього Кодексу, оцінює докази,
які є у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Вест
Ойл Груп» підлягають до часткового
задоволення.

Згідно з ч.3 ст.94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправним та скасувати
приписи Державної інспекції
сільського господарства у Рівненській
області №105/4, №105/6 від 19.02.2014 року, №105/11
від 07.04.2014 року, №105/16, №105/19, №105/20 від
28.05.2014 року, виданих державним
інспектором сільського господарства в
Рівненській області Шевчуком Іваном
Ігоровичем.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Присудити на користь позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВЕСТ ОЙЛ ГРУП" із
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 54,81 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Сало А.Б.