Справа № 818/88/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 р.Справа № 818/88/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Мінаєвої О.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
03.04.2014р. по справі № 818/88/14

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправним та
скасування рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі по тексту позивач) звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області (надалі по тексту відповідач), в
якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати
рішення ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у
Сумській області №2267.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 03.04.2014 року
адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області про визнання
протиправним та скасування рішення
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення Державної податкової
інспекції у м. Сумах № 2267 від 30.12.2013
року про анулювання свідоцтва платника
єдиного податку.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просив скасувати
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.04.2014 року
та прийняти нову постанову про відмову
у задоволенні позову.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем за наслідками
камеральної перевірки 30.12.2013 року
прийнято рішення № 2267 про анулювання
свідоцтва платника єдиного податку
ОСОБА_1 (а.с. 5-6). Підставою прийняття
рішення про анулювання свідоцтва
платника єдиного податку слугували
висновки відповідача про перевищення
позивачем чисельності фізичних осіб,
які перебувають у трудових відносинах
з платником податку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
протиправності оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням № 2267 від 31.12.2013 року
анульовано свідоцтво платника єдиного
податку ОСОБА_1.

Підставою для анулювання свідоцтва
стали висновки податкового органу про
перевищення чисельності фізичних осіб,
які перебувають у трудових відносинах
з платником податку, чим порушено п. 291.4
ст.291 ПК України, в зв'язку з чим у
податкового органу, на його думку,
виник обов'язок застосування заходів
передбачених абз.5 п. 299.15 ст.299 ПК
України.

Рішення № 2267 від 31.12.2013 року прийнято на
підставі акту про результати
камеральної перевірки щодо порушення
платником єдиного податку вимог
перебування на спрощеній системі
оподаткування від 30.12.2013 року №446.

Відповідно до ст. 76 Податкового кодексу
України камеральна перевірка
проводиться посадовими особами
контролюючого органу без будь-якого
спеціального рішення керівника такого
органу або направлення на її
проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся
податкова звітність суцільним
порядком.

Між тим, податковим органом не
зазначено, яким чином на підставі акту
камеральної перевірки, під час
проведення якої перевіряється лише
податкова звітність, було встановлено
перевищення позивачем чисельності
фізичних осіб, які перебувають у
трудових відносинах з платником
єдиного податку.

З матеріалів справи вбачається, що у
період з 16.03.2010 р. по 30.09.2013 р.
оподаткування одержаних доходів від
здійснення господарської діяльності
ФОП ОСОБА_1 здійснював застосовуючи
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності.

Відповідно до п. 191.4 ст.291 Податкового
Кодексу України суб'єкти
господарювання, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, поділяються на групи
платників єдиного податку, зокрема, до
другої групи відносяться фізичні
особи - підприємці, які здійснюють
господарську діяльність з надання
послуг, у тому числі побутових,
платникам єдиного податку та/або
населенню, виробництво та/або продаж
товарів, діяльність у сфері
ресторанного господарства, за умови, що
протягом календарного року
відповідають сукупності таких
критеріїв:

-не використовують працю найманих осіб
або кількість осіб, які перебувають з
ними у трудових відносинах, одночасно
не перевищує 10 осіб;

-обсяг доходу не перевищує 1000000 гривень.

Відповідно до абз.5 п.299.15 ст.299 ПК
України свідоцтво платника податку
анулюється за рішенням контролюючого
органу у випадках , зокрема,
перевищення чисельності фізичних осіб,
які перебувають у трудових відносинах
з платником єдиного податку, - в
останній день податкового (звітного)
періоду, в якому допущено таке
перевищення.

З матеріалів справи вбачається, що
перевищення чисельності фізичних осіб,
які перебувають у трудових відносинах
з платником єдиного податку відповідач
обґрунтовує тим, що ФОП ОСОБА_1 протягом
2013 року було укладено з фізичними
особами 30 трудових договорів на
реалізацію продукції, які за своїм
змістом свідчать про трудові
відносини, а не цивільно-правові.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України
трудовий договір є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

В розумінні пп.14.1.222. п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
роботодавець - юридична особа (її філія,
відділення, інший відокремлений
підрозділ чи її представництво) або
самозайнята особа, яка використовує
найману працю фізичних осіб на
підставі укладених трудових договорів
(контрактів) та несе обов'язки із сплати
їм заробітної плати, а також
нарахування, утримання та сплати
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету, нарахувань на фонд оплати
праці, інші обов'язки, передбачені
законами.

З наведених норм вбачається, що
трудовий договір має відповідати
певним умовам, а саме:

-виконання працівником роботи,
визначеної договором, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові
роботодавця;

-отримання працівником заробітної
плати за виконувану ним роботу;

- забезпечення роботодавцем умов праці,
необхідні для виконання роботи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було укладено 30 договорів з
фізичними особами.

З вказаних договорів на реалізацію
продукції вбачається, що товар для
реалізації ФОП ОСОБА_1 (Продавець)
передавався фізичним особам
(Замовникам) по накладним, які в свою
чергу зобов'язувалися передати
Продавцю суму вартості проданого
товару.

Вказаними договорами не передбачено,
що Замовники за договорами зобов'язані
були виконувати певний вид робіт на
облаштованому позивачем робочому
місці з підляганням внутрішньому
трудовому розпорядку.

Умовами договорів також не передбачено
виплату позивачем Замовникам
заробітної плати за виконувану ними
роботу.

Також, матеріалами справи не
підтверджується факт забезпечення
позивачем умов праці Замовників:
забезпечення робочого місця, засобів
для виконання робіт, за необхідності
спецодягу, засобів захисту.

Отже, договори, укладені позивачем з 30
фізичними особами за своїм змістом не є
трудовими.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На запит Харківського апеляційного
адміністративного суду відповідачем
було надано додаткові письмові
пояснення, в яких було зазначено про
відсутність доказів в підтвердження
обставин щодо виплати позивачем
Замовникам (фізичним особам за
укладеними 30 договорами) заробітної
плати та облаштування для зазначених
фізичних осіб робочих місць для
реалізації товару.

Отже, відповідачем, не виконано
обов'язок покладений приписами
наведеної вище норми та не надано
доказів в підтвердження своїх
висновків про перевищення позивачем
чисельності фізичних осіб, які
перебувають у трудових відносинах з
платником єдиного податку які стали
підставою прийняття оскаржуваного
рішення.

Посилання податкового органу на
підтвердження факту перевищення
позивачем чисельності фізичних осіб,
які перебувають у трудових відносинах
з платником єдиного податку приписом
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Сумській області
№18-01-089/1105-0786 від 18.11.2013 року та
постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.04.2014 року,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, оскільки у приписі
Територіальної державної інспекції з
питань праці у Сумській області №
18-01-089/1105-0786 від 18.11.2013 року не зазначено
про факт належного оформлення трудових
відносин з 33 працівниками, а у
постанові Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.04.2014 року
зазначено, що факт використання
позивачем праці 33 найманих працівників
встановлений головним державним
інспектором праці, проте не зазначено
про час прийняття на роботу та
звільнення з роботи вказаних 33
працівників, їх анкетні дані та
працевлаштування цих працівників в
один період часу.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.04.2014р. по
справі № 818/88/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.Судді
Шевцова Н.В. Мінаєва О.М. Повний текст
ухвали виготовлений 28.07.2014 р.