Справа № 461/3935/14-а
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 461/3935/14-а
пр.№ 2-а/464/141/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.2014 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої судді Бойко О.М.

при секретарі Грицунь
З.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова, про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом,
в яким просить визнати дії відповідача
щодо відмови призначити йому пенсію
неправомірними та зобов'язати
відповідача призначити йому пенсію за
віком починаючи з 07 лютого 2014 року. В
обгрунтування позову покликається на
те, що станом на 2014 рік він постійно
проживає у США. Рішенням
Конституційного Суду України від 07.10.2009
р. визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення п.2 ч.1
ст.49, другого речення ст.51 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".
Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень.
07.02.2014 року представник позивача
звернувся з письмовою заявою до
відповідача про призначення пенсії
позивачу, при цьому, додавши до цієї
заяви нотаріально завірені копії
трудової книжки позивача, довідку про
заробітну плату та довіреність
посвідчену апостилем. Однак, 13.02.2014 року
УПФУ у Галицькому районі м.Львова
позивачу відмовлено у призначенні
пенсії, оскільки підстав для
призначення пенсії позивачу не має,
адже на момент проголошення
незалежності України позивач уже не
проживав на її території, а також заява
про призначення пенсії подається
заявником особисто або через свого
представника безпосередньо до органу,
який призначає пенсію, за місцем
проживання. Документи про стаж, вік та
заробітну плату подаються тільки в
оригіналі. Однак, така відмова
відповідача є необгрунтованою,
оскільки відповідно до р.4 ст.8 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та ч.2
ст.1 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» іноземці та особи без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах, мають
права на отримання пенсійних виплат і
соціальних послуг із системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування нарівні з
громадянами України на умовах та в
порядку, передбачених цим Законом, якщо
інше не передбачено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.
Просить позов задоволити.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, подав суду заяву
про розгляду справи у його відсутності,
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі.

Представник відповідача Управління ПФ
України в Галицькому районі м. Львова в
судове засідання не з'явився, подав
суду заперечення проти позову,
зазначивши що ОСОБА_1 в червні 1991 року
виїхав на постійне місце проживання за
межі України в США, а тому права на
отримання пенсії в Україні, як
іноземець або особа без громадянства
він не має, оскільки обов'язковою
умовою призначення пенсії у даному
випадку є факт проживання на території
України. Крім того, позивач не
перебуває на обліку в управління
Пенсійного фонду України у Галицькому
районі м.Львова, будь-якого рішення по
суті з призначення та виплати пенсії
щодо ОСОБА_1 відповідачем не
приймалося. Просить в задоволенні
позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що позов не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 з червня
1991 року виїхав з України на постійне
місце проживання, і цього часу по даний
час постійно проживає у Сполучених
Штатах Америки.

07.02.2014 року представник позивача
звертався до Управління Пенсійного
фонду України в Галицькому районі м.
Львова із заявою про призначення та
виплату пенсії ОСОБА_1 у зв'язку з
прийняттям Конституційним судом
України рішення № 25-рп/2009 від 07.10.2009
року, яким визнано недійсними
положення п. 2 ч. 1 ст. 49 та другого
речення ст. 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

13.02.2014 року Управління
Пенсійного фонду України в Галицькому
районі м. Львова листом № 1338/03-20
представнику позивача надано
відповідь про відсутність підстав для
призначення пенсії.

Порядок призначення, перерахунку та
виплати пенсії за віком, що є предметом
спору в даній справі регулюється
Законом України «Про пенсійне
забезпечення», який набрав законної
сили 1.01.1992 року, Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який набрав законної
сили 1.01.2004 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Іноземні громадяни та особи без
громадянства, які проживають в Україні,
мають право на пенсію нарівні з
громадянами України на умовах,
передбачених законодавством або
міждержавними угодами.

Пенсійне забезпечення громадян
України, що проживають за її межами,
провадиться на основі договорів (угод)
з іншими державами.

У тих випадках, коли договорами
(угодами) між Україною та іншими
державами передбачено інші правила,
ніж ті, що містяться у цьому Законі, то
застосовуються правила, встановлені
цими договорами (угодами).

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», право на отримання
пенсій та соціальних послуг із
солідарної системи мають:

1) громадяни України, які застраховані
згідно із цим Законом та досягли
встановленого цим Законом пенсійного
віку чи визнані інвалідами в
установленому законодавством порядку
і мають необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
Законом;

2) особи, яким до дня набрання чинності
цим Законом була призначена пенсія
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення" (крім
соціальних пенсій) або була призначена
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) за іншими законодавчими
актами, але вони мали право на
призначення пенсії за Законом України
"Про пенсійне забезпечення" - за умови,
якщо вони не отримують пенсію
(щомісячне довічне грошове утримання) з
інших джерел, а також у випадках,
передбачених цим Законом, - члени їхніх
сімей.

Відповідно до ч. 2 ст. 92 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», пенсії,
призначені в Україні до виїзду на
постійне проживання за кордон,
виплачуються за 6 місяців наперед перед
від'їздом за кордон. За час перебування
цих громадян за кордоном виплачуються
тільки пенсії, призначені внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

Статтею 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що у разі
виїзду пенсіонера на постійне місце
проживання за кордон пенсія,
призначена в Україні, за заявою
пенсіонера може бути виплачена йому за
шість місяців наперед перед від'їздом,
рахуючи з місяця, що настає за місяцем
зняття з обліку за місцем постійного
проживання. Під час перебування за
кордоном пенсія виплачується в тому
разі, якщо це передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 7.10.2009 року №25-рп/2009, на яке
посилається позивач, визнано
неконституційними положення п. 2 ч. 1 ст.
49, друге речення ст. 51 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» щодо припинення
виплати пенсії пенсіонерам на час
постійного проживання за кордоном у
разі, якщо Україна не уклала з
відповідною державою міжнародний
договір з питань пенсійного
забезпечення і якщо згода на
обов'язковість такого міжнародного
договору не надана Верховною Радою
України.

Аналізуючи положення ст. 51 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» після
визнання неконституційним другого
речення ст.51 цього Закону, суд вважає,
що виплата пенсії під час перебування
особи за кордоном не припиняється, якщо
пенсіонер є громадянином України.

Як встановлено судом позивач виїхав на
постійне місце проживання в Сполучені
Штати Америки в червні 1991 року, тобто до
набрання законної сили Законами
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

На момент виїзду за кордон ОСОБА_3 не
мав статусу пенсіонера за віком, на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
як пенсіонер за віком не перебував.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про
громадянство України» документами, що
підтверджують громадянство України є:
паспорт громадянина України; паспорт
громадянина України для виїзду за
кордон; тимчасове посвідчення
громадянина України.

Однак, позивачем не надано суду
жодного документу, який би
підтверджував, що він є громадянином
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Враховуючи те, що позивач з червня 1991
року постійно проживає за межами
України, відсутність даних про його
українське громадянство, а також
зважаючи на те, що для виникнення права
на призначення пенсії є наявність
правового зв»язку між особою та
державою України (громадянство або
проживання на її території (ст.1 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»),
суд вважає, що дії відповідача щодо не
прийняття рішення про призначення
позивачу пінсії були правомірними, а
тому позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 160, 161, 162, 183-2, 256 КАС
України, суд -

п о с т а н о в и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Галицькому районі м. Львова, про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії -відмовити.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання її копії до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Сихівський районний суд м.Львова.

Головуюча: