Справа № 639/5751/13-а
Суддя: Срокіна І. І.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/5751/13-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року Жовтневий районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Срокіної І.І.,

за участю секретаря - Макушенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Харкові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Харківської
міської ради, треті особи ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про визнання дій протиправними
та зобов,язання вчинити певні дії ,-

встановив:

У липні 2013 р. позивачі звернулися до
суду із позовом, у якому просили
скасувати відповіді з Харківської
міської ради від 25.04.2013 р. за № 5244/9-13, від
13.06.2013 р. за № 7049/9-13, від 13.06.2013 р. за №
7049/9-13, 13.06.2013 р. за № 7074/9-13, від 16.11.2012 р. за
№ КО-6-27409/1-12.0839; визнати протиправними
відповіді з Харківської міської ради
від 25.04.2013 р. за № 5244/9-13, від 13.06.2013 р. за №
7049/9-13, від 13.06.2013 р. за № 7049/9-13, 13.06.2013 р. за
№ 7074/9-13, від 16.11.2012 р. за № КО-6-27409/1-12.0839;
визнати приховування від обліку і
реєстрації та перекручення даних про
стан земель, розміри та кількість
земельних ділянок по АДРЕСА_1, АДРЕСА_2
Харківською міською радою в відповіді
з департаменту містобудування,
архітектури та земельних відносин
Харківської міської ради від 16.11.2012 р.
за № КО-6-27409/1-12.0839 на ім'я заступника
міського голови - керуючого справами
виконавчого комітету міської ради
Тимчук А.Л.; зобов'язати Харківську
міську раду визнати факт самовільного
зайняття земельної ділянки, яка
відноситься до належного ОСОБА_1
домоволодіння у АДРЕСА_1 з боку
суміжних землекористувачів ОСОБА_3 по
АДРЕСА_2; визнати, що площі земельних
ділянок у АДРЕСА_1 повинна складати 642
кв.м., по АДРЕСА_2 412 кв.м.; визнати, що
площі земельних ділянок у АДРЕСА_1, по
АДРЕСА_2 на час винесення рішення
Харківської міської ради від 19.12.2012 р. №
953/12 21 сесії 6 скликання в частині
ОСОБА_3, ОСОБА_4 не відповідали
законному розміру; визнати, що рішення
Харківської міської ради від 19.12.2012 р. №
953/12 21 сесії 6 скликання в частині
ОСОБА_3, ОСОБА_4 заплановано відведення
самовільно зайнятої земельної ділянки,
яка відноситься до належного ОСОБА_1
домоволодіння у АДРЕСА_1; визнати, що
рішення Харківської міської ради від
19.12.2012 р. № 953/12 21 сесії 6 скликання в
частині ОСОБА_3, ОСОБА_4 винесено з
порушенням ст. 41 Конституції України,
ст.. 118, 123, 147, 148, 149, 153, 154,155 ЗК України;
зобов'язати Харківську міську раду
самостійно скасувати рішення
Харківської міської ради від 19.12.2012 р. №
953/12 21 сесії 6 скликання в частині
ОСОБА_3, ОСОБА_4: п. 1.1. дозволити ОСОБА_3
збереження самочинно побудованих
житлової прибудови літ. «А-1», тамбуру
літ. «а» та самочинно побудованого
гаражу літ. «И» по АДРЕСА_2, та п. 1.2.:
надати ОСОБА_3, ОСОБА_4 дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею,
орієнтовно 0,0673 га для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_2;
зобов'язати Харківську міську раду
надати земельну ділянку у АДРЕСА_1,
загальною площею 298 кв.м. в приватну
власність ОСОБА_2 за його заявою від
04.01.2012 р.

