Справа № 825/1869/14
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 825/1869/14
інстанції: Смірнова О.Є.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О., Губської О.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
року у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Київській області (далі по
тексту - відповідач, податковий,
контролюючий орган), в якому просила
визнати протиправним та
скасувати рішення Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області від 04.03.2014 №
271-17-05-20 про застосування штрафних
санкцій та нарахування пені за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 02 липня 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

В засідання учасники процесу не
з'явилися, будучи належним чином
повідомленими про дату, час і місце
апеляційного розгляду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
перегляду оскаржуваного рішення суду
першої інстанції, колегія суддів
визнала можливим розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду - без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
зареєстрована виконавчим комітетом
Чернігівської міської ради 17.05.2004 в
якості фізичної особи-підприємця, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця.

04.03.2014 ДПІ у м. Чернігові винесено
рішення № 271-17-05-20 про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску на
підставі ч. 10 та п.2 ч.11 ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, яким
до фізичної особи-підприємця
застосовано штраф у розмірі 935,55 грн. та
нарахована пеня в розмірі 1994,31 грн. за
період з 04.01.2013 до 13.02.2014, які протягом 10
робочих днів з дня отримання рішення
підлягають перерахуванню (сплаті) на
рахунок ДПІ у м. Чернігові в сумі 2929,86
грн. (а.с. 5).

Вважаючи вказане рішення відповідача
протиправним, позивач звернулася до
суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення прийняте
контролюючим органом необґрунтовано,
без урахування всіх обставин спірних
правовідносин.

Перевіряючи законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
суду першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України,
розглядаючи справи щодо
протиправності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
спірне рішення відповідача прийняте у
зв'язку з несвоєчасною сплатою
позивачем, виходячи з позиції
відповідача, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
04.01.2013 до 13.02.2014.

До такого висновку відповідач прийшов,
посилаючись на те, що до ДПІ у
м.Чернігові від правління Пенсійного
фонду України в м. Чернігові передано
сальдо розрахунків ФОП ОСОБА_2 по
єдиному внеску станом на 30.09.2013 -
недоїмка в сумі 8198,2 грн. (в т.ч.
основного платежу - 7835,21 грн., пені - 362,99
грн.).

Внаслідок цього ДПІ у м. Чернігові
проведено щоквартальне нарахування
єдиного внеску по строку 21.10.2013 в сумі
1194,03 грн.

Оплату єдиного внеску згідно картки
особового рахунку по платежу 71040000
проведено згідно наступних платіжних
документів: 30.10.2013 - на суму 4572,42 грн.;
30.10.2013 - на суму 601,79 грн.; 20.11.2013 - на суму
1194,03 грн.; 05.12.2013 - на суму 2697,46 грн. Станом
на 31.12.2013 заборгованість по єдиному
внеску складала 326,53 грн. Проведено
щоквартальне нарахування єдиного
внеску по строку 20.01.2014 в сумі 1218,67 грн.
Оплату єдиного внеску згідно картки
особового рахунку по платежу 71040000
проведено згідно наступних платіжних
документів: 20.01.2014 - на суму 1218,85 грн.;
13.02.2014 - на суму 422,65 грн.; 17.03.2014 - на суму
422,65 грн.

Таким чином, згідно даних картки
особового рахунку ФОП ОСОБА_2
встановлено факти наявності сум
заборгованості з єдиного внеску у
зв'язку з його несвоєчасною сплатою.

Нарахування штрафних санкцій і пені за
період з 04.01.2013 по 13.02.2014 за несвоєчасну
сплату єдиного внеску проводилось в
автоматичному режимі у АІС «Податковий
блок» за кожний день прострочення
платежу у вказаному періоді.

За результатами оскарження позивачем
спірного рішення до Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області рішення про застосування
штрафних санкцій та нарахування пені
за несплату (перерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску №271-17-05-20
від 04.03.2014 було залишено без змін.

Таким чином, спірні правовідносини
виникли у зв'язку з встановленням
податковою інспекцією за матеріалами
органу Пенсійного фонду факту
несвоєчасного перерахування фізичною
особою-підприємцем єдиного внеску.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначається
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 року №2464-VI (надалі - Закон №2464-VI).

Приписами п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI
передбачено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Позивач є платником єдиний внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6
Закону №2464-VI, платник єдиного внеску
зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

У разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом (ч. 11
ст. 9 Закону №2464-VI).

