Справа № 806/2319/14
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Франовська К.С.
УХВАЛА

іменем України

"11" серпня 2014 р.
Справа № 806/2319/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Франовської К.С.

суддів:
Бондарчука І.Ф.

Моніча Б.С.,

при секретарі
Степанській А.В. ,

за участю представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "17" червня
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІЕ-Сервіс"
до Житомирської митниці
Міністерства доходів і зборів України
про визнання рішень та карток відмови
протиправними та їх скасування ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю "ІЕ-Сервіс"( далі- ТОВ
"ІЕ-Сервіс") звернулось до суду з
адміністративним позовом, у якому
просило визнати протиправними та
скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів № 101060000/2014/300027/2
від 22.01.2014р., картку відмови в митному
оформленні №101060000/2014/00035, рішення №
101060000/2014/300049/2 від 30.01.2014р., картку
відмови у митному оформленні товару №
101060000/2014/000059, рішення № 101060000/2014/300055/2 від
03.02.2014р., картку відмови у митному
оформленні товару № 101060000/2014/00066,
рішення 101060000/2014/300140/2 від 27.02.2014р.,
картку відмови у митному оформленні
товару № 101060000/2014/00161, рішення №
101060000/2014/300062/2 від 04.02.2014р., картку
відмови у митному оформленні товару №
101060000/2014/00073.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 17 червня 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300027/2 від
22.01.2014 року та картку відмови у митному
оформленні товару № 101060000/2014/00035.

Визнано протиправними та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300049/2 від
30.01.2014 року та картку відмови у митному
оформленні товару № 101060000/2014/000059.

Визнано протиправними та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300055/2 від
03.02.2014 року та картку відмови у митному
оформленні товару № 101060000/2014/00066.

Визнано протиправними та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300140/2 від
27.02.2014 року та картку відмови у митному
оформленні товару № 101060000/2014/00161.

Визнано протиправними та скасовано
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2014/300062/2 від
04.02.2014 року та картку відмови у митному
оформленні товару № 101060000/2014/00073.

Постановлено відшкодувати з
державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІЕ -Сервіс" 737,47 грн.
судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції Житомирська митниця
оскаржила його в апеляційному порядку,
вважає, що судом неповно з'ясовано
обставини справи, які мають істотне
значення для правильного вирішення
спору, а постанова винесена з
порушенням норм матеріального права. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що суд, задовольняючи
позовні вимоги, залишив поза увагою
доводи Митниці про те, що заявлена
декларантом митна вартість суттєво
відрізнялась від наявної інформації
щодо товарів подібного виду в ЄАІС
Держмитслужби, що слугувало підставою
виникнення обґрунтованих сумнівів у
заявленій митній вартості та підставою
для витребування додаткових
документів, які позивачем не були
надані, а тому винесено рішення про
визначення митної вартості за
резервним методом вважає
правомірними.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги в їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем надано Житомирській митниці
всі необхідні документи, які надавали
можливість визначити вартість
ввезеного товару за першим методом,
доказів в підтвердження
обґрунтованості сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей митницею суду не надано, не
доведено обґрунтованих підстав щодо
неможливості застосування першого
методу визначення митної вартості
ввезеного товару та неможливості
застосування попередніх методів
визначення митної вартості.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується колегія суддів
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «ІЕ-Сервіс» 12 липня 2012 року
зареєстроване як юридична особа, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, діє на
підставі статуту, є суб'єктом
зовнішньоекономічної діяльності.

В січні-лютому 2014 року на підставі
зовнішньоекономічного контракту від 20
серпня 2012 року №01/2012, укладеного між
ТзОВ «ІЕ-Сервіс» (Покупець) та фірмою
«Global Cosmed S.A.», Польща (Продавець),
рахунків-фактур (інвойсів) FAEP000001/2014 від
15.01.2014р.;FAEP000002/2014від21.01.2014р.;FAEP000004/2014від27
.01.2014р.FAEP000005/2014 від 12.02.2014р.;90000674 від
30.01.2014р.; позивач ввіз на територію
України товар особистої гігієни,
побутової хімії, косметичні засоби.

