Справа № 552/5158/14-а
Суддя: Васильєва Л. М.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/5158/14-а
Провадження № 2-а/552/189/14
У Х В А Л А

про повернення адміністративного
позову

11.08.2014 року суддя Київського
районного суду міста Полтави
Васильєва Л.М. розглянувши матеріали
адміністративного позову Заступника
прокурора Полтавської області в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до Київського відділу
РАЦС Полтавського МУЮ про
зобов'язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м.
Полтави надійшов адміністративний
позов Заступника прокурора
Полтавської області в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
до Київського відділу РАЦС
Полтавського МУЮ про зобов'язання
вчинити певні дії , а саме здійснити
актовий запис про народження ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та видати свідоцтво про
народження.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України).

Визначення поняття «справа
адміністративної юрисдикції» наведено
у статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України, під якою
розуміється переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією з сторін є суб'єкт, що здійснює
владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пункт шостий частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України містить положення, згідно з
яким адміністративний позов це
звернення до адміністративного суду
про захист прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Суб'єкт владних повноважень згідно з
пунктом 7 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України - це орган державної влади,
орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Тобто, справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на
вирішення адміністративного суду спір,
який виник між двома конкретними
суб'єктами суспільства стосовно їхніх
прав та обов'язків у конкретних
правових відносинах, у яких хоча б один
суб'єкт законодавчо уповноважений
владно керувати поведінкою іншого
суб'єкта, а цей суб'єкт відповідно
зобов'язаний виконувати вимоги та
приписи такого владного суб'єкта.

У пункті першому частини першої статті
17 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Виходячи з цілісності та системного
аналізу Кодексу адміністративного
судочинства України можливо
встановити наступні критерії
визначення компетенції
адміністративного суду у спорі:
по-перше - наявність публічного
характеру правовідносин, по-друге -
хоча б однією стороною правовідносин є
суб'єкт владних повноважень у зв'язку з
виконанням владних управлінських
функцій, по-третє - між сторонами виник
спір, компетенція адміністративних
судів на який поширена дією ст. 17 КАС
України і такий спір не віднесений до
компетенції інших судів.

Відповідно до предмету позову,
заступник прокурора Полтавської
області звертаючись до Київського
районного суду м. Полтави як
місцевого адміністративного суду,
просив суд: « здійснити актовий запис
про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження у м. Коломна Московської
області Російської Федерації, указавши
відомості про батька: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, матір ОСОБА_3, дата
народження невідома, молдаванка, місце
народження не відоме. Видати свідоцтво
про народження неповнолітньому
ОСОБА_1»

Відповідно до ст. 26 Закону України „Про
органи реєстрації актів
громадянського стану" дії або
бездіяльність працівника органу
державної реєстрації актів цивільного
стану можуть бути оскаржені до
центрального органу виконавчої влади у
сфері державної реєстрації актів
цивільного стану, центрального органу
виконавчої влади із забезпечення
реалізації державної політики у сфері
зовнішніх зносин України та/або до
суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам.

Як визначено у ч. 2 ст. 18 Кодексу
адміністративного судочинства України
окружним адміністративним судам
підсудні адміністративні справи, у
яких однією зі сторін є орган державної
влади, інший державний орган, орган
влади Автономної Республіки Крим,
обласна рада, Київська або
Севастопольська міська рада, їх
посадова чи службова особа, крім
випадків, передбачених цим Кодексом, та
крім справ з приводу їхніх рішень, дій
чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

За вибором позивача відповідно до ч. 3
ст. 18 Кодексу адміністративного
судочинства України розглядаються і
вирішуються або місцевим загальним
судом як адміністративним судом або
окружним адміністративним судом
справи щодо оскарження дій або
бездіяльності посадових чи службових
осіб місцевих органів виконавчої
влади.

Як роз'яснено у п.6 Постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№ 2 від 06.03.2008 "Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ" зазначено, що судам необхідно
розрізняти правові наслідки
недотримання правил предметної і
територіальної підсудності.

Так, у разі відкриття провадження в
адміністративній справі без
дотримання правил предметної
підсудності суд повинен передати
справу на розгляд адміністративного
суду, якому вона підсудна, незалежно
від того, на якій стадії розгляду
справи виявлено порушення правил цієї
підсудності, оскільки суд, який відкрив
провадження у справі з таким
порушенням, не є компетентним у її
розгляді (пункт 2 частини першої статті
22 Кодексу адміністративного
судочинства України).

Підпунктом 6 частини третьої ст.108
Кодексу адміністративного судочинства
України визначено, що позовна заява
повертається позивачу, якщо справа
непідсудна цьому адміністративному
суду.

Виходячи з предмету спору та
суб'єктивного складу сторін,
адміністративний позов Заступника
прокурора Полтавської області в
інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 до Київського відділу
РАЦС Полтавського МУЮ про
зобов'язання вчинити певні дії, не
підсудний Київському районному суду
м. Полтави , як місцевому
адміністративному суду, тому підлягає
поверненню позивачу для звернення з
даним позовом до Полтавського
окружного адміністративного суду .

Керуючись п.6 ч. 3 ст. 108 КАС
України,-

У Х В А Л И В:

Повернути позивачеві адміністративний
позов Заступника прокурора
Полтавської області в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1
до Київського відділу РАЦС
Полтавського МУЮ про зобов'язання
вчинити певні дії для пред»явлення до
належного суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5
днів з дня отримання її копії.

Суддя
Л.М. Васильєва