Справа № 444/1264/14-а
Суддя: Зеліско Р. Й.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/1264/14-а
Провадження № 2-а/444/71/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року Жовківський районний
суд Львіської області в складі :

головуючого судді
Зеліско Р. Й.,

при секретарі
Петришин М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Жовкві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління ДАІ УМВС України
у Закарпатській області, про
скасування постанови про
адміністративне правопорушення серії
АА2 № 126225 від 13.03.2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління ДАІ УМВС України у
Закарпатській області про скасування
постанови серії АА2 № 126225 від 13.03.2014
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності,
відповідно до якої його було визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2
Кодексу України про адміністративні
правопорушення. Дану постанову вважає
незаконною, оскільки він дійсно 13.03.2014
року близько 16.30 год. був зупинений
інспектор ІДПС старшим сержантом
міліції Полович І. І. на автодорозі
Київ-Чоп за межами населеного пункту.
Позивач зазначає, що інспектор йому
повідомив, що відповідно до п. 9.8 ПДР «з 1
жовтня по 1 травня на всіх механічних
транспортних засобах поза населеними
пунктами повинні бути ввімкнені денні
ходові вогні, а в разі їх відсутності в
конструкції транспортного засобу
ближнє світло фар».

Позивач вважає, що порушення п. 9.8 ПДР
виникло у зв'язку з поломкою в т/з
перемикача фар та не могло бути
помічене та усунуто ним завчасно, так
як він здійснював рух в світлу пору
доби. Крім того зазначає, що інспектор
чітко зазначив йому, що виносить усне
попередження, перевірив документи і
позивач продовжив свій рух
автомобілем. Зазначає, що жодних
процесуальних документів на місці
зупинки керованого позивачем т/з не
складалося, не вручалося, а відтак ним
і не підписувалося. Підтвердженням
цього вважає відсутність протоколу про
адміністративне правопорушення, на
основі якого виносилась оскаржувана
постанова, відсутність підпису
позивача на постанові, що була
надіслана йому поштою. Крім того
позивач вважає, що постанова про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч.2 КпАП
України підлягає скасуванню, оскільки
він хоча і дійсно рухався з вимкненим
ближнім світлом фар, однак після того,
як був зупинений інспектором, він
відразу усунув це порушення та
увімкнув світло фар, а крім того вважає,
що за порушення п.9.8. ПДР України
інспектор ДАІ мав притягнути його до
відповідальності за ст. 125 КУпАП,
оскільки ч.2 ст.122 КУпАП передбачена
відповідальність за порушення
користування попереджувальними
сигналами лише при початку руху чи
зміні його напрямку. Вважає, що
винесена постанова не відповідає
вимогам закону, обставинам справи та
підлягає скасуванню.

Позивач також зазначає, що так, як
процесуальний документ по справі про
адміністративне правопорушення не був
йому вручений на місці його
безпосереднього винесення, відповідно
ним з поважних на те причин був
пропущений строк на його оскарження.

Тому просить поновити пропущений з
поважних причин строк для звернення до
суду, скасувати постанову про
адміністративне правопорушення серії
АА2 №126225 від 13.03.2014р.

Позивач у судове засідання не з'явився,
однак подав до суду заяву, у якій
просить справу слухати у його
відсутності, позовні вимоги підтримує
повністю, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи був належним чином
повідомлений, свого відношення до
заявленого позову не висловив, однак на
вимогу надіслав на адрес суду оригінал
адміністративного протоколу серії АВ2
147002 від 13.03.2014 року відносно водія
ОСОБА_1 та оригінал супровідного листа
за вихідним № 287 від 08.04.2014 року.

Ознайомившись з матерілами справи,
оцінивши всі письмові докази та
документи суд вважає, що у позовних
вимогах слід відмовити з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 13.03.2014 року
інспектором ІДПС взводу з
обслуговування стаціонарного поста № 1
старшим сержантом міліції Половичем І.
І. було складено постанову про
вчинення ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 2
КпАП України, яке полягало в тому, що
ОСОБА_1 13.03.2014 року о 16год 30 хв. керував
транспортним засобом Вольцваген Венто,
державний номер НОМЕР_1 по
автомобільній дорозі "Київ-Чоп" за
межами населеного пункту без включення
ближнього світла фар, чим порушив п. 9.8.
ПДР. Позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності і
накладено стягнення у вигляді штрафу 510
гривень.