Відповідно до пункту 3.3 контракту ціна
товару складена на умовах поставки
FCA-Явор, FCA-Радомв залежності від місця
завантаження згідно Міжнародних
правил тлумачення термінів
Інкотермс-2000.

Умовою контракту є попередня оплата
товару.

По кожній партії товару згідно п. 6.1.
контракту № 02/2012 від 20.08.2012р. та п. 6.1.
контракту № 01/2012 від 20.08.2012р. позивач
здійснював попередню оплату продавцю в
сумі, що зазначена в рахунку-фактурі.
Платіжні доручення про переказ коштів -
фактичну сплачену ціну, надавалися
декларантом до кожної митної
декларації. При розрахунку митної
вартості в кожній ДМВ-1 декларант
декларував митну вартість з додаванням
транспортних витрат, які поніс
покупець до місяця ввезення товару в
Україну. Тобто, митна вартість
декларантом правомірно розрахована за
основним методом митної вартості та
відповідно до положень Митного кодексу
України.

Проте, митний орган, не визнаючи
задекларовану декларантом митну
вартість товару за основним методом, у
кожному окремому випадку електронним
повідомленням (відповідно до положень
наказу Міністерства фінансів України
від 30.05.2012 № 631), зазначав про
необхідність надання декларантом
додаткових документів.

1. По рішенню № 101060000/2014/300027/2 від 22.01.2014
року

Для митного контролю і митного
оформлення товарів, що переміщуються
через митний кордон України позивач
подав до Житомирської митниці (м/п
"Житомир - Центральний" ) в електронному
вигляді митну декларацію (МД-2)
№101060000/2014/000703, в якій задекларував
товар - мийні засоби та засоби для
чищення, розфасовані для роздрібної
торгівлі.

До декларації позивачем також були
додані наступні документи:

- контракт № 02/2012 від 20.08.2012р;

-доповнення-додаток б/н до контракту
від 15.01.2014р.;

-рахунок-фактура FAEP000001/2014 від 15.01.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- рахунок за транспортно-експедиційні
послуги та довідка про вартість
перевезення;

- попередня декларація;

- характеристики товару;

-платіжне доручення № 1 від 16.01.2014р. про
оплату імпортованого товару згідно
рахунку-фактури;

-декларація митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 22.01.2014р. із заявленою
декларантом митною вартістю за
основним методом митної вартості.

В результаті проведення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару за даною декларацією,
митним органом було запропоновано
декларанту подати додаткові документи
: виписку з бухгалтерської
документації, каталоги, специфікації,
прейскуранти виробника товару,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
установами.

Митний орган зазначив, що підставою для
такої вимоги є відсутність в
доповненні-додатку від 15.01.2014 року до
контракту відомостей про осіб, що
підписали доповнення -додаток.

На виконання вимоги, декларантом
додатково були надіслані платіжні
доручення №58 від 06.12.13 р., №59 від 20.12.13 р.,
№60 від 20.12.13 р., №61 від 24.12.13 р., доручення
на право підпису від 01.12.13 р. та
електронне повідомлення про відмову
від надання інших додаткових
документів.

2. По рішенню № 101060000/2014/300049/2 від 30.01.2014
року

Для митного оформлення товару «мийні
засоби та засоби для чищення», згідно
переліку частини 2 статті 53 МКУ,
декларантом були подані до митного
органу наступні документи:

- митна декларація;

- контракт № 02/2012 від 20.08.2012р;

-Рахунок-фактура FAEP000002/2014 від 21.01.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- попередня декларація;

- рахунок за транспортно-експедиційні
послуги та довідка про вартість
перевезення;

- характеристика товару;

- платіжне доручення № 2 від 24.01.2014р. про
оплату імпортованого товару згідно
рахунку-фактури;

- декларація митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 29.01.2014р. із заявленою
декларантом митною вартістю за
основним методом митної вартості.