В свою чергу, згідно ч. 4 ст. 25 Закону
№2464-VI, орган доходів і зборів у порядку,
за формою та у строки, встановлені
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464 з дня
набрання чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Перереєстрація платників страхових
внесків та застрахованих осіб не
здійснюється. Пенсійний фонд спільно з
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
проводить звірення платників
страхових внесків у порядку,
встановленому Пенсійним фондом
спільно з центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики, за погодженням із фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

11 серпня 2013 року набули чинності Закони
України від 04.07.2013 № 404-VII і №406-VII щодо
змін у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи. Відповідно
до норм цих Законів функція
адміністрування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (ЄСВ) передана
від Пенсійного фонду України до
Міністерства доходів і зборів України.

До 30 вересня 2013 року включно ці функції
виконували органи Пенсійного фонду
України.

Як встановлено судом з листа
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові від 04.07.2014 року № 11574/02
органом пенсійного фонду було
застосовано до позивача фінансові
санкції в розмірі 238,80 грн. та
нараховано пеню в сумі 362,99 грн. за
несвоєчасну сплату єдиного внеску за
період з 21.01.2013 року по 17.07.2013 року
відповідно до рішення 04.07.2014 року №
11574/02.

Судом першої інстанції встановлено, що
у 2013 році позивачем сплачено суми
заборгованості по виконавчому
провадженню згідно постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, 28.10.2013: 3524,44 грн.
згідно квитанції №139/139; 4572,42 грн. згідно
квитанції №67/67 та 601,79 грн. (а.с. 12).

Справа ФОП ОСОБА_2 зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від управління
Пенсійного фонду України у м. Чернігові
не передана до ДПІ у м. Чернігові, а
передано лише сальдо розрахунків ФОП
ОСОБА_2 по єдиному внеску станом на
30.09.2013.

При цьому, як вбачається з
оскаржуваного рішення № 271-17-05-20 про
застосування штрафних санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску до позивача
застосовано штраф у розмірі 935,55 грн. та
нарахована пеня в розмірі 1994,31 грн. за
період з 04.01.2013 до 13.02.2014, які протягом 10
робочих днів з дня отримання рішення
підлягають перерахуванню (сплаті) на
рахунок ДПІ у м. Чернігові в сумі 2929,86
грн. (а.с. 5).

Отже, рішенням управління Пенсійного
фонду України від 04.07.2014 року № 11574/02
органом пенсійного фонду було
застосовано до позивача фінансові
санкції в розмірі 238,80 грн. та
нараховано пеню в сумі 362,99 грн. за
несвоєчасну сплату єдиного внеску за
період з 21.01.2013 року по 17.07.2013 року.

В той же час оскаржуваним рішенням
податкового органу застосовано штраф у
розмірі 935,55 грн. та нарахована пеня в
розмірі 1994,31 грн. за період з 04.01.2013 до
13.02.2014.

З наведеного вбачається, що до позивача
податковим органом застосовано
фінансові санкції за одне і те ж
порушення за той же період (з 21.01.2013 по
17.07.2013) без урахування рішення органу
Пенсійного фонду, яким уже було
застосовано такі санкції, що були
стягнуті.

Виходячи з цього, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення відповідача № 271-17-05-20 від 04.03.2014
року про застосування штрафних санкцій
та нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
єдиного внеску прийняте
необґрунтовано, без урахування всіх
обставин спірних правовідносин, а тому
підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів враховує, що
позивачем надано квитанції про
перерахування єдиного соціального
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
04.01.2013 до 13.02.2014: 19.04.2013 - 1194,03 грн. згідно
квитанції 59/108; 16.07.2013 - 1194,03 грн. згідно
квитанції №37/75; 19.11.2013 - 1194,03 грн. згідно
квитанції № 68201051.1; 19.01.2014 - 1218,85 грн.
згідно квитанції № 6820.1069.1; 13.02.2014 - 422,65
грн. згідно квитанції №6820.452.1; 17.03.2014 -
422,65 грн. згідно квитанції №6311.446.1 (а.с.
11-12,30-31).

Відповідно до ч. 8 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники
єдиного внеску, крім платників,
зазначених у пунктах 4 і 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
зобов'язані сплачувати єдиний внесок,
нарахований за календарний місяць, не
пізніше 20 числа наступного місяця, крім
гірничих підприємств, які зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за календарний місяць, не пізніше 28
числа наступного місяця.

Відповідно до ч. 10, п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на суму
недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до
платника єдиного внеску такі штрафні
санкції за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статті 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що доводи
органу державної податкової служби
не підтверджують правомірність
накладення на позивача фінансових
санкцій та нарахування пені за
несвоєчасну сплату єдиного внеску за
спірний період, а тому оскаржуване
рішення прийняте податковим органом
без достатніх підстав.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про
задоволення вимог адміністративного
позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області залишити без
задоволення.

Постанову Чернігвського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо його було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України). Касаційна скарга на
судові рішення подається
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі (стаття 212
КАС України).

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
О.О. Беспалов О.А.
Губська

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Беспалов О.О.

Губська О.А.