Справа № 826/7975/14
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 11/174
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 серпня 2014 року 11:10
№ 826/7975/14

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Клочкової Н.В., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ягуар" до Державної
податкової інспекції у Дарницькому
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.05.2014 № та № В С Т А Н О В И
В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ягуар" (далі -
позивач) звернулося до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державної податкової
інспекції у Дарницькому районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві (далі - відповідач) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
07.05.2014 № та № .

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.06.2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі № 826/7975/14.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10.06.2014 року
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
розгляду.

В судовому засіданні 23.07.2014 року
представники позивача позовні вимоги
підтримали у повному обсязі та просили
суд задовольнити позов з підстав
викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, хоча про дату, час
та місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо немає перешкод для розгляду
справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 23.07.2014 суд ухвалив
перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
міста Києва, встановив.

ТОВ «Ягуар» зареєстроване 18.07.2001 року
Дарницькою районною у м. Києві
державною адміністрацією №0026510.
Код суб'єкта господарювання за .

Місцезнаходження суб'єкта
господарювання відповідно до Витягу з
ЄДР: 02068, м. Київ, вул. Срібнокільська,
будинок 2-а.

Позивача взято на податковий облік в
органах державної податкової служби
23.07.2001 року за № 2581.

ТОВ «Ягуар» є платником податку на
додану вартість відповідно до виданого
свідоцтва про реєстрацію платника
податку на додану вартість від 30.07.2001
року № 100349483. Індивідуальний
податковий номер позивача - 16.

Позивач за КВЕД проводить діяльність у
сфері будівництва житлових і
нежитлових будівель (основна);
будівництва доріг і автострад; оптовою
торгівлею деревиною, будівельними
матеріалами та санітарно-технічним
обладнанням; роздрібною торгівлею
іншими невживаними товарами в
спеціалізованих магазинах; діяльністю
у сфері інжинірингу, геології та
геодезії, наданням послуг технічного
консультування в цих сферах; наданням в
оренду будівельних машин і
устаткування..

На підставі наказу ДПІ у Дарницькому
районі районі ГУ Міндоходів у м. Киві
від 28.03.2014 року № 371-П на підставі п.п.
78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
правомірності нарахування ТОВ «Ягуар»
() з питань законності
декларування залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду від'ємного
значення ПДВ в податковій декларації з
ПДВ за лютий 2014 року (рядок 24
декларації) у розмірі 722 811,00 грн., за
результатом якої складено акт
перевірки від 25.04.2014 № 3617/26-51-22-02/31571594.

Відповідачем за результатами
перевірки встановлені наступні
порушення податкового законодавства:

- п. 187.1 ст. 187, п. 198.1 ст. 198, п. 198.2, 198.3,198.6 ст.
198, п. 201.1 ст. 201, п. 200.1, 200.2, 200.3, 200.4 ст. 200 ПК
України із внесеними змінами та
доповненнями;

- ч. 5 ст. 203, ч. 1, 2 ст. 215, ст. 216, ст. 228
Цивільного кодексу України в частині
недодержання вимог визначених статтей
в момент вчинення правочинів ТОВ
«Ягуар» при придбанні та продажу
товарів (послуг);

- розділ 5 Наказу Міндоходів України від
13.11.2013 № 678 «Про затвердження форм та
Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість».

На підставі акту від 25.04.2014 №
3617/26-51-22-02/31571594 ДПІ у Дарницькому районі
ГУ Міндоходів у м. Києві винесені
податкові повідомлення-рішення від
07.05.2014 року:

- № , яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на загальну суму 2 382,00
грн., з яких за основним платежем 1 588,00
грн. штрафні (фінансові) санкції - 794,00
грн..

- № , яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі 722
811,00 грн.

Як вбачається з акту перевірки,
підставою для прийняття відповідачем
оскаржуваного податкового
повідомлення - рішення та розбіжностей
по податковому кредиту з ПДВ стали:

- акт ДПІ в Київському районі м. Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області від
14.04.2014 № 801/22-02/38352333 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ «ТД
«Орлан» () (арк. 6 акту
перевірки);

- акт ДПІ у Печерському районі районі
ГУ Міндоходів у м. Києві від 03.04.2014 №
1015/26-55-22-07/38150128 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Фобос-О» () за період
01.01.2014-28.02.2014 (арк. 6 акту перевірки);

- акт ДПІ в Приморському районі м. Одеси
ГУ Міндоходів в Одеській області від
01.04.2014 № 1821/15-53-22-3/38351999 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Еко-Буд-Монтаж» () щодо
підтвердження господарських відносин
із контрагентами за період
січень-лютий 2014 року (арк. 6 акту
перевірки);

- відсутність оригіналів податкових
накладних від постачальників (арк. 19
акту перевірки):

* ТОВ «Комільфо групп» ()
на суму 80 000,00 грн. (без ПДВ - 66 666,67 грн.,
ПДВ - 13 333,33 грн.) від 09.01.2014 № 3;

* ТОВ «Ліко-Трансбуд» ()
на суму 220 000,00 грн. (без ПДВ - 183 333,33 грн.,
ПДВ - 36 666,67 грн.) від 17.01.2014 № 2;

* ТОВ «Опт-Інвест» () на
суму 42 324,00 грн. (без ПДВ - 35 270,00 грн., ПДВ -
7 054,00 грн.) від 21.11.2013 № 145.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи в їх сукупності, та враховуючи,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
суд прийшов до переконання про
часткове задоволення позовних вимог
виходячи з наступних міркувань.