На вимогу суду ВДАІ з обслуговування
Жовківського району надіслало
оригінал адміністративного протоколу
серії АБ2 147002 від 13.03.2014 року відносно
водія ОСОБА_1 та оригінал супровідного
листа за вихідним № 287 від 08.04.2014 року.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена
адміністративна відповідальність, у
тому числі за порушення водіями
транспортних засобів правил
користування зовнішніми
освітлювальними приладами або
попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку, що
тягне за собою накладення штрафу від
двадцяти п'яти до тридцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п. 9.8. Правил дорожнього
руху України, - з 1 жовтня по 1 травня на
всіх механічних транспортних засобах
поза населеними пунктами повинні бути
ввімкнені денні ходові вогні, а в разі
їх відсутності в конструкції
транспортного засобу - ближнє світло
фар.

Сам позивач не заперечує, що їхав без
увімкненого світла, адже в позовній
заяві повідомляє суд, що враховуючи
відсутність в конструкції керованого
ним транспортного засобу денних
ходових вогнів, порушення п. 9.8. ПДР, яке
виникло у зв'язку з поломкою перемикача
фар та не могло бути ним помічене та
усунуто завчасно, так як здійснював рух
в світлу пору доби, однак в подальшому
зазначає, що дане порушення було ним
негайно усунуто на місці, тобто з його
пояснень виходить, що увімкнення
світла було можливим, але в порушення п.
9.8 Правил дорожнього руху не було
зроблено позивачем до моменту зупинки
інспектором.

Доводи позивача про те, що інспектор
виносив йому тільки усне попередження,
перевірив його документи і після цього
відпустив, не складавши при цьому
жодних процесуальних документів на
місці зупинки керованого ним
транспортного засобу, а відтак і не
вручав їх позивачу, спростовуються
протоколом серії АВ2 147002 від 13.03.2014 року
відносно водія ОСОБА_1 та копією
постанови серії АА2 № 126225 від 13.03.2014
року. Також доводи позивача
спростовуються тим, що жодних
альтернативних санкцій, у тому числі
попередження, положення статті 122 КпАП
не передбачають, у зв'язку з чим
посилання позивача на необхідність
накладення на нього стягнення у виді
попередження позбавлені законних
підстав, адже позивач був зупинений
саме через те, що у нього не було
включене ближнє світло фар( даний факт
позивачем визнається в його позовній
заяві), інспектор не міг накласти на
нього стягнення у вигляді
попередження, адже таке стягнення не
передбачене санкцією статті 122 ч.2 КпАП.

Доводи ОСОБА_1 у позові про те, що
інспектор Полович І.І. неправильно
кваліфікував його дії за ч.2 ст.122 КУпАП
не можуть бути прийняті судом, оскільки
в період з 1 жовтня по 1 травня на
території України перед початком руху
поза населеним пунктом водій повинен
увімкнути на своєму транспортному
засобі ближнє світло фар або денні
ходові вогні. Не виконавши вказаної
вимоги п.9.8 ПДР України ОСОБА_1 вчинив
адміністративне правопорушення
передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.2 КАС України
обов"язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. А також у
відповідача є обов"язок надати суду
необхідні докази по даній справі, які
необхідні для всебічного, повного,
об'єктивного ухвалення рішення по
справі.

Відповідно до вимог ст. 71 ч.4 КАС України
суб'єкт владних повноважень повинен
подати суду всі наявні в нього
документи та матеріали, які можуть
бути використані як докази у справі.

У разі неприбуття відповідача -
суб'єкта владних повноважень, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин або без повідомлення ним про
причини неприбуття розгляд справи не
відкладається і справа вирішується на
підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України
доказами в справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.

Суд вважає, що надісланий оригінал
адміністративного протоколу серії АВ2
147002 від 13.03.2014 року відносно водія
ОСОБА_1, також постанова серії АА2 № 126225
є достатніми доказами для притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ст. 256 ч. 3 КпАП України у
разі відмови особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
від підписання протоколу, в ньому
робиться запис про це.

З протоколу вбачається, що позивач
відмовився від його підписання, однак
даний протокол був складений при двох
свідках, які в ньому підписалися, тобто
можна вважати, що позивач був
ознайомлений з даним протокол, а
відмова від підписання протоколу
ОСОБА_1 не звільняє його від
адміністративної відповідальності.

Підстав для визнання неправомірною та
скасування постанови по справі про
адміністративне правопорушення АА2 №
126225 від 13.03.2014 року суд не вбачає.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст 122, 251, 256 КпАП України,
ст.ст.7-14, 71, 158-163, 167, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України в
Закарпатській області про скасування
постанови про адміністративне
правопорушення серії АА2 № 126225 від
13.03.2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП - відмовити.

Постанова остаточна і оскарженню не
підлягає.

Суддя
Р. Й. Зеліско