Справа № 2а-1670/1602/11
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р.Справа № 2а-1670/1602/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Присяжнюк О.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р. по
справі № 2а-1670/1602/11

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014 р.
позов ФОП ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення
Кременчуцької ОДПІ від 03.09.2010 р. №
/0/1899, № /1/1899, від 30.11.2010 р. №
/2/2721, від 12.02.2011 р. № /3/201. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Кременчуцька ОДПІ (далі-відповідач), не
погодившись з судовим рішенням, подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
02.07.2014 р. та винести нове рішенням, яким
у задоволенні позову відмовити
повністю.

В обґрунтування вимог посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
неврахування доказів та обставин, у
зв'язку із чим справа вирішена
неправильно.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином, у
зв'язку з чим справа розглядається в
письмовому провадженні відповідно до
ст. 197 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши докази
по справі, вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України
постанова суду першої інстанції
переглянута в межах апеляційної
скарги.

Судом встановлено, що відповідачем у
проведено документальну невиїзну
перевірку податкових декларацій з
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності
позивача, за результатами якої
складено відповідний акт від 10.06.2010
р.№2931/17-220/НОМЕР_1 (а.с. 14-17)

За висновками акту перевірки,
позивачем порушено ст.21 Закону України
"Про оренду землі" із змінами, внесеними
Законом України "Про державний бюджет
України на 2008 рік", Законом України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №309-УІ від 03.06.2008 р.,
оскільки підприємцем занижено суми
орендної плати за землю за
січень-грудень 2008 року на 19 198,04 грн. (по
періодах : лютий 97,29 грн., березень 372,13
грн., квітень 372,14 грн., травень 372,13 грн.,
червень 372,14 грн., липень 372,13 грн.,
серпень 372,13 грн., вересень 372,14 грн.,
жовтень 372,13 грн., листопад 372,14 грн.,
грудень 372,13 грн.)

23.06.2010 р. відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення №
/0/1444, яким позивачу визначено
податкове зобов'язання з орендної
плати за землю на суму 3 227,94 грн.
(основний платіж 1 318,63 грн., штрафні
санкції 1909,31 грн.) (а.с. 208).

Подана позивачем скарга на ППР,
залишена відповідачем без задоволення,
натомість винесено податкове
повідомлення-рішення від 03.09.2010 р. №
/0/1899, яким позивачу збільшено суму
основного зобов'язання на 2 500,00 грн. (а.с.
25)

Листом "Про внесення змін до
податкового повідомлення-рішення" від
15.09.2010 р. № 8237/М/17-015, номер податкового
повідомлення-рішення № /0/1899
змінено на /1/1899 (а.с. 27, 28).

ДПА у Полтавській області за
результатами розгляду скарг позивача:

30.11.2010 р. прийнято податкове
повідомлення-рішення № /2/2721, яким
позивачу визначено податкове
зобов'язання з орендної плати за землю
у сумі 3 206,51 грн. (основним платежем 1 304,40
грн., штрафними (фінансовими) санкціями
- 1 902,11 грн.). (а.с. 213, 29-35)

14.02.2011 р. податкове
повідомлення-рішення № /3/201, яким
платнику визначено зобов'язання з
орендної плати за землю у сумі 3 206,51
грн., основним платежем 1 304,40 грн.,
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 1 902,11 грн.) (а.с. 212).

Підставою визначення позивачу
зобов'язань та штрафних санкцій є
використання ним для розрахунку
орендної плати за період
січень-грудень 2008 року ставки згідно
умов договору оренди землі, а саме, 1,5 %
від грошової оцінки землі, що не
відповідало вимогам законодавства
чинного в 2008 році, якими
встановлювалася ставка в 3 % грошової
оцінки.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив
безпідставності нарахованих позивачу
зобов'язань та штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що 04.02.2008 р. між
Кременчуцькою міською радою
(орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар)
укладено договір оренди земельної
ділянки, за умовами якого позивач у
строкове платне користування отримав
земельну ділянку (кадастровий номер
:08:006:0020) несільськогосподарського
призначення для експлуатації та
обслуговування меблевої майстерні по
АДРЕСА_1, загальною площею 1919,0 кв.м. (а.с.
43-44)

Пунктами 9-14 Договору передбачено, що за
користування земельною ділянкою за цим
договором орендар сплачує орендну
плату в грошовій формі в розмірі 1,5% від
грошової оцінки землі щорічно.
Щомісячна орендна плата у 2008 році
складає 370,92 грн. Величина орендної
плати базується на розмірі земельного
податку. Обчислення розміру орендної
плати за землю здійснюється з
урахуванням індексів інфляції. Орендна
плата за землю сплачується рівними
частками платником за базовий
податковий (звітний) період, який
дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця,
починаючи з дня державної реєстрації
договору оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що за період січень
2008 р. - грудень 2008 р. ФОП ОСОБА_1
задекларовано орендну плату за землю в
сумі 3 818,63 грн. (січень 2008 року - 97,29 грн.,
лютий, травень, липень, серпень,
жовтень, грудень 2008 року - по 372,13 грн.,
квітень, червень, вересень, листопад 2008
року - по 372,14 грн.), що підтверджується
копіями податкової декларації по
орендній платі за земельні ділянки
державної і комунальної власності (а.с.
51-53).