Засади регулювання, організації,
ведення бухгалтерського обліку та
складання фінансової звітності в
Україні врегульовані Законом України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV
(далі - Закон № 996-XIV). Відповідно до
статті 9 розділу 3 Закону № 996-XIV
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Господарські операції, як
зазначено в пункті 5 статті 9 цього
Закону, повинні бути відображені в
облікових регістрах у тому звітному
періоді, в якому вони були здійснені.
Відповідно до статті 11 Закону, на
основі даних бухгалтерського обліку
підприємства зобов'язані складати
фінансову звітність.

Згідно частини 1 статті 3 Закону № 996-ХІV
метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства.

Визначення терміну «первинний
документ» наведено у статті 1 Закону №
996-ХІV: первинний документ - документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Частиною 2 статті 9 даного Закону
встановлено, що первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 № 742/11/13-11, з метою встановлення
факту здійснення господарської
операції, формування витрат для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток підприємства або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясувати,
зокрема, такі обставини: рух активів у
процесі здійснення господарської
операції; установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг), спорудження
основних фондів, імпортом товарів
(послуг), понесенням інших витрат і
господарською діяльністю платника
податку.

Згідно підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті
14 ПК України податковим кредитом є
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно розділу V
цього Кодексу.

Згідно пункту 198.3 статті 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту
виникає, зокрема, у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а у разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Датою виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України
передбачено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Крім цього, відповідно до пункту 198.6
статті 198 ПК України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Пунктом 198.2 статті 198 ПК України
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому, відповідно до пункту 201.8
статті 201 ПК України право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 ПК
України передбачено, що податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів (послуг), на вимогу їх покупця,
та є підставою для нарахування
податкового кредиту.

Із системного аналізу положень цих
норм законодавства України вбачається,
що право на формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
виникає у платника податків за
наступних умов: наявності у сторін
спеціальної податкової
правосуб'єктності (особа, що видає
податкову накладну, повинна бути
зареєстрованою як платник податку на
додану вартість); фактичного
(реального) здійснення оподатковуваних
операцій постачальником на користь
покупця; наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
операцією з придбання товарів чи
послуг та потребою використання в
господарській діяльності;
документального підтвердження факту
здійснення господарської операції
сукупністю належним чином складених
(оформлених) первинних та інших
документів (у т.ч. платіжних), які
супроводжують операції певного виду та
підтверджують їх фактичне виконання;
наявності у покупця належним чином
складеної податкової накладної, яка
має усі обов'язкові реквізити.

Отже, виникнення права платника
податку на податковий кредит є
наслідком фактичного проведення
господарської операції, яка є об'єктом
оподаткування податком на додану
вартість, за наявності первинних
документів.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02.06.2011 зазначено, що судам
належить звертати особливу увагу на
дослідження обставин реальності
здійснення господарських операцій
платника податку, на підставі яких
таким платником були сформовані дані
податкового обліку. При цьому приймати
на підтвердження даних податкового
обліку можна лише достовірні первинні
документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати рух активів у процесі
здійснення господарської операції.

При цьому, дослідженню підлягають усі
первинні документи, які належить
складати залежно від певного виду
господарської операції: договори, акти
виконаних робіт, документи про
перевезення, зберігання товарів тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, між ПАТ «Холдингова
компанія «Київміськбуд», в особі
віце-президента Шевчука Едуарда
Георгійовича (Замовник) та ТОВ «Ягуар»
(Генпідрядник), в особі директора
Рахмайлова Василя Васильовича було
укладено договір підряду на виконання
робіт з будівництва
житлово-рекреаційного комплексу з
паркінгами між проспектом Миколи
Бажана та вулицею Зарічною в
Дарницькому районі м. Києва від 23.09.2013
№ 216/КБ.

Згідно даного договору, Генпідрядник
зобов'язується відповідно до
проектно-кошторисної документації у
визначені Договором строки здійснити
виконання робіт з будівництва
житлово-рекреаційного комплексу з
паркінгами між проспектом Миколи
Бажана та вулицею Зарічною в
Дарницькому районі м. Києва (Об'єкт),
передати житлову частину Об'єкта під
заселення та Об'єкт - експлуатуючій
організації у порядку та на умовах
передбачених договором.

Генпідрядник виконує роботи з
будівництва Об'єкта з інженерним
забезпеченням, відповідно до
затвердженої проектно-кошторисної
документації і технічної
характеристики Об'єкта, із
прокладанням інженерних мереж і споруд
(ТП; РП; ІТП; Насосні; СТВП), зовнішнього
освітлення, благоустрою, озеленення
території та пусконалагоджувальні
роботи.

