Справа № 754/618/14-а(2а/754/117/14)
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
754/618/14-а(2а/754/117/14)
Головуючий у 1-й інстанції: Таран Н.Г.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва на Постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 13 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання призначити пенсію на
пільгових умовах, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва, в якому
просив суд призначення і виплату йому
пенсії на пільгових умовах по Списку №
2 у відповідності до положень Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 13 лютого 2014 року
адміністративний позов - задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва у зв'язку з
відмовою ОСОБА_2 в призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва призначити ОСОБА_2 пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком №
2 з 17.12.2013 року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва зарахувати ОСОБА_2 роботу в
шкідливих умовах по списку №2, на
посаді електрозварювальника в
Управлінні виробничо-технологічної
комплектації СБМТ «Укррічбуд» в період
з 01.02.1988 року по 26.01.1991 рік, яка
відноситься до списку №2 розділу ХХХІІ
«Загальні професії», відповідно до
постанови Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 р. №1173; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва
зарахувати ОСОБА_2 роботу в шкідливих
умовах по списку №2, на посаді
електрозварювальника ручної зварки в
Управлінні виробничо-технологічної
комплектації СБМТ «Укррічбуд» в період
з 26.01.1991 року по 11.03.1994 року, яка
відноситься до списку №2 позиція
906 розділу ХХХІІІ «Загальні
професії», відповідно до постанови
Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 р.
№10; зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Деснянському районі м.
Києва зарахувати ОСОБА_2 роботу в
шкідливих умовах по списку №2, на
посаді електрозварювальника ручної
зварки в Управлінні
виробничо-технологічної комплектації
СБМТ «Укррічбуд» в період з 11.03.1994 року
по 25.11.1996 рік, в період з 21.12.1996 року по
2012.1999 рік в ЗАТ «Укррічбуд» та в період
з 21.12.1999 року по 16.01.2003 рік в АСК
«Укррічфлот», яка відноситься до
списку №2 позиція 906 розділу
ХХХІІІ «Загальні професії», відповідно
до постанови Кабінету Міністрів СРСР
від 11.03.1994 р. №162; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва
зарахувати ОСОБА_2 роботу в шкідливих
умовах по списку №2, на посаді
електрозварювальника ручної зварки в
АСК «Укррічфлот» в період з 17.01.2003 року
по 30.04.2008 рік, яка відноситься до списку
№2 п.33 розділу ХХХІІІ «Загальні
професії», відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р.
№36.

Не погоджуючись з прийнятою
Постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати в повному обсязі Постанову
Деснянського районного суду м. Києва
від 13 лютого 2014 року. Свої вимоги
апелянт аргументує тим, що суд першої
інстанції неповно з'ясував обставини,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, що
позивачем разом із заявою до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва була
надана копія трудової книжки. Згідно
записів у трудовій книжці позивач
працював на посаді електрозварника в
Управлінні виробничо-технологічної
комплектації СБМТ «Укррічбуд» з 01.02.1988
року по 26.01.1991 рік; в Управлінні
виробничо-технологічної комплектації
СБМТ «Укррічбуд» в період з 26.01.1991 року
по 11.03.1994 року; в Управлінні
виробничо-технологічної комплектації
СБМТ «Укррічбуд» в період з 11.03.1994 року
по 25.11.1996 рік, в період з 21.12.1996 року по
2012.1999 рік в ЗАТ «Укррічбуд» та в період
з 21.12.1999 року по 16.01.2003 рік в АСК
«Укррічфлот», в АСК «Укррічфлот» в
період з 17.01.2003 року по 30.04.2008 рік.

Також, позивачем відповідачу подано
довідку ПАТ «Суднопавна компанія
«Укррічфлот» від 01.11.2013 року № 13-02-40/324
про підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, з якої
вбачається, що стаж позивача для
призначення пенсії на пільгових умовах
складає 20 років 3 місяці 0 днів.