В процесі розгляду справи
неодноразово уточнював та змінював
позовні вимоги і у остаточній
редакції заявлених вимог просили,
визнати протиправними дії Харківської
міської ради щодо відмови в
задоволенні заяв ОСОБА_1, ОСОБА_2
листами від 25.04.2013 р. за № 5244/9-13, від
13.06.2013 р. за № 7049/9-13, від 13.06.2013 р. за №
7049/9-13, 13.06.2013 р за №7074/9-13, від 16.11.2012 р. за
№ КО-6-27409/1-12.0839 відносно ОСОБА_1, ОСОБА_2;
визнати протиправними дії Харківської
міської ради щодо обґрунтування меж та
розмірів земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку за
адресою АДРЕСА_2, господарських
будівель і споруд департаменту
містобудування, архітектури та
земельних відносин Харківської
міської ради, управління
містобудування та архітектури від
31.11.2012 р. за архівним № 8841 відносно
ОСОБА_1; визнати протиправними дії
Харківської міської ради щодо не
визнання самовільного зайняття
земельної ділянки, яка відноситься до
належного ОСОБА_1 домоволодіння у
АДРЕСА_1 з боку суміжних
землекористувачів ОСОБА_3 по АДРЕСА_2;
визнати протиправними рішення
Харківської міської ради від 19.12.2012 р. №
953/12 21 сесії 6 скликання в частині
ОСОБА_3, ОСОБА_4 відносно гр. ОСОБА_1,
ОСОБА_2; зобов'язати Харківську міську
раду скасувати рішення Харківської
міської ради від 19.12.2012 р. № 953/12 21 сесії 6
скликання в частині ОСОБА_3, ОСОБА_4: п.
1.1. дозволили ОСОБА_3 збереження
самочинно побудованих житлової
прибудови літ «А-1», тамбуру літ. «а» та
самочинно побудованого гаражу літ. «И»
по АДРЕСА_2, та п. 1.2. надати ОСОБА_3,
ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею, орієнтовно, 0,0673 га для
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_2; зобов'язати Харківську міську
раду надати земельну ділянку у АДРЕСА_1,
загальною площею 298 кв.м. у приватну
власність ОСОБА_2 за його заявою від
04.01.2012 р.; зобов'язати Харківську міську
раду встановити межу між суміжними
земельними ділянками у АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2 відповідно до схеми плану
кварталу № 2304 від 28.09.1955 р.; зобов'язати
Харківську міську раду знести
самовільно побудовані споруди ОСОБА_3 -
житлову прибудову літ. «А-1», тамбур літ.
«а», гараж літ. «И» по АДРЕСА_2; всі
витрати з відповідача стягнути на
користь позивачів.

В обґрунтування заявлених вимог
зазначали, що 25.03.2013 р. вони звернулися
із заявою до Харківської міської ради
про скасування рішення Харківської
міської ради від 19.12.2012 р. № 953/12 21 сесії 6
скликання в частині ОСОБА_3, ОСОБА_4, де
були надані правовстановлюючі
документи на цю земельну ділянку, та
документи, які вказують на самовільне
зайняття цієї земельної ділянки
ОСОБА_3 до винесення вище зазначеного
рішення Харківською міською радою, під
час винесення рішення та після
винесення цього рішення.

Через місяць отримали відповідь, з
Харківської міської ради від 25.04.2013 р.
за № 5244/9-13, де їм було відмовлено в
задоволенні заяви. Дану відповідь
ОСОБА_1 намагався оскаржити вищому
керівництву Харківської міської ради
своєю скаргою від 13.05.2013 р., після чого
отримав відповідь від 13.06.2013 р. за №
7049/9-13, за підписам тієї самої особи, яка
підписувала попередню відповідь. У
даній відповіді було відмовлено у
задоволенні скарги ОСОБА_1 від 13.05.2013 р.