Розмір задекларованої орендної плати
позивачем визначено до умов договору
оренди земельної ділянки від 04.02.2008 р.

Факт сплати на користь бюджету
самостійно задекларованих сум
орендної плати за відповідачем не
заперечується та підтверджується
копіями квитанцій (а.с. 55).

Пунктом 288.1 ст. 288 ПК України визначено,
що підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є договір
оренди такої земельної ділянки.

Згідно ст. 2 Закону України "Про плату за
землю" плата за землю справляється у
вигляді земельного податку або
орендної плати, що визначається
залежно від грошової оцінки земель.

Згідно ст.13 Закону України "Про плату за
землю" підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку, яка
перебуває у державній або комунальній
власності, є договір оренди такої
земельної ділянки.

Відповідно до з п. 288.4 статті 288 ПК
України розмір та умови внесення
орендної плати встановлюються у
договорі оренди між орендодавцем
(власником) і орендарем.

Згідно п. 288.5 ПК України розмір орендної
плати встановлюється у договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про
плату за землю" зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Згідно п "в" статті 12 ЗК України до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
належить, зокрема, надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Статтею 654 Цивільного кодексу України
передбачено, що зміна договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється, якщо інше не
встановлено договором або законом чи
не випливає зі звичаїв ділового
обороту.

Колегія суддів зазначає, що розмір
орендної плати за землю є істотною
умовою, його зміна допускається
виключно шляхом внесення змін до
договору оренди,

Такі зміни здійснюються у письмовій
формі та підлягають обов'язковому
нотаріальному посвідченню, державній
реєстрації.

Судом встановлено, що Кременчуцькою
міською радою (орендодавцем) не
ініційовано внесення змін до істотних
мов Договору від 04.02.2008 щодо збільшення
орендної плати.

Отже, за період січень 2008 р. - грудень 2008
р. ФОП ОСОБА_1 правомірно визначав
розмір орендної плати, податкового
зобов'язання, зважаючи саме на умови
Договору від 04.02.2008 р.

Доводи апеляційної скарги, що позивач
мав застосовувати збільшені ставки
орендної плати, тобто сплачувати плату
згідно ст.21 Закону України "Про оренду
землі" із змінами, внесеними Законом
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік", Законом України "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №309-УІ від 03.06.2008 р.
колегія суддів вважає помилковими.

Органи державної податкової служби
відповідно до статті 2 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" (в редакції чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
наділені повноваженнями зі здійснення
контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати до бюджетів, державних цільових
фондів податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також неподаткових
доходів, установлених законодавством,
проте ініціативою щодо внесення змін
до договорів оренди землі відповідно
до приписів Закону України "Про оренду
землі" та Закону України "Про плату за
землю" наділені виключно сторони
орендних правовідносин (одна зі сторін
таких договорів), а не орган ДПІ,

Договір оренди землі є
цивільно-правовим, а отже, йому
притаманні такі ознаки, як свобода
договору, обов'язковість його
виконання сторонами тощо.

Суб'єкт владних повноважень, який не є
учасником договору, не може
здійснювати владні управлінські
функції шляхом втручання у відносини
сторін договору, але має право
контролювати належність виконання
договору та відповідність його умов
чинному законодавству України, зокрема
стежити, щоб такі умови не суперечили
інтересам суспільства. Якщо ж договір
пов'язаний зі сплатою податків і, на
думку суб'єкта владних повноважень,
спрямований на ухилення від їх сплати,
останній, за допомогою
адміністративних заходів,
уповноважений відновити публічний
порядок.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з судом першої інстанції,
що хоча вимоги ст.21 Закону України "Про
оренду землі" (в редакції, чинній на
момент декларування та сплати
позивачем орендної плати за землю у 2008
році) та ст. 8 Закону України "Про плату
за землю" є підставою для перегляду
встановленого розміру орендної плати
шляхом внесення відповідних змін до
договору оренди землі його учасниками,
зазначене не призводить до
автоматичних змін орендної плати.

Зазначене погоджується з правовою
позицією Верховного Суду України,
викладеною в постанові по справі №
21-166а13 від 11.06.2013 р.

Відтак, слід погодитись з висновками
суду першої інстанції, що
донарахування позивачу сум
податкового зобов'язання з орендної
плати із застосуванням штрафних
(фінансових) санкцій згідно податкових
повідомлень-рішень № /0/1899, №
/1/1899, від 30.11.2010 р. № /2/2721, від
12.02.2011 р. № /3/201 є безпідставним.

Вказані податкові
повідомлення-рішення судом скасовані
обґрунтовано.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає
апеляційну скаргу без задоволення,
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що
підстави для скасування постанови
Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014 р. в
частині задоволених позовних вимог
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 02.07.2014р. по
справі № 2а-1670/1602/11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Русанова В.Б.Судді
Присяжнюк О.В. Ральченко І.М.