Крім того, позивачем подано на
підтвердження наявного стажу для
призначення пільгової пенсії по Списку
№2 - рішення Деснянського районного
суду м. Києва від 23.05.2013 року, яким
встановлено юридичний факт роботи
позивача в періоди з 01.02.1988 року по
26.01.1991 рік; з 26.01.1991 року по 11.03.1994 рік; з
11.03.1994 року по 25.11.1996 рік; з 21.12.1996 року по
2012.1999 рік; з 21.12.1999 року по 16.01.2003 рік; з
17.01.2003 року по 30.04.2008 рік в шкідливих
умовах на посаді електрозварювальника
ручної зварки, яка відноситься до
Списку №2.Задовольняючи
адміністративний позов, суд першої
інстанції, виходив з того, що позивач
має право на призначення пенсії на
пільгових умовах.

З вказаним висновком суду погоджується
колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи: працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
Списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах. Працівникам, які
мають не менше половини стажу роботи з
шкідливими і важкими умовами праці,
пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону
України, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Статтею 100 вищевказаного Закону
України передбачено, що особам, які
працювали до введення в дію цього
Закону на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, пенсії
за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством; б) особам, які не
мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12 цього ж Закону
України, знижується пропорційно
наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону України, виходячи з вимог цього
стажу, встановлених раніше діючим
законодавством.

Розділом ХХХІІ «Загальні професії»
Списку №2 виробництв, цехів, професій і
посад з тяжкими умовами праці, робота в
яких надає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956
року, передбачалися газозварювальники
та їх підручні, електрозварювальники
та їх підручні.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 11 березня 1994 року
№162 «Про затвердження списків
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах»
затверджено Список №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників з
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, зайнятість в яких повний робочий
день дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, в якому в розділі
ХХХІІІ «Загальні професії»
передбачені електрозварники ручного
зварювання (код 906) та
газозварники (код 620).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 16 січня 2003 року №36 «Про
затвердження списків виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
зайнятість в яких дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах»
затверджено Список № 2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, зайнятість в яких повний
робочий день дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах, в якому в
розділі ХХХІІІ «Загальні професії» (у
всіх галузях господарства) передбачені
електрозварники та газозварники
ручного зварювання.

Порядком застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383 встановлено, що
при визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовуються
Списки, які були чинні на період роботи
особи. При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків.

Відповідно до ст. 48 Кодексу Законів про
працю України трудова книжка є
основним документом про трудову
діяльність працівника. Окрім цього,
статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, який підтверджує стаж
роботи, є трудова книжка.

Згідно п.1 Порядку підтвердження
наявного трудового стажу за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Пунктом 2 Порядку проведення атестації
робочих місць за умовами праці,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 01 серпня 1992 року
№442 установлено, що відповідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за Списками №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Згідно з п. 3 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01
серпня 1992 року №442 проведення
атестації робочих місць доручено
керівникам підприємств та організацій
незалежно від форм власності й
господарювання.

Абзацом 2 п. 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Відповідно до положень п. 2 зазначеного
вище Порядку основна мета атестації
полягає у регулюванні відносин між
власником або уповноваженим ним
органом і працівниками у галузі
реалізації прав на здорові й безпечні
умови праці, пільгове пенсійне
забезпечення, пільги та компенсації за
роботу у несприятливих умовах.

Отже, одним із основних завдань
атестації є реалізація права позивача
на здорові і безпечні умови праці.
Непроведення атестації робочого місця
позивача є порушенням його права на
здорові і безпечні умови праці, проте
не може позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Оскільки робота, яку виконував позивач
протягом періодів, зазначених у
трудовій книжці, законодавством
віднесена до посад із шкідливими
умовами праці, які дають право на
пільгову пенсію за Списком № 2, позивач
досяг віку 55 років, стаж його роботи
становить понад 25 років в тому числі на
вищевказаних роботах - понад 12 років
шість місяців і подав відповідачу
відповідні документи, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку
про те, що позивач має право на пільгову
пенсію відповідно до вимог ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» з
часу звернення.

Також суду не було представлено
доказів, що позивач працював на умовах
неповного робочого дня, а також, що
характер роботи, яку виконував позивач,
не відповідає роботі за професією, на
яку був прийнятий позивач згідно
записів у трудовій книжці.

З огляду на встановлені судом фактичні
обставини справи та докази,
представлені сторонами на
підтвердження обставин, якими вони
обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, положення нормативно -
правових актів, колегія суддів
апеляційного суду вважає, що суд першої
інстанції прийшов до законного та
обґрунтованого висновку про право
позивача на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Деснянського районного суду
м. Києва від 13 лютого 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 14.08.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.