Справа № 2а-8621/11/1023
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-8621/11/1023
Головуючий у 1-й інстанції: Орел А.С.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області на
постанову Славутицького міського суду
Київської області від 12 грудня 2011 р. у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України у м.Славутичі Київської
області про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 24.05.2011 року звернувся до
Славутицького міського суду Київської
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Славутичі Київської області про
зобов'язання нарахувати недоплачену
щомісячну державну соціальну допомогу,
як дитині війни починаючи з 01.01.2011 року
та в подальшому.

Постановою Славутицького міського
суду Київської області від 12.12.2011 року
позов задоволено частково, зобов'язано
відповідача провести перерахунок та
виплату позивачу недоплаченої
щомісячної державної соціальної
допомоги, як дитині війни, починаючи з
01.11.2011 року до припинення правових
підстав.

Не погоджуючись із вказаною постановою
суду першої інстанції, відповідач
подав апеляційну скаргу з підстав
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції, прийняти нове рішення про
відмову в задоволені позовних вимог.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що позивач має право
отримання підвищення до пенсії у
розмірі, встановленому ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Колегія суддів частково погоджується
із зазначеним висновком суду першої
інстанції з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Будь-яким іншим законом, мінімальний
розмір пенсії не встановлений.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України №3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011
рік".

Пунктом 7 частини I зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
доповнено пунктом 4, яким встановлено,
що у 2011 році норми і положення статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше. У
розглядуваному випадку пізніше
прийняті норми Закону України від 14
червня 2011 року №3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік".

З огляду на те, що на реалізацію
наведеного положення Закону України
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» Кабінетом Міністрів України 6
липня 2011 прийнята постанова № 745, яка
набула чинності 23 липня 2011 року, якою в
п. 6 встановлено, що дітям війни (крім
тих, на яких поширюється дія Законів
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" та
"Про жертви нацистських переслідувань")
до пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, підвищення проводиться
у розмірі 49,8 гривні, судова колегія
приходить до висновку про те, що 22 липня
2011 року є кінцевим строком по який слід
здійснювати виплату в розмірі,
встановленому ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
необхідність задоволення позову, проте
помилково в резолютивній частині
постанови зазначив, що позов підлягає
задоволенню з 01.11.2011 року, замість
вірної дати - 01.01.2011 року, оскільки
позивачка звернулася до суду з позовом
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги, як
дитині війни відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
починаючи з 01.01.2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду суд
апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За ч. 1 ст. 201 КАС України, підставами для
зміни постанови суду першої інстанції
є правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів, прийшла до висновку, що
апеляційну скаргу необхідно
задовольнити частково, а постанову
Славутицького міського суду Київської
області від 12 грудня 2011 року - змінити.

Керуючись ст.ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 201, 205, 207
КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Славутичі
Київської області - задовольнити
частково.

Постанову Славутицького міського суду
Київської області від 12 грудня 2011 року -
змінити: в абзаці 3 резолютивної
частини постанови слова «з 01.11.2011 року»
змінити на «з 01.01.2011 року».

В решті постанову Славутицького
міського суду Київської області від 12
грудня 2011 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту ухвалення та відповідно до ст.
183-2 КАС України є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Федотов І.В.

Судді:

Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.