Відповідно до п. 2.1 Договору, договірна
ціна робіт становить 416 666 666,67 грн., в т.ч.
ПДВ 83 333 333,33 грн. та разом складає 500 000
000,00 грн.

Пунктом 5.3 Договору встановлено, що
розрахунки за виконані роботи
здійснюються відповідно до умов
Договору, але не раніше факту їх
виконання та, згідно п. 5.1 Договору,
проводяться шляхом оплати Замовником
виконаних робіт на підставі документів
по обліку в капітальному будівництві
(форма КБ-2В, КБ-3).

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем надано
до суду: акти приймання виконаних
будівельних робіт (форма КБ-2В) (Т. 1, арк.
119-130, Т. 2, арк. 17-34, 36-87), довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат (форма КБ-3) (Т. 2, арк. 16, 35),
копії банківських виписок (Т. 2, арк. 88),
копію податкової накладної (Т. 2, арк. 89).

Крім цього, ТОВ «Ягуар», в особі
директора Рахмайлова Василя
Васильовича (Генпідрядник) на
виконання умов Договору від 23.09.2013 №
216/КБ був укладений договір підряду з
ТОВ «Еко-Буд-Монтаж», в особі директора
Гайдаржи Миколи Миколайовича
(Підрядник) від 02.01.2014 № 216/6-14П.

Згідно даного Договору, Підрядник
зобов'язується у визначені строки,
якісно виконати у повному обсязі
Роботи (виконання будівельно-монтажних
робіт на будівництві
житлово-рекреаційного комплексу з
паркінгами між проспектом Миколи
Бажана та вулицею Зарічною в
Дарницькому районі м. Києва) на Об'єкті
(будівництво житлово-рекреаційного
комплексу з паркінгами між проспектом
Миколи Бажана та вулицею Зарічною в
Дарницькому районі м. Києва), а
генпідрядник зобов'язується прийняти
якісно виконані роботи та здійснити їх
оплату на умовах, визначених Договором.

Згідно п. 3.1 Договору, договірна ціна
становить 3 499 992,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% у
розмірі 583 332,00 грн.

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем надано
до суду: акти приймання виконаних
будівельних робіт (форма КБ-2В) (Т. 1, арк.
76-84); довідку про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати (форма
КБ-3) (Т. 1, арк. 85); податкову накладну (Т. 1,
арк. 47), копії банківських виписок (Т. 1,
арк. 251, 253).

Крім цього, позивачем зазначено, що
кредитором ТОВ «Еко-Буд-Монтаж» з 26.02.2014
було відступлене право вимоги з ТОВ
«Ягуар» за договором від 02.01.2014 № 216/6-14П
на користь ТОВ «Райз ОД». Відтак,
розрахунок здійснювався на користь
нового кредитора, що підтверджується
наданими до матеріалів справи
банківськими виписками (Т. 1, арк. 239-242).

Крім того, між ПАТ «Холдингова компанія
«Київміськбуд», в особі
віце-президента Шевчука Едуарда
Георгійовича (Генпідрядник) та ТОВ
«Ягуар», в особі директора Рахмайлова
Василя Васильовича (Підрядник) було
укладено договір на виконання робіт по
реабілітації пішохідної зони від
Поштової площі до Паркового
(Пішохідного) мосту через річку Дніпро
у м. Києві від 24.12.2013 № 319/КБ.

Згідно даного договору, Генпідрядник
доручає, а Підрядник зобов'язується
виконати роботи по реабілітації
пішохідної зони від Поштової площі до
Паркового (Пішохідного) мосту через
річку Дніпро у м. Києві, відповідно до
проектно-кошторисної документації та
умов Договору, а Генпідрядник -
прийняти і оплатити такі роботи.

Кількісні характеристики виконуваних
за Договором робіт наведені в
документації конкурсних торгів
Генпідрядника.

Розділом 3 Договору наведені положення
щодо ціни Договору.

Згідно п. 4.3 Договору, Підрядник на
підставі факту виконання робіт складає
акти виконаних робіт у відповідності
до правил визначення вартості
будівництва ДБН Д.1.1-1-2000 за формою КБ-2в
та довідку за формою КБ-3 і передає
належно оформлені документи на розгляд
Генпідряднику.

П.4.1 Договору встановлено, що
розрахунки проводяться шляхом оплати
Генпідрядником виконання робіт після
підписання сторонами акта виконаних
робіт, в гривнях, на розрахунковий
рахунок Підрядника.

В розділі 21 Договору міститься перелік
додатків до Договору, а саме: Додаток №
1 - Договірна ціна (Розрахунок), Додаток
№ 2 - Календарний графік виконання
робіт, Додаток № 3 - План фінансування
робіт.

