Справа № 820/12344/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 серпня 2014 р.
№ 820/12344/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого суддді -
Горшкової О.О., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
державної міграційної служби України в
Харківській області про зобов`язання
вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до
Головного управління державної
міграційної служби України в
Харківській області , в якому просить
суд зобов'язати відповідача здійснити
громадянину В'єтнаму ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 обмін бланку посвідки на
постійне проживання в Україні серії
НОМЕР_1 в зв'язку з досягненням 45
річного віку із зазначенням
відомостей про двох дітей ОСОБА_3, 1994р.н
та ОСОБА_4, 1998 р.н.. та зобов'язати
відповідача проставити в паспортному
документі (національному паспорті)
громадянину В'єтнаму ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 відмітку про отримання
посвідки за встановленим МВС зразком,
що скріплюється печаткою.

В обґрунтування позову позивач
зазначив, що звернувся із заявою до
відповідача у встановленому
законодавством України порядку з
проханням обміняти бланк посвідки на
постійне проживання в Україні, однак в
порушення вимог діючого законодавства
Головне управління Державної
міграційної служби України в
Харківській області безпідставно не
вчинило жодних дій щодо обміну
посвідки на постійне проживання у
зв'язку з досягненням позивачем
45-річного віку та поставлені
відповідної відмітки в паспортному
документі.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що вирішити питання
по суті, а саме здійснити
документування посвідкою на постійне
проживання в Україні громадянина СРВ
ОСОБА_2, у Головного Управління ДМС В
Харківській області тимчасово немає
можливості, у зв`язку з тим, що
матеріали особової справи позивача
вилучені СУ ГУ МВС України в
Харківській області та долучені до
матеріалів кримінального провадження,
досудове слідство по якому триває.
Враховуючи вищевикладене, ГУ ДМС в
Харківській області, запобігаючи
можливому незаконному перебуванню на
території України позивача, залишило
на зберігання заяву громадянина СРВ
ОСОБА_2 та усі додані до неї документи
до того часу, коли слідче управління
поверне особові справи.

Представники сторін, належним чином
повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи, у судове засідання
01.08.2014року не прибули, проте надали
клопотання про розгляд справи за їх
відсутності.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку розглядати справу за наявними
в ній матеріалами, без участі
зазначених сторін в порядку письмового
провадження.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у разі неявки у
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши наявні в матеріалах справи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтуються на
повному, всебічному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню виходячи з
наступного.

Матеріалами справи підтверджено, що
позивач - громадянин СРВ ОСОБА_2 був
документований посвідкою на постійне
проживання в Україні серії НОМЕР_1 від
03.03.2014 року, в якій також відображене
місце реєстрації позивача та зазначені
відомості про дітей (а.с. 7).

30.05.2014 року представник позивача
звернувся із заявою до Головного
управління Державної міграційної
служби України в Харківській області,
щодо обміну бланку посвідки на
постійне проживання в Україні у зв'язку
з досягненням ОСОБА_2 45-річного віку.

Як вбачається з матеріалів справи,
станом на момент розгляду справи,
будь-яких доказів надання відповіді на
вказане звернення позивача чи
проведення дій по вирішенню питання
щодо обміну бланка посвідки ОСОБА_2,
відповідачем не надано.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Головне управління Державної
міграційної служби в Харківській
області як орган державної влади
повинно діяти у спосіб визначений
законом та в межах наданих повноважень.

Механізм оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання
іноземцям та особам без громадянства,
які іммігрували в Україну на постійне
проживання або прибули в Україну на
тимчасове проживання, врегульований
Порядком оформлення, виготовлення і
видачі посвідки на постійне проживання
та посвідки на тимчасове проживання,
затвердженого постановою КМ України
№251 від 28.03.2012 року (далі Порядок №251).