3. По рішенню № 101060000/2014/300055/2 від 03.02.2014
року

Для митного оформлення товару «мийні
засоби та засоби для чищення», згідно
переліку частини 2 статті 53 МКУ,
декларантом були подані до митного
органу наступні документи:

- митна декларація;

- контракт № 02/2012 від 20.08.2012р;

-Рахунок-фактура FAEP000004/2014 від 27.01.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- рахунок за транспортно-експедиційні
послуги та довідка про вартість
перевезення;

- попередня декларація;

- характеристика товару;

- платіжне доручення № 3 від 28.01.2014р. про
оплату імпортованого товару згідно
рахунку-фактури.

- декларація митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 03.02.2014р. із заявленою
декларантом митною вартістю за
основним методом митної вартості.

4. По рішенню № 101060000/2014/300140/2 від 27.02.2014
року

Для митного оформлення товару «мийні
засоби та засоби для чищення, зубні
щітки», згідно переліку частини 2
статті 53 МКУ, декларантом були подані
до митного органу наступні документи:

- митна декларація;

- контракт № 02/2012 від 20.08.2012р;

-Рахунок-фактура FAEP000005/2014 від 12.02.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- попередня декларація;

- рахунок за транспортно-експедиційні
послуги та довідка про вартість
перевезення;

- характеристика товару;

- платіжне доручення № 6 від 13.02.2014р. про
оплату імпортованого товару згідно
рахунку-фактури.

- декларація митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 27.02.2014р. із заявленою
декларантом митною вартістю за
основним методом митної вартості.

5. По рішенню № 101060000/2014/300062/2 від 04.02.2014
року

Для митного оформлення товару «мийні
засоби та засоби для чищення, зубні
щітки», згідно переліку частини 2
статті 53 МКУ, декларантом були подані
до митного органу наступні документи:

- митна декларація;

- контракт № 01/2012 від 20.08.2012р;

-Рахунок-фактура 90000674 від 30.01.2014р.;

- експортна ВМД;

- сертифікат походження;

-CMR;

- попередня декларація;

- рахунок за транспортно-експедиційні
послуги та довідка про вартість
перевезення;

- характеристика товару;

- платіжне доручення № 5 від 30.01.2014р. про
оплату імпортованого товару згідно

рахунку-фактури.

- декларація митної вартості товарів
форми ДМВ-1 від 04.02.2014р. із заявленою

декларантом митною вартістю за
основним методом митної вартості.

В результаті проведення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару за даними деклараціями
, митним органом було запропоновано
декларанту у кожному випадку подати
додаткові документи : виписку з
бухгалтерської документації, каталоги,
специфікації, прейскуранти виробника
товару, висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
установами.

Митний орган зазначив, що підставою для
такої вимоги є відсутність в
доповненні-додатку до контракту
відомостей про осіб, що підписали
доповнення -додаток.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні
Житомирської митниці про коригування
митної вартості товарів від 22.01.2014 р.
№101060000/2014/300027/2 та картці відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів,
транспортних засобів через митний
кордон України , в митному оформленні
товару відмовлено через те, що митна
декларація не може бути оформлена,
оскільки декларантом заявлена митна
вартість товару №1.2,4 не підтверджена
документально, на письмову вимогу
органу доходів і зборів не надано
додаткових документів, які
підтверджують заявлену митну вартість,
саме: каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; висновки про вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством
чим порушено вимоги ст.ст. 52,53 Митного
кодексу України.

30.01.2014 року Житомирська митниця на
підставі картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
пропуску товарів транспортних засобів
через митний кордон України №
101060000/2014/000059 прийняла рішення №
101060000/2014/300049/2 про коригування митної
вартості товарів.