13.05.2013 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до
Харківської міської ради про визнання
факту самовільного зайняття земельної
ділянки у АДРЕСА_1, загальною площею 298
кв.м. з боку ОСОБА_3, та встановити, яка
площа земельної ділянки по АДРЕСА_1
належить ОСОБА_1 на праві постійного
користування де були надані
правовстановлюючі документи на цю
земельну ділянку, та документи, які
вказують на самовільне зайняття цієї
земельної ділянки ОСОБА_3 Після чого
17.05.2013 р. ОСОБА_1 отримав відповідь з
Харківської міської ради від 13.06.2013 р.
за № 7074/9-13, де було надано недостовірну
інформацію про стан йому належної
земельної ділянки, та відмову в
визнанні факту самовільного зайняття
земельної ділянки з боку ОСОБА_3

04.01.2012 р. ОСОБА_2 звернувся із заявою до
Харківської міської ради про отримання
в право власності частини земельної
ділянки загальною площею 298 кв.м. у
АДРЕСА_1, яка не є приватизованою, до
якої додав відповідні документи. Заява
не розглянута, відмови або залишення
без руху він не отримав.

28.02.2013 р. до Харківської міської ради
надійшов запит ОСОБА_1, після чого він
поштою отримав відповідь з рахунками
для оплати на отримання інформації та
сплатив його. 09.04.2013 р. ОСОБА_1 частково
отримав запитувану інформацію, з якою
не згоден.

Рішенням Харківської міської ради від
19.12.2012 р. № 953/12 21 сесії 6 скликання
ОСОБА_3 дозволили збереження самочинно
побудованих житлової побудови літ.
«А-1», тамбуру літ. «а» та самочинно
побудованого гаражу літ. «И» по
АДРЕСА_2; ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано дозвіл
на розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею,
орієнтовно, 0,0673 га для обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_2.

Відповідно до реєстрації права
власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 у
державному реєстрі права власності
закріплено домоволодіння по АДРЕСА_1,
площею 642 кв.м., про що свідчить витяг
від 17.02.2009 р. за № 21892463 та рішення
Жовтневого районного суду м. Харкова
від 28.11.2008 р. справа № 2-563/2008, яким
анульовано правову реєстрацію
домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка була
зареєстрована на праві власності за
ОСОБА_6 і визнано за ОСОБА_1 право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку за № 37649 від
13.08.1955 р. ОСОБА_6 була надана земельна
ділянка, площею 642 кв.м. по АДРЕСА_1. Цей
факт зазначений у квартальній зйомці
за № 2304. Також рішенням виконавчого
комітету Жовтневої районної ради
депутатів трудящих за № 363-8 від 17.11.1976 р.
за ним було закріплено ціле
домоволодіння.

У 2010 р. ОСОБА_1, зареєстрував на праві
власності житловий будинок, який
знаходиться в стадії будівництва,
готовність якого складає 10 % на
земельній ділянці по АДРЕСА_1, площа
якої складає 642 кв.м.

Рішенням 49 сесії Харківської міської
ради 5 скликання від 27.10.2010 р. № 306/10 п. 38,
ОСОБА_1 надана згода на розробку
проекту відведення земельної ділянки,
орієнтовно земельною площею 344 кв.м. по
АДРЕСА_1. Згідно обґрунтування меж та
розмірів земельної ділянки,
домоволодіння розташовано по АДРЕСА_1 у
Жовтневому районі м. Харкова. На
теперішній час на ділянці розпочато
будівництво нового житлового будинку
(замість старого непридатного для
проживання, що належав ОСОБА_1, згідно
рішення Жовтневого районного суду м.
Харкова від 28.11.2008 р. та витягу КП
«ХМБТІ» про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 21892463 від 17.02.2009 р.).
Згідно листа КП «ХМБТІ», готовність
будинку складає 10 %. Земельна ділянка,
відповідно до генерального плану
забудови м. Харкова розташована у зоні
садибної житлової забудови поза межами
«червоних ліній» на АДРЕСА_1. Згідно
довідки КП «ХМБТІ», площа земельної
ділянки АДРЕСА_1 станом на 19.10.2010 р.
складає 344 кв.м., а згідно квартальної
зйомки від 28.09.1955 р. площа складала 642
кв.м.