Пунктом 12 Порядку №251 визначено, що
посвідка видається іноземцеві та особі
без громадянства під розписку після
пред'явлення паспортного документа
іноземця або документа, що посвідчує
особу без громадянства, в якому на
останній вільній сторінці
проставляється відмітка про отримання
посвідки за встановленим МВС зразком,
що скріплюється печаткою (за бажанням
іноземця та особи без громадянства
така відмітка може проставлятися у
вкладному талоні).

Згідно п.9 Порядку №251 строк дії
посвідки на постійне проживання не
обмежується. Посвідка на постійне
проживання підлягає обміну в разі
досягнення особою 25- і 45-річного віку.

Відомості про дитину, яка не досягла
16-річного віку і отримала дозвіл на
імміграцію в Україну разом з батьками
(законними представниками) або прибула
разом з батьками (законними
представниками) в Україну для
тимчасового проживання, зазначаються в
посвідці одного з батьків (законних
представників) (п. 8 Порядку №251).

Для обміну посвідки на постійне
проживання в разі досягнення іноземцем
та особою без громадянства 25- і
45-річного віку подаються документи,
зазначені у підпунктах 1 - 4 і 6 пункту 15
цього Порядку (п. 16 Порядку №251).

Згідно з п.15 Порядку, для обміну
посвідки подаються: 1) заява, зразок
якої встановлюється МВС; 2) паспортний
документ іноземця або документ, що
посвідчує особу без громадянства
(після пред'явлення повертається), та
його копія; 3) посвідка, що підлягає
обміну; 4) квитанція про сплату
державного мита або документ, який
підтверджує наявність пільг щодо його
сплати; 6) дві фотокартки іноземця та
особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5
сантиметра (на матовому папері).

Відповідно до п. 11 Порядку, за
результатами розгляду заяви протягом
семи днів (для оформлення посвідки на
постійне проживання) або не більш як 15
днів (для оформлення посвідки на
тимчасове проживання) з дня подання
всіх визначених цим Порядком
документів приймається рішення про
видачу або відмову у видачі посвідки,
яке затверджується Головою ДМС, а у
разі його відсутності - заступником
Голови ДМС чи начальником
територіального органу або підрозділу
ДМС чи його заступником.

Суд вважає за потрібне зауважити, що
матеріли справи не містять належних та
допустимих доказів проведення ГУ ДМС
України в Харківській області, у
визначений законодавцем 7-денний строк,
будь-яких дій щодо вирішення питання
про обмін бланку посвідки позивача, а
також прийнятих за їх результатом
вмотивованих рішень про задоволення
чи відмову в обміні бланку посвідки на
постійне проживання в Україні
громадянина СРВ ОСОБА_2 чи доказів
належного повідомлення позивача про
стан розгляду поданої ним заяви.

Отже, на момент розгляду справи, заява
представника позивача щодо обміну
бланку посвідки фактично залишається
нерозглянутою, відповідачем обмін
бланку посвідки з проставленням в
національному паспорті (паспортному
документі) позивача відмітки не
здійснений.

Згідно приписів п.17 вищезазначеного
Порядку, рішення про відмову у видачі
посвідки іноземцеві та особі без
громадянства приймається в разі: 1)
необхідності забезпечення
національної безпеки або охорони
громадського порядку; 2) необхідності
охорони здоров'я, захисту прав і
законних інтересів громадян України та
інших осіб, що проживають в Україні; 3)
коли паспортний документ іноземця або
документ, що посвідчує особу без
громадянства, підроблений, зіпсований
або не відповідає встановленому зразку
чи належить іншій особі; 4) подання
завідомо неправдивих відомостей або
підроблених документів; 5) коли
виявлено факти невиконання ними
рішення суду або органів державної
влади, уповноважених накладати
адміністративні стягнення, або вони
мають інші майнові зобов'язання перед
державою, фізичними або юридичними
особами, включаючи ті, що пов'язані з
попереднім видворенням за межі
України, у тому числі після закінчення
строку заборони подальшого в'їзду в
Україну (для осіб, що отримують
посвідку на тимчасове проживання); 6)
інших випадках, передбачених законами.