Як вбачається з даного рішення, митний
орган дійшов висновку, що митна
вартість товарів не може бути
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів які імпортуються
(вартість операції) оскільки у митного
органу наявна інформація щодо митної
вартості товарів раніше визначених)
митними органами, що призвело до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості
декларантом, неподання ж декларантом
додаткових документів на письмову
вимогу митного органу для
підтвердження вартості стало
підставою для застосування резервного
методу.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що
другорядні методи не були застосовані
через відсутність достатньої
інформації про ціну угоди щодо
ідентичних та подібних товарів. Метод
на основі віднімання вартості не може
бути використаний, оскільки відсутня
інформація про вартість всіх витрат, що
зараховуються до ціни товару. Митна
вартість визначена за резервним
методом визначення митної вартості
відповідно до рішень коригування
митної вартості від 25.12.2013 року
№101060000/2013/021865, 101060000/2013/021754 від 24.12.2013
року.

03 лютого 2014 року Житомирська митниця
відмовила у митному оформленні товару
та видала картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
пропуску товарів транспортних засобів
комерційного призначення №101060000/2014/00066
, прийнявши рішення № 101060000/2014/300055/2 у
зв'язку з тим, що документи, зазначені у
ч. 2 ст. 53 МКУ, містять розбіжності та не
містять всіх відомостей щодо ціни що
підлягає сплаті за цей товар (в
доповненні-додатку від 27.01.2014 б/н до
контракту № 02/2012 від 20.08.2012 відсутні
відомості про осіб, що підписали дане
доповнення-додаток) та не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості,
посилаючись на ч. 3 ст. 53 МКУ вимагав у
декларанта перелік додаткових
документів, що і в попередніх спірних
відносинах.

Було запропоновано декларанту за
власним бажанням надати додаткові
документи на підтвердження заявленої
митної вартості товару.

На запит в електронному повідомленні
митного органу від 03.02.2014р., декларант
додаткові документи не надав.

Як вбачається з даного рішення , митний
орган дійшов висновку, що митна
вартість товарів також не може бути
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів які імпортуються
(вартість операції) оскільки у митного
органу наявна інформація щодо митної
вартості товарів раніше визначених )
митними органами, що призвело до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості
декларантом, неподання ж декларантом
додаткових документів на письмову
вимогу митного органу для
підтвердження вартості стало
підставою для застосування резервного
методу.

27.02.2014 року рішенням Житомирської
митниці про коригування митної
вартості товарів в №101060000/2014/300140/2 та
картці відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
через митний кордон України №
101060000/2014/300140/2, в митному оформленні
товару відмовлено через те, що митна
декларація не може бути оформлена,
оскільки декларантом заявлена митна
вартість товару №1.2,4 не підтверджена
документально, на письмову вимогу
органу доходів і зборів не надано
додаткових документів, які
підтверджують заявлену митну вартість,
а саме: каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; висновки про вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, що мають відповідні
повноваження згідно із законодавством
чим порушено вимоги ст.ст. 52,53 Митного
кодексу України.

Вказаним рішенням митну вартість
визначено за резервним методом її
визначення відповідно до рішень №
101060000/2014/020634 від 04.12.2013 року.

04.02.2014 року рішенням Житомирської
митниці про коригування митної
вартості товарів в № 101060000/2014/300062/2 та
картці відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні чи
пропуску товарів, транспортних засобів
через митний кордон України №
101060000/2014/00073 в митному оформленні товару
відмовлено через те що митна
декларація не може бути оформлена ,
оскільки декларантом у графі 45
декларації невірно розрахована митна
вартість товару 31 , та вона не
підтверджена документально, а вибраний
метод її визначення не відповідає
умовам, наведеним у главі 9 МК України,
чим порушено вимоги ст.52,53 Кодексу.
Митниця прийшла до висновку, що дані
графи не можуть бути використані для
здійснення митного оформлення товару,
а крім того це може призвести до
несплати встановлених законодавством
митних платежів в повному обсязі та
запропоновано декларанту надати
додаткові документи за власним
бажання.

Колегія апеляційного
адміністративного суду погоджується з
висновком суду першої інстанції про
протиправність дій митного органу,
враховуючи при цьому наступне.

Статтею 49 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 53 Митного кодексу наведено
перелік документів, що подаються
декларантом для підтвердження
заявленої митної вартості.