Також, в проекті землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у АДРЕСА_1
у вихідній землекадастровій
інформації зазначено, що земельна
ділянка складає 642 кв.м., а заплановано
відведення 344 кв.м. земельної ділянки за
вищезазначеною адресою. В експлікації
земель в межах плану зазначено про
кількість власників землі та
землекористувачів - 1 землекористувач,
та будинок, що зводиться на земельній
ділянці 0,0344 га. В листі вихідної
земельнокадастрової інформації
зазначено, що загальна площа земельної
ділянки складає 0, 0642 га, заплановано
відведення частини земельної ділянки
загальною площею 0, 0344 га. Цей проект був
погоджений та затверджений
Харківською міською радою, а саме
рішенням Харківської міської ради від
18.05.2011 р. за № 295/11 в частині ОСОБА_1, про
що зазначено на державному акті на
земельну ділянку по АДРЕСА_1.

У відповіді з державної інспекції
сільського господарства України у
Харківській області від 18.07.2013 р. за №
04.01-29/6669, також зазначено, що решта
земельної ділянки по АДРЕСА_1 не
передана у власність після набуття
права власності на земельну ділянку
площею 0, 0344 га, що підтверджує
викладене у проекті землеустрою щодо
відведення земельної ділянки по
АДРЕСА_1.

11.04.2011 р. рішенням Жовтневого районного
суду м. Харкова по справі за № 2-115/2011
було скасовано рішення Жовтневого
районного суду м. Харкова від 28.11.2008 р.
по справі № 2-5063/2008, тобто було
скасовано підставу для реєстрації
права власності вже на неіснуюче майно,
замість якого було зареєстровано
новостворене майно - житловий будинок,
який знаходиться в стадії будівництва.

ОСОБА_3 є власником 40/100 частин
житлового будинку по АДРЕСА_2 на
підставі договору купівлі-продажу від
07.08.2000 р., відповідно ОСОБА_4 є власником
60/100 частин вищезазначеного житлового
будинку на підставі договору
купівлі-продажу від 04.12.1991 р. № 3-3004, та
рішення народного суду Жовтневого
району від 08.04.1964 р.

Відповідно до п. 1 зазначеного договору,
житловий будинок по АДРЕСА_2
розташований на земельній ділянці 412
кв.м. Відповідно до технічного паспорту
на житловий будинок по АДРЕСА_2 від
10.01.2012 р. за № 6 зазначено, що ОСОБА_3
набула права власності на частину
житлового будинку за вищезазначеним
договором купівлі-продажу, також
зазначено, що фактична площа земельної
ділянки складає 694 кв.м., довжина межі по
АДРЕСА_1 складає 29,5 м., а відповідно
квартальній зйомці № 2304 за 1955 р.
складає 17,20 м., відповідно загальна
площа земельної ділянки станом на 1955 р.
при довжині межі по АДРЕСА_3 23,80 м.,
приблизно складає 412 кв.м, на якій
розташований житловий будинок з
прилеглими до нього господарськими
спорудами, як зазначено у договорі
купівлі-продажу від 07.08.2000 р.

Також, вищезазначене вказано в старому
технічному паспорті на житловий
будинок по АДРЕСА_2, інвентаризаційний
№ 16366, де зазначено, що за документами,
площа земельної ділянки складає 412
кв.м., а фактична площа 694 кв.м., та
невідомим чином збільшено площу
земельної ділянки по АДРЕСА_2 за
рахунок суміжної земельної ділянки по
АДРЕСА_1, про що свідчить викопіювання з
схеми плану кварталу 2304
вищезазначеного технічного паспорту,
так довжина межі по АДРЕСА_1 складає 25,90
м., а складала 17,20 м. Зазначено, що це
збільшення земельної ділянки
відбулось на підставі вже скасованих
рішень районних рад народних депутатів
Харківської області від 04.10.1988 р. № 165-60
від 15.01.1991 р. № 3-38.

