Справа № П/811/1726/14
Суддя: Г.П. Нагібіна
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
Справа № П/811/1726/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючої - судді Нагібіної Г.П.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Спецтрансбуд» до
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області про визнання
протиправним та скасування податкових
повідомлень - рішень, -
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ТОВ «Спецтрансбуд» звернулося до суду
з позовом, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог, до
Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення №, №, № та
№ від 05.12.2013 року.

Позивач не погоджується з висновками
акту перевірки та прийнятими на його
підставі податковими
повідомленнями-рішеннями й мотивує
позовні вимоги тим, що вказані рішення
порушують права позивача, суперечать
діючому законодавству, прийняті на
основі необґрунтованих висновків
перевіряючого податкового органу.

Позивач вважає, що висновки акта
перевірки є необґрунтованими і
незаконними, та такими, що не
відповідають фактичним обставинам,
оскільки ґрунтуються лише на
припущеннях, що в свою чергу, не
підтверджені належними документами. Як
наслідок, штрафні (фінансові) санкції
застосовані згідно спірних
податкового повідомлення-рішення та
рішення на його підставі, являються
неправомірними та підлягають
скасуванню.

Відповідачем подано письмові
заперечення на позов, вимоги не
визнаються в повному обсязі та
зазначається, що прийняття
оскаржуваних рішень обумовлено
порушенням податкового законодавства,
що виявлені під час перевірки, а тому
рішення є правомірними та не
підлягають скасуванню.

За таких обставин, відповідач зазначає,
що оскаржувані рішення винесені
правомірно та відповідно до вимог
чинного законодавства, а тому позовні
вимоги задоволенню не підлягають.

Дослідивши подані позивачем документи
і матеріали , дослідивши матеріали
справи, повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті,
адміністративний суд,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Спецтрансбуд» 24.03.2004 р.
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Кіровоградської
міської ради, що підтверджується
витягом з ЄДРПОУ серії АА №395210 (а.с.31,
т.1).

Відповідно до пункту 1 частини другої
статті 17 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Кіровоградської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Кіровоградській області (далі
відповідач) у розумінні статті 3 КАС
України є суб'єктом владних
повноважень, рішення якого оскаржено.

Згідно наказу Кіровоградської ОДПІ від
18.11.2013 р. №1164 «Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки» (а.с 14,т.1) посадовою особою
податкового органу проведено
перевірку позивача, про що складено акт
від 27.11.2013 року №48/11-23-22-05/32892736 (далі -
акт перевірки, а.с.15-26,т.1).

Висновками перевірки є, як на думку
податкового органу, порушення
позивачем:

- п.135.1,п.135.2 ст.135, п.137.1 ст.137, п.138.2 , п.138.4,
п.138.8 ст.138 та пп..139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, внаслідок
чого підприємством безпідставно
сформовано доходи, що враховуються при
визначені об'єкта оподаткування на
загальну суму 949620,00 грн. та завищено
витрати, що враховуються при визначені
об'єкта оподаткування на загальну суму
2149025,00 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.201.10
ст.201 Податкового кодексу України,
внаслідок чого підприємством
безпідставно сформовано податкові
зобов'язання на загальну суму 189924,00
грн.;

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188,
п.198.2,п.198.3,п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200
Податкового кодексу України, внаслідок
чого підприємством завищено суму
кредиту з податку на додану вартість на
загальну суму 429805,00 грн.;

- п.44.1 ст.44, п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 п.200.6
ст.200 Податкового кодексу України,
внаслідок чого занижено грошове
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 94808,00 грн.;

- завищено від'ємне значення різниця
між сумою податкового зобов'язання та
податкового кредиту поточного
звітного періоду, яке зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного періоду на загальну суму 104047,00
грн.;

- завищено суму податку на додану
вартість, що підлягає бюджетного
відшкодуванню у зменшенні податкових
зобов'язань з ПДВ наступних звітних
періодів на загальну суму 41026,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято:

податкове повідомлення - рішення
05.12.2013р. №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 142212,00 грн., в тому числі
основного платежу - 94808,00 грн. та
застосованих штрафних санкцій - 47404,00
грн. (а.с.27,т.1);

податкове повідомлення - рішення
05.12.2013р. №, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість у розмірі
41026,00 грн. (а.с.28,т.1);

податкове повідомлення - рішення
05.12.2013р. №000612205, яким позивачу зменшено
від'ємне значення суми податку на
додану вартість у розмірі 104047,00 грн.
(а.с.29, т.1);

податкове повідомлення - рішення
05.12.2013р. №000062205, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток на
загальну суму 275863,00 грн., в тому числі
основного платежу - 275863,00 грн. (а.с.30, т.1).