Надання додаткових документів є
необхідним у разі потреби в
підтвердженні задекларованої
декларантом митної вартості товару за
першим методом, викликаної
обґрунтованими сумнівами митного
органу в достовірності відомостей, які
містяться в поданих до митного
оформлення товару документах.

Як зазначено в апеляційній скарзі, при
здійсненні порівняння рівня заявленої
митної вартості товарів з рівнем
митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено (за
даними ПІК «Цінова інформація при
визначенні митної вартості» ЄАІС ДМСУ)
виявлено відхилення у рівні митної
вартості товару, митна вартість якого
перевірялась, в порівнянні із
загальним рівнем цін на подібні товари.

Статтею 55 Митного кодексу визначено
порядок коригування митної вартості
товарів та вимоги що письмового
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів; право
декларанта на проведення консультацій,
в тому числі письмових, з органом
доходів і зборів з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в органі доходів
і зборів.

Статтею 57 Митного кодексу врегульовано
процедуру визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту
за методами, основним з яких є перший
метод визначення митної вартості
товарів - за ціною договору (вартість
операції). Також зазначено, що кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції митних
органів мають законодавчі обмеження у
випадках незгоди із задекларованою
митною вартістю. До них, зокрема,
належить процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості.

Виходячи із зазначеного колегія суддів
вважає, що у разі незгоди Житомирської
митниці із митною вартістю
імпортованого товару, вона відповідно
до вимог статті 57 МК України
зобов'язана провести процедуру
консультацій, у ході яких мала б дійти
висновків щодо застосування того чи
іншого методу визначення митної
вартості товарів, при цьому кожний
наступний метод застосовується у разі
неможливості застосування
попереднього із наведенням
відповідних мотивів, проте ці вимоги
закону Житомирська митниця не
виконала.

Дана правова позиція висловлена
Верховним Судом України у постановах
від 21 січня, 7 лютого, 14 листопада 2011
року та 6 лютого, 11 вересня 2012 року (№№
21-56а10, 21-76а10, 21-213а11, 21-418а11, 21-245а12
відповідно.

Окрім того, колегія суддів вважає, що
покликання митниці на ввезення
позивачем ідентичного товару, митна
вартість якого коригувалась митницею,
не утворює підстав для відмови у
визнанні заявленої декларантом митної
вартості за основним методом та її
визначенні за резервним методом.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції вірно прийшов до
переконання, що митний орган
неправомірно відмовив позивачу у
визнанні задекларованої ним митної
вартості товару за основним методом,
визначив митну вартість за резервним
методом та прийняв рішення про
коригування митної вартості товару,
оскільки подані ТОВ «ІЕ-Сервіс»
документи чітко ідентифікували
оцінюваний товар та містили об'єктивні
і достовірні дані без розбіжностей, що
піддавалися обчисленню, тобто
підтверджували митну вартість товарів
за ціною договору згідно з вимогами ст.
58 МК України.

Правильність визначення позивачем
митної вартості товару за ціною
договору, а також об'єктивна можливість
застосування першого методу не були
спростовані відповідачем. Крім того,
застосувавши замість визначеного
позивачем основного методу
другорядний резервний метод
визначення митної вартості товару,
відповідач не надав доказів
неможливості застосування наступних
після основного методів визначення
митної вартості товарів.

Суд апеляційної інстанції приходить до
переконання, що позивачем надано
митному органу усі необхідні
документи, що давали можливість
визначити митну вартість товару за
першим методом визначення митної
вартості - за ціною договору
(контракту), а тому висновки митниці
щодо документального не підтвердження
позивачем митної вартості товару є
необґрунтованими.

Верховний Суд України у постанові від
29.05.2012р. по справі № 21-91а12 висловив
правому позицію згідно якої,
витребування митним органом переліку
документів, без зазначення обставин,
які ці документи повинні підтвердити, є
необґрунтованим.