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем надано
до суду: копію довідки про вартість
виконаних будівельних робіт та витрат
(форма КБ-3) (Т. 2, арк. 90), копії актів
приймання виконаних будівельних робіт
(форма КБ-2в) (Т. 2, арк. 91-108), копію
податкової накладної (Т. 2, арк. 109).

Проте, позивач не надав суду копії
банківських виписок на підтвердження
виконання умов договору.

Крім цього, ТОВ «Ягуар», в особі
директора Рахмайлова Василя
Васильовича (Покупець) на виконання
умов Договору від 24.12.2013 № 319/КБ був
укладений договір поставки товару з
ТОВ «Торговий дім «Орлан», в особі
директора Завального Кирила
Анатолійовича (Продавець) від 02.01.2013 №
1-13М.

Згідного даного договору, Продавець
зобов'язується передати належний йому
товар у власність Покупцеві, а Покупець
зобов'язаний прийняти товар та
сплатити за нього на умовах даного
Договору. Асортимент, кількість та час
придбання будівельних матеріалів
Покупець визначає з власних потреб і
замовляє у будь-якій сприятливій для
нього формі (письмовим повідомленням,
через засоби електронної пошти,
телефонного зв'язку тощо) по мірі
необхідності.

Пунктом 2.3 Договору визначено, що
перехід права власності відбувається в
момент передачі товару/оплати, що
оформляється видатковою
накладною/актом прийому-передачі.

Згідно п. 3.3 Договору, Покупець здійснює
оплату товару в безготівковій формі,
шляхом безпосереднього перерахування
коштів на рахунок Продавця, після його
отримання.

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем надано
до суду: видаткову накладну (металева
огорожа пофарбована) (Т. 1, арк. 87);
прибуткова накладна металева огорожа
пофарбована) (Т. 1, арк. 169); витяг з
журналу виданих довіреностей в частині
запису про видачу довіреності № 983504 на
отримання товару від постачальника ТОВ
«Торговий дім «Орлан» (Т. 1, арк. 170);
товарно-транспортну накладну (Т. 1, арк.
182), копії банківських виписок (Т. 1, арк.
246-252), копію податкової накладної (Т. 1,
арк. 45).

Щодо взаємовідносин позивача із ТОВ
«УКБ» суд зазначає наступне.

ТОВ «Ягуар», в особі директора
Рахмайлова Василя Васильовича
(Підрядник) було укладено договір
підряду з ТОВ «УКБ.», в особі директора
Маренича Віктора Андрійовича на
прокладання зовнішніх інженерних
мереж та улаштування дороги на
громадсько-житловому комплексі з
приміщеннями соціально-побутового
призначення на проспекті Академіка
Глушкова, 92Б у Голосіївському районі м.
Києва від 26.04.2013 № 2604/13П.

Згідно даного договору, Підрядник
зобов'язується виконати будівельні
роботи по прокладанню зовнішніх
інженерних мереж та улаштування дороги
на громадсько-житловому комплексі з
приміщеннями соціально-побутового
призначення на проспекті Академіка
Глушкова, 92Б у Голосіївському районі м.
Києва у відповідності до затвердженої
проектно-кошторисної документації.

Пунктом 2.1 визначена договірна ціна,
яка становить 11 600 973,48 грн., в т.ч. ПДВ 20% -
2 320 194,70, всього 13 921 168,18 грн.

Крім цього, Договором визначено, що
ціна може бути змінена та є динамічною
на весь період будівництва.

Підрядник зобов'язаний виконати роботи
у строки та у відповідності до
затвердженої проектно-кошторисної
документації, згідно з будівельними
нормами та правилами, включаючи
можливі роботи, які чітко не вказані в
технічній характеристиці, але
необхідні для прокладання зовнішніх
інженерних мереж і нормальної їх
експлуатації.

Розділом 6 Договору визначений порядок
приймання робіт та, відповідно до п. 6.1,
роботи будуть прийматися Замовником
шляхом підписання Сторонами та
скріплення печатками Сторін Актів
виконаних робіт.

Крім цього, п. 9.12 зазначено, що Договір
має додаток, який є невід'ємною його
частиною, а п. 9.12.1 містить перелік
додатків, а саме: Додаткова угода № 1 -
Договірна ціна, Додаткова угода № 2 -
План фінансування робіт, Додаткова
угода № 3 - Календарний графік
виконання робіт.

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем надано
до суду: Додаткова угода № 1 - Договірна
ціна (Т. 1, арк. 147), копію довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат (Т. 2, арк. 13), копію податкової
накладної (Т. 2, арк. 14), копію
банківської виписки (Т. 2, арк. 15).

Крім цього, ТОВ «Ягуар», в особі
директора Рахмайлова Василя
Васильовича (Підрядник) на виконання
умов Договору від 26.04.2013 № 2604/13П був
укладений договір субпідряду з ТОВ
«Фобос-О», в особі директора Костюк
Оксани Едгарівни (Субпідрядник) від
02.01.2014 № 0201/2-14П.