Отже, між старим та новим технічним
паспортом , довжина межі по АДРЕСА_1,
домоволодіння по АДРЕСА_2
відрізняється на 3, 6 м.

Старий технічний паспорт та житловий
будинок по АДРЕСА_2, інвентаризаційний
№ 16366 ОСОБА_3 додавало як додаток до
свого позову, про поновлення
порушеного права користування
земельною ділянкою.

Отже, це вказує, що межу між цими
земельними ділянками неодноразово
переносили за рахунок незаконного
збільшення площі земельної по АДРЕСА_2.

Вважають, що мешканці житлового
будинку по АДРЕСА_2 користуються
надлишком земельної ділянки за
відсутності вчиненого правочину, яка
відноситься до домоволодіння по
АДРЕСА_1, а також вбачається, що
незаконно неодноразово перенесено
межу між суміжними земельними
ділянками приблизно на 12 м., від її
законного знаходження за рахунок
незаконного збільшення площі
земельної ділянки по АДРЕСА_2 на 298 кв.м.
Отже, мешканці житлового будинку по
АДРЕСА_2, використовують надлишок цієї
земельної ділянки, фактично як
зазначено в технічних паспортах цього
будинку.

Рішенням Харківської міської ради від
19.12.2012р. №953/12 21 сесії 6 скликання ОСОБА_3,
ОСОБА_4 у пункті 1.1. зазначено дозволити
ОСОБА_3 збереження самочинно
побудованих житлової прибудови літ.
«А-1», тамбуру літ. «а» та самочинно
побудованого гаражу літ. «И» по
АДРЕСА_2. Відповідно зазначені в
рішення споруди частково знаходяться
на земельній, яка відноситься до
належного ОСОБА_1 домоволодіння, а саме
гараж літ. «И», тамбур літ. «а», як
вбачається з технічного паспорту на
житловий будинок по АДРЕСА_2 від 11.06.2010
р. за № 6.

Підтвердження неправомірності
використання ОСОБА_3 земельної ділянки
по АДРЕСА_1 є: - відповідь виконавчого
комітету Жовтневої районної ради у м.
Харкові від 03.06.2010 р. за № К-10/568. Акт
виїзної комісії виконавчого комітету
Жовтневої районної ради в м. Харкові
від 02.06.2010 р.; - відповідь з державного
комітету України земельних від 27.09.2010 р.
за № 13-05-37/9925; - відповідь з КП «ХМБТІ»
від 08.10.2010 р. за № 5722; - довідка із КП
«ХМБТІ» № 744 від 18.10.2010 р.; - відповідь з
державної інспекції сільського
господарства України в Харківській
області від 10.11.2012 р. за № 7585 за підписом
ОСОБА_7; - відповідь з КП «ХМБТІ» від
09.11.2012 р. за № 4186/3 за підписами ОСОБА_8,
ОСОБА_9; - постанова Жовтневого
районного суду м. Харкова від 10.12.2012 р.
за підписом судді Цилюрик В.П.; -
відповідь з державної інспекції
сільського господарства України в
Харківській області від 04.04.2013 р. за №
04.01-29/2959.

28.10.2011 р. ОСОБА_1 продав частину
земельної ділянки ОСОБА_2, яка була
приватизована, про що свідчить
відмітка на державному акту серії ЯК №
162627. Відповідно у ОСОБА_1 залишилося 298
кв.м. земельної ділянки по АДРЕСА_1 на
праві постійного користування
(зареєстрованим за ним домоволодінням).