Як вбачається з матеріалів справи,
Головне управління Державної
міграційної служби в Харківській
області жодних з правових підстав, з
якими законодавцем визначено перелік
законних підстав для прийняття рішення
про відмову проведення оформлення
посвідки на постійне проживання в
Україні не вказано, а викладені ним в
запереченнях обставини, є пасивною
поведінкою суб'єкта владних
повноважень, яка пов'язана з
невиконанням останнім дій, які повинні
були і могли бути вчинені в силу
покладених на відповідача посадових
обов'язків і згідно з чинним
законодавством України, що в свою чергу
несе негативний вплив на реалізацію
прав, свобод та інтересів позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 кодексу
адміністративного судочинства в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав до суду достатні
докази в обґрунтування обставин, на
яких ґрунтуються його заперечення.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на
те, що будь - яких зауважень щодо
поданої заяви та доданих до неї
документів, відповідачем не наведено,
будь-яких рішень за результатом
розгляду заяви щодо обміну бланку
посвідки на постійне проживання в
України громадянина СРВ ОСОБА_2 та
проставлення відмітки в національному
паспорті суб`єктом владних повноважень
також не прийнято, з чого випливає, що
на момент розгляду справи вказана
заява позивача залишається без
розгляду, суд, для повного захисту прав,
свобод та інтересів позивача, вирішив
вийти за межі позовних вимог та
зобов`язати ГУ ДМС України в
Харківській області розглянути заяву
громадянина СРВ ОСОБА_2 від 30.05.2014року
про обмін бланку посвідки на постійне
проживання в Україні серії НОМЕР_1, у
відповідності до вимог Порядку №251.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
відповідача здійснити громадянину
В'єтнаму ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 обмін
бланку посвідки на постійне проживання
в Україні серії НОМЕР_1 в зв'язку з
досягненням 45 річного віку із
зазначенням відомостей про двох дітей
ОСОБА_3, 1994р.н та ОСОБА_4, 1998 р.н. та
зобов'язання проставити в паспортному
документі (національному паспорті)
громадянину В'єтнаму ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 відмітку про отримання
посвідки за встановленим МВС зразком,
що скріплюється печаткою, суд зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент розгляду справи відсутнє
вмотивоване рішення відповідача про
задоволення чи відмову в обміні бланку
посвідки на постійне проживання в
Україні громадянина СРВ ОСОБА_2, тобто
суб`єктом владних повноважень
фактично не було вирішено по суті
питання щодо обміну позивачу бланку
посвідки на постійне місце проживання
в Україні, на підставі чого у позивача
могло б виникнути право на вирішення
вказаних питань у судовому порядку.

На підставі вищевикладеного, суд
приходиться до висновку, що вказані
позовні вимоги є передчасними, а тому
задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищезазначене, з огляду на
ч. 2 ст. 11 КАС України, суд вважає, що
належним захистом порушених прав
позивача у сфері публічно-правових
відносин, необхідним для відновлення
та захисту його прав достатньо буде
зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби в
Харківській області ГУ ДМС України в
Харківській області розглянути заяву
громадянина СРВ ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 від
30.05.2014року про обмін бланку посвідки на
постійне проживання в Україні серії
НОМЕР_1, із зазначенням відомостей про
двох дітей ОСОБА_3, 1994р.н та ОСОБА_4, 1998
р.н.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 8-14, 71, 128, 159, 160-164, 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Головного управління державної
міграційної служби України в
Харківській області про зобов`язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Зобов'язати Головне управління
Державної міграційної служби в
Харківській області ГУ ДМС України в
Харківській області розглянути заяву
громадянина СРВ ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 від
30.05.2014року про обмін бланку посвідки на
постійне проживання в Україні серії
НОМЕР_1, із зазначенням відомостей про
двох дітей ОСОБА_3, 1994р.н та ОСОБА_4, 1998
р.н.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 (61105, АДРЕСА_1) судовий
збір в сумі 36 (тридцять шість) грн. 54 коп.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного проваджені або
набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Горшкова О.О.