Згідно даного Договору, Субпідрядник
зобов'язується виконати та здати
Підряднику роботи з улаштування дороги
на громадсько-житловому комплексі з
приміщеннями соціально-побутового
призначення на проспекті Академіка
Глушкова, 92Б у Голосіївському районі м.
Києва, а Підрядник зобов'язується
прийняти та оплатити.

Розділом 3 Договору визначена вартість
робіт (Договірна ціна) та, згідно п. 3.1,
вартість робіт базується на основі
Договірної ціни, що є невід'ємною
частиною договору (Додаток № 1), яка є
твердою і складає 1 299 060,24 грн., в т.ч. ПДВ
- 216 510,04 грн. Проте, вартість робіт за цим
Договором може бути змінена (зменшена)
шляхом внесення відповідних змін до
цього Договору та/або додатків до нього
(п. 3.2).

Розділом 10 Договору визначений порядок
приймання-передачі закінчення робіт
та, відповідно до п. 10.1, роботи будуть
прийматися Підрядником шляхом
підписання Сторонами та скріплення
печатками Сторін Актів виконаних
робіт.

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем надано
до суду: акт приймання виконаних
будівельних робіт (форма КБ-2В) (Т. 1, арк.
72-74); довідку про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати (форма
КБ-3) (Т. 1, арк. 86); податкову накладну (Т. 1,
арк. 44), копію банківської виписки (Т. 1,
арк. 245).

Щодо взаємовідносин із Козинською
селищною радою суд зазначає наступне.

ТОВ «Ягуар», в особі директора
Рахмайлова Василя Васильовича
(Підрядник) було укладено договір
підряду з Козинською селищною радою, в
особі селищного голови Гартіка Валерія
Володимировича (Замовник) від 19.04.2013 №
11-13П.

Згідно даного договору, Підрядник
зобов'язується виконати роботи,
визначені у проектно-кошторисній
документації та здати Замовнику
комплекс будівельно-монтажних робіт та
робіт з благоустрою території на
будівництві: Реконструкція
дошкільного навчального закладу
(ясла-садок) по вул. Набережна, 21 в смт.
Козин, Обухівського району, Київської
області, а Замовник зобов'язується
прийняти і оплатити виконані роботи.

Пунктом 3.1 визначена вартість робіт
(Договірна ціна), та, згідно п. 3.1,
вартість робіт базується на основі
Договірної ціни, що є невід'ємною
частиною договору (Додаток № 1), є
динамічною і складає 9 952 500.00 грн., в т.ч.
ПДВ - 1 990 500,00 грн., що разом становить 11 943
000,00 грн. Проте, вартість робіт за цим
Договором може бути змінена (зменшена)
шляхом внесення відповідних змін до
цього Договору та/або додатків до нього
(п. 3.2).

Розділом 10 Договору визначений порядок
приймання-передачі закінчення робіт
та, відповідно до п. 10.1, роботи будуть
прийматися Замовником шляхом
підписання Сторонами та скріплення
печатками Сторін Актів виконаних
робіт.

Крім цього, в п. 17.9 міститься перелік
додатків, а саме: Додаткова угода № 1 -
Договірна ціна та Локальний кошторис,
Додаткова угода № 2 - Календарний
графік виконання робіт.

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем не
надав суду жодного документу,
посилаючись на протокол обшуку від
03.06.2014, яким було вилучено у товариства
ряд документів.

Проте, суд звертає увагу позивача, що з
даного протоколу не можливо встановити
весь перелік вилучених документів, які
б підтверджували господарські
операції по даному договору, крім того,
позивачем навіть не були надані на
вимогу суду банківські виписки на
підтвердження розрахунків з
контрагентом.

Крім цього, ТОВ «Ягуар», в особі
директора Рахмайлова Василя
Васильовича (Замовник) на виконання
умов Договору від 19.04.2013 № 11-13П був
укладений договір на виконання
підрядних робіт з ТОВ «Диполь», в особі
директора Садового Віталія
Анатолійовича (Підрядник) від 20.01.2014 №
20/01-14.

Згідно даного Договору, Замовник
доручає, а Підрядник приймає на себе, на
об'єкті замовника на об'єкті:
Реконструкція дошкільного навчального
закладу (ясла-садок) по вул. Набережна, 21
в смт. Козин, Обухівського району,
Київської області, Коригування
розділів, виконання наступних робіт:
вимірювання опору розтікання на
контурах блискавкозахисту та ГРЩ;
перевірка стану контактів та зв'язку
між заземлювачем і защемлюваними
елементами електроустановок та
обладнання; перевірка ізоляції
електрообладнання напругою до 1000 В;
перевірка повного опору петлі
фаза-ноль.

За результатами робіт Підрядник готує
та передає технічний звіт з перевірки
технічного стану діючих
електроустановок, заземлювачів,
зовнішніх електромереж разом з
електровимірювальними й
випробувальними роботами, відповідно
до вимог і норм ПТЕЕС і ПТБ на об'єкті:
Реконструкція дошкільного навчального
закладу (ясла-садок) по вул. Набережна, 21
в смт. Козин, Обухівського району,
Київської області. Коригування
розділів.