Згідно з рішенням від 24.11.2010 р. № 06/10 1
сесії Харківської міської ради 6
скликання, правонаступниками районних
у м. Харкові рад, які діяли до 31.12.2010 р. у
зв'язку з реорганізацією, шляхом
приєднання до Харківської міської
ради, стала Харківська міська рада.
Харківська міська рада є
правонаступником Жовтневої районної
ради у м. Харкові, яка визнала
самовільне зайняття земельної ділянки
та самовільне будівництво у АДРЕСА_1 з
боку землекористувачів по АДРЕСА_2, які
повинні не перешкоджати встановленню
меж між земельними ділянками, про що
свідчить відповідь виконавчого
комітету Жовтневого районної ради у м.
Харкові від 03.06.2010 р. за № К-10/568, акт
виїзної комісії виконавчого комітету
Жовтневої районної ради у м. Харкові
від 02.06.2010 р., припис з виконавчого
комітету Жовтневої районної ради у м.
Харкові від 27.04.2010 р. за № К-10/417.
Відповідно, Харківська міська рада
здобула визнання самовільного
зайняття земельної ділянки та
самовільного будівництва з боку
землекористувачів по АДРЕСА_2, які
повинні не перешкоджати встановленню
меж між земельними ділянками.

Позивачі просили задовольнити
заявлені вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачі позовні
вимоги підтримали у повному обсязі та
надали пояснення аналогічні
вищевикладеним.

Представник відповідача позов не
визнала та пояснила , що ХМР, не
порушувала прав позивачів, на усі
скарги з якими позивачі зверталися до
Харківської міської ради були
розглянуті і позивачам надавалися
відповіді,згідно із законом про
звернення громадян у за заявою ОСОБА_1
відповідно до тієї площі , яку він
самостійно визначив і попросив надати
в межах безоплатної передачі, йому була
надана земельна ділянка. І ним було
реалізоване його право на отримання
земельної ділянки, що підтверджується
державним актом на землю. Право
власності на земельну ділянку було
перепродано ОСОБА_2,бо на той час право
власності на домоволодіння вже було
скасовано. Вважає, що ОСОБА_2 суду не
надано доказів, що на спірну земельну
ділянку площею 298 кв. м. на яку він
претендує, у нього є першочергове
право на її додаткове отримання Крім
того відповідно до норм діючого
законодавства, ЗК України право
безоплатної приватизації надається
лише один раз. Позивачами не надано
належних та допустимих доказів,
відповідно до вимог ст.. 70 КАСУ, що їх
права порушуються Харківською
міською радою. Стосовно вимог ОСОБА_2
щодо неотримання відповіді на його
звернення до Харківської міської ради
від 04.01.2012 р. про отримання в право
власності частини земельної ділянки
загальною площею 298 кв.м. у АДРЕСА_1,
пояснила, що зазначене питання не могло
бути вирішено по суті, оскільки
необхідно звернутися з відповідним
пакетом землевпорядної документації і
лише після цього на черговому
засіданні міської ради сесія розглядає
документацію і приймає рішення про
передачу земельної ділянки у власність

Вважає, що оскаржуване рішення міської
ради відповідає вимогам законодавства
, а тому просить відмовити позивачам у
задоволені позову.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник
позов не визнали та пояснили, що до
свого позову ОСОБА_1 не надано доказів
та документів які підтверджують
заявлені позовні вимоги та свідчать
про наявність зареєстрованого за
позивачем права власності на майно.
Також позивачем не надано документа,
який підтверджує те, що він є
правомірним користувачем всієї
земельної ділянки площею 642 кв.м. у
АДРЕСА_1 на праві постійного
користування земельною ділянкою.

Висновок про реєстрацію документів на
право користування земельною ділянкою
АДРЕСА_1 не можна прийняти до уваги у
якості доказу, який підтверджує право
користування земельною ділянкою
позивача посилаючись на наступне. На
теперішній час невідомо, яким чином
позивачем отримано вказаний висновок,
оскільки з копії висновку не
вбачається ким його було надано,
закриті листком при копіюванні підписи
та печатки посадових осіб. Крім того, до
висновку не надано постанову Виконкому
Жовтневої районної Ради депутатів №1048
від 31.08.1955 р., на підставі якого його
було запропоновано. Позивач й своєму
позові зазначає, що висновок було
надано від 13.08.1955р., тому зазначене
ставить під сумнів про чинність
вказаного висновку.