Правомірність та обґрунтованість
оскаржуваних рішень є предметом спору,
який передано на вирішення суду.

Висновок відповідача, наведений ним в
акті перевірки, ґрунтується на
встановлених відповідачем фактах, які
в цілому свідчать про безтоварність
господарських операцій, що
здійснювались між позивачем та його
контрагентом - ТОВ «Оскар УА», на
підставі яких були сформовані валові
витрати та податковий кредит з податку
на додану вартість.

Судом встановлено, що між ТОВ «Оскар
УА» (Продавець) та ТОВ «Спецтрансбуд»
(Покупець) укладено договір №050758 від
05.07.2011р., згідно якого Продавець
зобов'язується поставити, а Покупець
прийняти та оплатити нафтопродукти
(а.с.47-49,т.1).

За наслідками виконання умов договору
ТОВ «Оскар УА» виписало позивачу
податкові та видаткові накладні
(а.с.50-51,53-54,56-57,59-60,62-63,65-66,68-70,72-73,75-77,79-80,82-83
,85-86,88-90,92-93,т.1).

При цьому, податкові та видаткові
накладні, якими оформлювався факт
прийняття позивачем нафтопродуктів
містить всі обов'язкові реквізити, що
передбачені для оформлення первинних
документів: назву товару, його вартісне
вираження, одиницю виміру, місце та
дату складання, та підписи
уповноважених осіб.

На дату складання податкових накладних
ТОВ «Оскар УА» було зареєстроване як
юридична особа у встановленому порядку
та як платник податку на додану
вартість на підставі свідоцтва.

За отримані нафтопродукти сплачено
грошові кошти у повному розмірі в сумі
2374247,47 грн., що підтверджується
долученими до справи копіями платіжних
доручень (а.с.65-85,т.2).

Транспортування нафтопродуктів,
відповідно до умов укладеного договору
, здійснювалось ТОВ «Оскар УА», що
підтверджується долученими до справи
копіями товарно-транспортних
накладних (а.с.52,55,58,61,64,67,71,74,78,81,84,87,91,94,
т.1).

Закон України «Про автомобільний
транспорт» та Правила перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджені наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997 № 363, визначають
товарно-транспортні накладні
обов'язковим документом, що повинен
оформлюватися при перевезенні
вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 11.1 Правил
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи ватажного автомобіля є
основними документами на перевезення
вантажів.

Товарно-транспортна накладна - це
єдиний для всіх учасників
транспортного процесу - юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їхнього переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи (пункт 1 Правил).

При оформленні товарно-транспортних
накладних необхідно дотримуватися
загальних вимог щодо змісту первинних
документів. Такі вимоги містяться у
пункті 2.4 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88 та частині 2 статті 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні».

На виконання вимог ухвали суду
(а.с.150,т.1), ПАТ «Укртатнафта» надано
інформацію (а.с.164,т.1) про те, між ПАТ
«Укртатнафта» та ТОВ «Оскар УА»
укладались договори на постачання
нафтопродуктів. У період з 11.11.2011 року
по 21.11.2011 року відбулось відвантаження
нафтопродуктів ТОВ «Оскар УА»
(а.с.170-205,т.1).

Крім того, судом враховано, що
відповідно до п.2.1 Договору від 05.07.2011
року встановлено, що якість товару
повинна відповідати діючим ГОСТам
(ДСТУ) та ТУ та підтверджуватись
сертифікатом якості заводу виробника
та/або сертифікатом якості для товарів,
які підлягають сертифікації.

Позивачем, в підтвердження якості
придбаних нафтопродуктів долучено
копію паспорту № 45, копію паспорту №6
палива дизельного та паспорту №17
дизельного пального (а.с.11-12,т.2).

Крім того, судом враховано, що ТОВ
«Оскар УА», з метою транспортування
нафтопродуктів укладено наступні
договори: договір на перевезення
вантажу №33-А від 11.07.2010 р. з ТОВ
«Укрмагістраль» (а.с.57, т.2), договір
№01/11-3 про надання послуг по
перевезенню вантажів автомобільним
транспортом з ФОП ОСОБА_1 (а.с.58-60, т.2),
договір №22/07 на транспортне
обслуговування та перевезення
вантажів з ПП «Олександр» (а.с.60, т.2),
договір №12-11/Т на перевезення вантажів
автомобільним транспортом від 19.10.2011
року (а.с.61-63, т.2).