Розділом 2 Договору визначені умови
оплати та виконання робіт та, згідно п.
2.1, вартість робіт складає 13 293,60 грн., в
т.ч. ПДВ - 2 215,60 грн. Розрахунок вартості
робіт визначається у кошторисній
документації, що додається до
Договірної ціни (Додаток № 1) та є
невід'ємною його частиною.

П. 2.2 Договору закріплений перелік умов
за яких договірна ціна за цим Договором
може переглядатися сторонами.

Розділом 4 Договору визначений порядок
приймання виконаних робіт та,
відповідно до п. 4.1, Замовник
зобов'язаний прийняти роботи, виконані
Підрядником, протягом 3-х робочих днів з
дня пред'явлення їх до приймання. Днем
пред'явлення до приймання виконаних
робіт є день передачі акта приймання
виконаних підрядних робіт.

На підтвердження реальності
господарських операцій за вище
зазначеним договором позивачем надано
до суду: акт здачі-приймання робіт (Т. 1,
арк. 75); податкову накладну (Т. 1, арк. 46),
копію технічного звіту (Т. 2, арк. 113-117) з
копіями свідоцтва про атестацію ТОВ
«Диполь» з додатком, ліцензії ТОВ
«Диполь» з переліком робіт (Т. 2, арк.
118-121), копії банківських виписок (Т. 1,
арк. 243).

Крім цього, позивачем на підтвердження
факту правомірного формування
податкового кредиту з ПДВ були надані
податкові накладні видані: ТОВ
«Комільфо груп» () на
суму 80 000,00 грн. (без ПДВ - 66 666,67 грн., ПДВ -
13 333,33 грн.) від 09.01.2014 № 3 (Т. 1, арк. 179); ТОВ
«Ліко-Трансбуд» () на
суму 220 000,00 грн. (без ПДВ - 183 333,33 грн., ПДВ
- 36 666,67 грн.) від 17.01.2014 № 2 (Т. 1, арк. 180);
ТОВ «Опт-Інвест» () на
суму 42 324,00 грн. (без ПДВ - 35 270,00 грн., ПДВ -
7 054,00 грн.) від 21.11.2013 № 145 (Т. 1, арк. 183), які
містяться в матеріалах справи.

Крім того, позивач надав копію
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 08.05.2014 №
815/2385/14 за позовом ТОВ «Еко-Буд-Могтаж»
до ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області, якою
визнано протиправними дії ДПІ у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області з
проведення заходів зустрічної звірки,
за результатами яких складено акт від
01.04.2014 № 1821/15-33-22-3/38351999 про неможливість
проведення зустрічної звірки та
визнано протиправними дії щодо
коригування податкових зобов'язань та
податкового кредиту з ПДВ і зобов'язано
ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області вилучити
інформацію, внесену на підставі
оскаржуваного акту (Т. 1, арк. 88-98).

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що податковий
орган, на основі припущень, прийняв
хибне рішення, оскільки ймовірні
порушення податкового законодавства
підприємств по ланцюгу постачання не
можуть бути підставою для обмеження
права покупця на податковий кредит за
умови реальності господарської
операції.

Щодо тверджень відповідача про відмову
позивача надати під податкові накладні
до перевірки перевіряючому суд
зазначає наступне.

Згідно п. 85.6 ст. 85 ПК України, у разі
відмови платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акта в ньому вчиняється
відповідний запис.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем не було надано суду копію
акта, який засвідчував би факт відмови
позивача подати витребувані податкові
накладні, в той час, як дані твердження
відповідача спростовуються
показаннями свідка у судовому
засіданні 23.07.2014, а саме: Головкіна
Марія Василівна, головний бухгалтер
ТОВ «Ягуар» зазначила, що під час
перевірки податковим органом
товариства перевіряючому були надані
оригінали податкових накладних, які
були повернуті ТОВ «Ягуар».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що операції позивача із ТОВ
«Еко-Буд-Монтаж», ТОВ «Торговий дім
«Орлан», ТОВ «Фобос-О» та ТОВ «Диполь»
здійснені в межах господарської
діяльності, є реальними, відповідають
дійсному економічному змісту та
підтверджуються необхідними
документами, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій, а
обставини щодо неможливості
проведення зустрічних звірок
контрагентів, лише посвідчує факт, що
відповідач прийняв рішення щодо
позивача без врахування первинних
документів, які оформленні належним
чином та не є обставиною сумніватись у
реальності господарських операцій.

Здійснюючи правовий аналіз
обґрунтованості висновків податкового
органу щодо нікчемності правочинів,
укладених між позивачем та
контрагентами, суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Одним із юридичних елементів дійсності
правочину є його спрямування на
реальне настання правових наслідків,
обумовлених ним. При цьому в первинних
документах, які є підставою для
бухгалтерського обліку, фіксуються
дані лише про фактично здійснені
господарські операції. В свою чергу
дані бухгалтерського обліку та
податкового обліку відображуються у
податкових деклараціях платників
податків.