Крім того, вказаний висновок не
відображається в особливих відмітках
технічного паспорту, а саме з
викопіювання МіькБТІ вбачається, що
загальна площа земельної ділянки по
АДРЕСА_1 складає 352 кв. м., додаткової
площі не вказано. Зазначена площа
відображається і в листі МіськБТІ №801
від 30.10.22009р., станом на 29.05.1995р.

Відповідно до акту перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства Головного управління
Держкомзему у Харківській області від
19.03.2012р., у результаті перевірки було
встановлено, що згідно договору
купівлі- продажу від 07.08.2000 р. ОСОБА_3
купила у ОСОБА_10 44/100 часток жилого
будинку АДРЕСА_2 з відповідною часткою
надвірних будівель, розташованого на
земельній ділянці площею 412 кв.м., що
знаходиться по АДРЕСА_2.

Зазначений будинок знаходиться у
спільній частковій власності.

Відповідно до технічного паспорту на
житловий будинок АДРЕСА_2, виготовлено
станом на 11.06.2010р., площа всього
домоволодіння складає 694 кв.м., що
підтверджується обстеженням земельної
ділянки.

У зв,язку із вищевикладеним
обґрунтування меж та розмірів
земельної ділянки для обслуговування
житлового будинку за адресою АДРЕСА_2
від 21.11.2012 року за архівним № 8841 є
абсолютно законними та такими, що
відповідають чинному законодавству
України. У зв,язку із чим просив у
задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа ОСОБА_4 надала суду заяву
про розгляд справи за її відсутності і
ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивачів,
представників відповідача та третьої
особи ОСОБА_3 та ОСОБА_3, дослідивши
матеріали справи, вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій.

За змістом п. 8 ч. 1 ст.3 КАС України
позивачем в адміністративній справі є
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Виходячи із системного аналізу
наведених норм КАС України, суд вважає,
що особа, яка звертається до
адміністративного суду з позовом, має
довести наявність порушення
оскаржуваним рішенням суб'єкту владних
повноважень саме її прав та інтересів у
сфері публічно-правових відносин, які
потребують судового захисту.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема, спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Згідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судовим розглядом встановлено, що
заочним рішення Жовтневого районного
суду м. Харкова від 28 листопада 2008 року
анульована правова реєстрація
домоволодіння АДРЕСА_1 , яке було
зареєстрованого на праві власності за
ОСОБА_6, визнано дійсною угоду
купівлі-продажу зазначеного
домоволодіння , що укладено між ОСОБА_1
та ОСОБА_11 та визнано за ОСОБА_1 право
власності на вказане вище
домоволодіння. (т.1 а.с.36).

Рішенням виконавчого комітету
Жовтневої районної у м. Харкові ради за
№17-1 від 3 березня 2009 року ОСОБА_1 було
дозволено побудувати новий житловий
будинок по АДРЕСА_1 , оскільки старий
непридатний для мешкання.

Рішенням 7 сесії Харківської міської
ради 6 скликання від 18.05.2013 № 295/11
ОСОБА_1передано у приватну власність
земельну ділянку загальною площею 0,0344
га для будівництва та обслуговування
житлового будинку , господарських
будівель і споруд за адресою АДРЕСА_1.
На підставі вказаного рішення ОСОБА_1
отримано державний акт на право
власності на земельну ділянку за
вказаною адресою. ( а.с. 38 т.1)

Приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу, 28
жовтня 2011 року за реєстровим №948,
посвідчено договір купівлі-продажу
земельної ділянки, на підставі якого
право власності на земельну ділянку
площею 0,0344 га перейшло до ОСОБА_2

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Харкова від 11 квітня 2011 року ( після
скасування попереднього рішення і при
повторному розгляді справи) у
задоволенні позову ОСОБА_1 про
визнання угоди дійсною та визнання
права власності на домоволодіння по
АДРЕСА_1 - відмовлено.