Також, згідно інформації від ДАІ
України, усі трансопртні засоби номера,
яких зазначені у ТТН, були на час
здійснення перевезень зареєстровані в
органах ДАІ.

Також, позивачем надано первинні
документи, які підтверджують подальше
спрямування (реалізацію), в т.ч. і
дизельного пального та бітуму
отриманого від ТОВ «Оскар УА» кінцевим
споживачам (а.с.87-97,т.2).

За таких обставин, факт здійснення
господарських операцій
підтверджується позивачем належним
чином оформленими первинними та
розрахунковими документами, що згідно
з пп. 139.1.9 п. 139.1. ст. 139 Податкового
кодексу України свідчить про належне
формування позивачем на підставі цих
первинних документів валових витрат, а
також відповідно до положень ст. 198
Податкового кодексу України -
податкового кредиту з податку на
додану вартість.

Пунктом 138.2 статті 138 ПК України,
визначено, що витрати, які враховуються
для визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 ПК
України, витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не включаються до
складу витрат.

Зі змісту наведених норм випливає, що
витрати підприємства можна віднести до
складу валових лише у разі фактичності
відповідних витрат, оскільки сам факт
їх здійснення є визначальною ознакою
формування валових витрат. В свою
чергу, фактичність здійснення витрат
повинна підтверджуватись
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, однак, самі по
собі документи без реального
здійснення операції, за наслідком якої
сформовані витрати підприємства, не
мають юридичної сили та не можуть бути
підставою для формування валових
витрат підприємства.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 ПК
України, визначено, що право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно з абзацом шостим пункту 198.2
статті 198 ПК України датою виникнення
права замовника на віднесення сум до
податкового кредиту з договорів
(контрактів), визначених
довгостроковими відповідно до пункту
187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата
фактичного отримання замовником
результатів робіт (оформлених актами
виконаних робіт) за такими договорами
(контрактами).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК
України, платник податку зобов'язаний
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну, у
якій зазначаються в окремих рядках
такі обов'язкові реквізити: а)
порядковий номер податкової накладної;
б) дата виписування податкової
накладної; в) повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; д) повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; е) опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; є) ціна постачання без
урахування податку; ж) ставка податку
та відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
від 16.07.1999 року N 996-XIV, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Частиною другою статті 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Оглянувши первинні документи щодо
господарських відносин позивача з ТОВ
«Оскар УА», суд дійшов висновку, що
останні мають силу первинних
документів, оскільки жодних недоліків,
неточностей вони не містять і мають
усі необхідні реквізити.

ПАТ "УКртатнафта" на вимогу суду
підтвердило відвантаження бітуму ТОВ
"Оскар УА" (а.с.164-206 т.1).

Враховуючи зазначене, суд дійшов
висновку, що характер укладених між
позивачем та ТОВ «Оскар УА» правочинів
мав як реальний так і економічний
зміст, тому позивачем правомірно
сформовано податковий кредит та суми
витрат по вищеописаних господарських
операціях.

Усі оскаржувані рішення прийняті
відповідачем з огляду на висновки щодо
нікчемності правочинів з ТОВ "Оскар УА",
а оскільки суд дійшов висновку про
реальність та товарність
господарських операцій, тому
оскаржувані податкові повідомлення -
рішення підлягають скасуванню.

Враховуючи висновки суду щодо
правомірності формування позивачем
податкового кредиту, суд дійшов
висновку про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі.

У відповідності до частини 1 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивач при звернення до суду сплатив
судовий збір у загальному розмірі 560,28
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №55 від 08.05.2014 р. (а.с.33,т.1),
тому сума сплаченого судового збору
підлягає поверненню з Державного
бюджету України.

Керуючись ст. ст. 2,17, 94, 158 - 163 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю
«Спецтрансбуд» до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправним та
скасування податкових повідомлень -
рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправним та
скасувати податкове повідомлення -
рішення Кіровоградської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 05.12.2013р.
№, яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 142212,00
грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 05.12.2013р.
№, яким зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у розмірі 41026,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 05.12.2013р.
№000612205, яким зменшено від'ємне
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 104047,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Кіровоградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області від 05.12.2013р.
№000062205, яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток на загальну суму 275863,00 грн.
Присудити товариству з
обмеженою відповідальністю
«Спецтрансбуд» судовий збір в розмірі
560,28 грн. з Державного бюджету України.

Постанова суду набирає законної
сили в порядку, передбаченому статтею
254 КАС України.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі, протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови суду,
апеляційної скарги через
Кіровоградській окружний
адміністративний суд, з одночасним
надсиланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
Г.П.
Нагібіна