Вирішення спорів, пов'язаних із
правомірністю формування платниками
податку валових витрат та податкового
кредиту потребує встановлення всіх
обставин, що підтверджують реальне
здійснення господарських операцій, на
підставі яких визначено суми
податкового кредиту та валових
витрат підприємства.

За вимогами цивільного законодавства
існує презумпція правомірності
правочину (ст. 204 ЦК України). Якщо
недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оскаржуваний правочин). До
оскаржуваних правочинів належить
зокрема фіктивний правочин, який
вчинено без наміру створення правових
наслідків, які обумовлювалися цим
правочином. Фіктивний правочин
визнається судом недійсним (ст. 234 ЦК
України).

Відповідно до статті 228 ЦК України
правочин вважається таким, що порушує
публічний порядок, якщо він був
спрямований на порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Правочин, який порушує
публічний порядок, є нікчемним.

У складі цивільного правопорушення,
передбаченого ст. 228 ЦК України
міститься обов'язкова ознака -
специфічна мета - порушення
конституційних прав і свобод людини і
громадянина, знищення, пошкодження
майна фізичної або юридичної особи,
держави, Автономної Республіки Крим,
територіальної громади, незаконне
заволодіння ним. Наявність мети,
включеної до складу правопорушення
підлягає обов'язковому доведенню.

Мета юридичної особи має бути доведена
через мету відповідного керівника -
фізичної особи, яка на момент укладання
угоди виконувала представницькі
функції за статутом (положенням) або за
довіреністю. Слід зазначити, що
наявність мети зазначеної в диспозиції
ст. 228 ЦК України у фізичної особи тягне
кримінальну відповідальність за
відповідними статтями кримінального
кодексу України за скоєний злочин,
замах на злочин або готування до
злочину. Такі обставши можуть бути
доведені лише обвинувальним вироком.

Статтею 207 Господарського кодексу
України передбачено, що господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.
Недійсною може бути визнано також
нікчемну умову господарського
зобов'язання, яка самостійно або в
поєднанні з іншими умовами
зобов'язання порушує права та законні
інтереси другої сторони або третіх
осіб. Нікчемними визнаються, зокрема,
такі умови типових договорів і
договорів приєднання, що: виключають
або обмежують відповідальність
виробника продукції, виконавця робіт
(послуг) або взагалі не покладають на
зобов'язану сторону певних обов'язків;
допускають односторонню відмову від
зобов'язання з боку виконавця або
односторонню зміну виконавцем його
умов; вимагають від одержувача товару
(послуги) сплати непропорційно
великого розміру санкцій у разі
відмови його від договору і не
встановлюють аналогічної санкції для
виконавця.

Таким чином, необхідними умовами для
визнання угоди недійсною є її
укладання з метою, що завідомо
суперечною інтересам держави і
суспільства та наявність умислу хоча б
у однієї із сторін щодо настання
відповідних наслідків.

В ході розгляду даної справи в суді
відповідачем не було пред'явлено до
суду будь-які належні докази
нікчемності правочинів, укладених між
ТОВ «Ягуар» і ТОВ «Еко-Буд-Монтаж», ТОВ
«Торговий дім «Орлан», ТОВ «Фобос-О» та
ТОВ «Диполь», а також жодних
достовірних документальних доказів на
підтвердження фактів підписання
спірних правочинів не уповноваженими
на те особами.

Зокрема, в Акті перевірки від 25.04.2014 №
3617/26-51-22-02/31571594 також відсутні посилання
на ухиляння контрагентами позивача від
сплати податків та зборів, визначення
йому сум податкових зобов'язань,
винесення вироків посадовим особам
контрагентів за фактом ухиляння від
сплати податків в результаті
конкретних господарських операцій, або
будь-які інші відомості, які можуть
бути визначені як підстави та докази
укладення угоди з метою, що порушує
публічний порядок.

Податковий кредит позивача за період,
що перевірявся, сформований на
підставі податкових накладних
отриманих від ТОВ «Еко-Буд-Монтаж», ТОВ
«Торговий дім «Орлан», ТОВ «Фобос-О»,
ТОВ «Диполь», ТОВ «Комільфо груп», ТОВ
«Ліко-Трансбуд», ТОВ «Опт-Інвест», що
містяться в матеріалах справи.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів суду
правомірності прийнятого ним
податкового повідомлення-рішення від
07.05.2014 року № .

Щодо виникнення у ТОВ «Ягуар»
від'ємного значення ПДВ суд зазначає
наступне.

Згідно п.200.1. ст.200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК
України датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а у разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Датою виникнення права замовника на
віднесення сум до податкового кредиту
з договорів (контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Згідно п. 187.9 ст. 187 ПК України, датою
виникнення податкових зобов'язань
виконавця довгострокових договорів
(контрактів) є дата фактичної передачі
виконавцем результатів робіт за такими
договорами (контрактами).

Для цілей цього пункту довгостроковий
договір (контракт) - це будь-який
договір на виготовлення товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва та
якщо договорами, які укладені на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапного їх здавання.