В обґрунтуванні заявленим вимогам і у
своїх поясненнях суду позивач ОСОБА_1
вважає себе власником домоволодіння
по АДРЕСА_1, яке будується і вважає, що у
нього виникло право на користування
земельною ділянкою. Надані суду докази
свідчать, що він, на теперішній час, не
є ані власником домоволодіння ані
користувачем земельної ділянки.
Новобудова на яку він посилається,
знаходиться на земельній ділянці, яка
належить ОСОБА_2

Обгрунтування зазначені у позовній
заяві позивачами зводяться до
переліку підстав набуття права
власності учасниками процесу та
аналізу нормативної бази і
законодавства, яке регулює
правовідносини ,які виникли між
позивачами та третіми особами.

Відповідно до ст.. 70 КАСУ України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Сторони мають право обґрунтувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень.

Стосовно вимог позивачів про визнання
протиправними дій Харківської
міської ради щодо відмови у
задоволенні їх заяв, суд не вбачає для
цього правових підстав, оскільки
звернення розглянуто і надані
відповіді на них. Щодо вимог про
визнання протиправними дій
відповідача, щодо обґрунтування меж та
розмірів земельної ділянки і щодо
невизнання самовільного зайняття
земельної ділянки, яка відноситься до
належного ОСОБА_1 домоволодіння та
рішення міськради від 19.12.2012 року № 953/12
21 сессії 6 скликання в частині ОСОБА_3
та ОСОБА_4 суд також не вбачає підстав
для їх задоволення. Рішення є законним
та обґрунтованим і тому підстав для
покладення на відповідача зобов,язань
щодо скасування п.1.1. та 1.2. що
стосуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
вбачається. Як не вбачається і підстав
для зобов,язання відповідача
встановити межу між суміжними
земельними ділянками та знести
самовільно побудовані ОСОБА_3 споруди,
оскільки зазначене не відноситься до
компетенції відповідача, бо існує
інший порядок вирішення цього питання.
До того ж ці вимоги не можуть
розцінюватися судом у контексті ч.2 ст.2
КАСУ як дія, або бездіяльність суб,єкта
владних повноважень. Не є це і рішенням
суб,єкта владних повноважень

Суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_2,
про неотримання відповіді на його
звернення від 04.01.2012 року про надання у
приватну власність земельної ділянки
площею 298 кв.м. підлягають частковому
задоволенню,оскільки належних та
допустимих доказів того, що відповідь
на вказане звернення ним отримана суду
не надано, не надано з цього приводу і
пояснень представником відповідача,
тому суд вважає за необхідне
зобов,язати відповідача розглянути
заяву ОСОБА_2 від 04.01.2012 року і надати
відповідь за результатами її розгляду,
поновивши йому строк на звернення до
суду з такими вимогами.

Суд вважає, що позивачами не доведено
наявності порушення оскаржуваним
рішенням суб'єкта владних повноважень
саме їх прав та інтересів у сфері
публічно-правових відносин, які
потребують судового захисту.

Керуючись ст.ст. 158, 159, 160, 163, 185, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог
до Харківської міської ради, треті
особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання
дій протиправними та зобов,язання
вчинити певні дії - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Харківської
міської ради, треті особи ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про визнання дій протиправними
та зобов,язання вчинити певні дії -
задовольнити частково.

Зобов,язати Харківську міську раду
розглянути заяву ОСОБА_2 від 04.01.2012
року і надати відповідь за
результатами її розгляду.

У задоволенні позовних вимог у іншій
частині відмовити.

Постанова може бути оскаржена у
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
протягом 10 днів з дня її проголошення
через Жовтневий районний суд м.
Харкова, а особами які не були присутні
у судовому засіданні під час її
проголошення у той же строк з дня
отримання її копії.

Суддя
І.І.Срокіна