Відповідно до розділу 5 Наказу
Міністерства доходів і зборів України
від 13.11.2013 № 678 «Про затвердження форм
та Порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість» зазначено, що
платники, які заповнили рядок 22
декларації 0110 та відповідно до статті
200 розділу V Кодексу мають право на
бюджетне відшкодування податку на
додану вартість, здійснюють розрахунок
бюджетного відшкодування та подають до
декларації 0110 (Д3) (додаток 3).

Значення рядка 3 (Д3) (додаток 3)
переноситься до рядка 23 декларації 0110
за поточний звітний (податковий)
період. Залежно від обраного платником
напряму повернення суми бюджетного
відшкодування (на рахунок цього
платника у банку або у зменшення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість наступних податкових
періодів) така сума вказується або в
рядку 23.1, або у рядку 23.2, або частково
розподіляється у рядках 23.1 та 23.2
податкової декларації 0110.

При цьому платники податку, які мають
право на отримання бюджетного
відшкодування та прийняли рішення про
повернення суми бюджетного
відшкодування на рахунок у банку
(заповнено рядок 23.1 декларації 0110),
подають до декларації 0110 (Д4) (додаток 4).

Залишок від'ємного значення (для
декларації 0110 - після бюджетного
відшкодування) включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду (відображається у
рядку 24 декларації поточного звітного
(податкового) періоду та переноситься
до рядка 21.2 декларації наступного
звітного (податкового) періоду).

П. 200.2 ст. 200 ПК України встановлено, що
при позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п.200.3. ст.200 ПК
України).

Отже, від'ємне значення суми ПДВ
виникає у разі, коли зобов'язання
платника більше за податковий кредит,
тобто платник податку надав більше
послуг/придбав більше ТМЦ ніж придбав
протягом звітного (податкового)
періоду.

Позивач стверджує, що від'ємне значення
ПДВ виникло на підставі придбання його
послуг (податкове зобов'язання
позивача) по об'єктам незавершеного
будівництва згідно договорів з
генпідрядниками та замовниками, а саме:
ПАТ «Холдингова компанія
«Київміськбуд» на підставі договорів:
№ 216/КБ від 23.09.2013 (Т. 1, арк. 111-118), № 14 від
19.04.2013 (відсутній в м/с), № 15 від 19.04.2013
(відсутній в м/с), № 197/КБ від 09.08.2013
(відсутній в м/с), № 318/КБ від 20.12.2013
(відсутній в м/с), № 319/КБ від 24.12.2013 (Т. 1,
арк. 156-164, позивач не надав суду докази
оплати послуг) та ТОВ «УКБ»: № 2604/13П від
26.04.2013 (Т. 1, арк. 140-147), № 0711/1-13П від 07.11.2013
(відсутній в м/с).

При цьому, судом задля вжиття належних
заходів із метою встановлення обставин
реальності здійснення спірних
господарських операцій по
взаємовідносинам із спірними
контрагентами ухвалою суду від 10.06.2014
про закінчення підготовчого
провадження у даній справі та
призначення її до судового розгляду
було витребувано у позивача
вищевказані докази.

Дана ухвала суду отримана
представником позивача 12.06.2014,
підтвердженням чого є відповідна
розписка на звороті ухвали про
відкриття провадження від 10.06.2014 (Т. 1,
арк. 1).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач не надав суду копії всіх
договорів із контрагентами за спірний
період та докази на підтвердження
реальності господарських операцій,
посилаючись на протокол обшуку від
03.06.2014, яким було вилучено оригінали
первинних документів товариства, що
унеможливило позивача надати всі
необхідні докази на підтвердження
реальності господарських операцій (Т. 1,
арк. 184-194).

Проте, аналізуючи даний протокол
обшуку, суд прийшов до висновку, що із
вказаного переліку вилучених
матеріалів не можливо ідентифікувати
документи та стверджувати, що вони
могли б бути належними та допустимими
доказами щодо підтвердження
господарських операцій

Враховуючи, що позивач витребувані
судом докази не надав суду, про
витребування даних доказів у суб'єкта
владних повноважень, якщо вони таким
суб'єктом вилучались у позивача, не
просив, тому суд вирішував дану справу
на підставі наявних у ній доказів.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Позивач не довів суду неправомірність
прийнятого податковим органом
податкового повідомлення-рішення від
07.05.2014 року № .

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог.

Згідно зі ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 2, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Ягуар" задовольнити
частково.

2.Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у
Дарницькому районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві від
07.05.2014 № .

3. В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

4.Присудити з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю "Ягуар" () понесені витрати по сплаті
судового збору у розмірі 7,20 грн. (сім
гривень 20 копійок).

Постанова набирає законної сили згідно
ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, після закінчення
строку на апеляційне оскарження,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо постанова не оскаржена в
апеляційному порядку. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 Кодексу адміністративного
судочинства України, шляхом подання
через суд першої інстанції апеляційної
скарги.

Суддя
Н.В. Клочкова