Оскільки при визначенні митної
вартості ввезених позивачем товарів
Житомирською митницею взято за основу
інформацію про митну вартість
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, митне оформлення яких вже
здійснено та яка коригувалась
Митницею за даними ПІК«Цінова
інформація при визначенні митної
вартості» ЄАІС ДМСУ, як це встановлено
судом першої інстанції, а тому виходячи
з принципу послідовності,
передбаченого ст.57 Митного кодексу,
Митниця при вибору методу визначення
митної вартості повинна була провести
письмові консультації з Декларантом,
обмінюючись наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності, що не було
дотримано та всупереч вказаним
приписам безпідставно застосовано
метод №6 (резервний), без зазначення
обґрунтованих підстав незастосування
попередніх п'яти.

Позиція суду узгоджується з правовою
позицію Верховного Суду України,
викладеною у Постанові від 6 лютого 2012
року (справа №21-418а11).

Доказів того, що митним органом були
дотримані вимоги ч. 4 ст. 57 Митного
кодексу України, щодо проведення з
декларантом консультацій про
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості, Митницею
суду не надано.

Згідно чт.1 ст. 64 Митного кодексу, у разі
якщо митна вартість товарів не може
бути визначена шляхом послідовного
використання методів, зазначених у
статтях 58-63 цього Кодексу, митна
вартість оцінюваних товарів
визначається з використанням способів,
які не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (GAТТ).

Слід зауважити, що визначення митної
вартості оцінюваних товарів з
використанням резервного методу має
відповідати принципам та положенням
статті VII ГАТТ «Оцінка товару для
митних цілей» та Угоди про
застосування статті VII ГАТТ.

Відповідно до пункту 2(а) статті VII ГАТТ
оцінка ввезеного товару для митних
цілей повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару, який
обкладається митом, або аналогічного
товару.

Відповідно до пункту 2(Ь) статті під
«дійсною вартістю» повинна розумітись
ціна, за якою такий або аналогічний
товар продасться або пропонується для
продажу при нормальній ході торгівлі в
умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість може бути
визначена відповідно до пункту (Ь),
оцінка для митних цілей повинна
ґрунтуватися на найближчому
еквіваленті, який може бути
встановлений.

Відповідно до додатка 1 до статті VII
формування пунктів (а) і (Ь) дозволяє
стороні, що домовляється, одноманітно
визначати вартість для митних цілей
або на підставі цін окремого
експортера на імпортний товар, або на
підставі загального рівня цін на
подібний (аналогічний) товар.

Отже, в порушення ч.7 ст.54 Митного
кодексу Митниця під час проведення
митного контролю аргументовано не
довела, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Колегія суддів вважає, що подані до
митного оформлення документи не
містили жодних суперечностей чи
розбіжностей в тому числі щодо ціни
товару. Митницею не доведено наявність
обґрунтованих сумнівів щодо
достовірності поданих декларантом
відомостей щодо ціни товару, а тому
відомості про заявлену ТОВ «ІЕ-Сервіс»
митну вартість є об'єктивними, та
такими, що піддаються обчисленню і
підтверджуються документально.

На думку колегії суддів, відмова
відповідача у визначенні митної
вартості товарів за ціною яка
зазначена у поданих митних
деклараціях та документах до них, а
також, визначення митної вартості без
дотримання вимог МК України є
противоправною і такою, що спричиняє
збитки вітчизняному суб'єкту
господарювання.

Беручи до уваги встановлені факти,
колегія суддів вважає, що митниця
здійснивши митне оформлення товарів за
шостим (резервним) методом, не надала
доказів того, що на підставі поданих
документів неможливо було визначити
митну вартість за першим методом та не
довела, що документи, подані позивачем
для митного оформлення товару, були
недостатніми чи такими, що в сукупності
викликали сумнів в достовірності
інформації, в тому числі і щодо ціни, а
не проведення консультацій обмежило
право позивача щодо застосування
методу, відмінного від резервного, а
тому висновки суду першої інстанції
щодо визнання протиправним та
скасування рішення митниці про
коригування митної вартості товарів є
обґрунтованими.

Частиною 2 ст.19 Конституції України та
ч.3 ст.2 КАС України передбачено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У відповідності до вимог ст.71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "17" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
К.С. Франовська

судді:
І.Ф.Бондарчук

Б.С. Моніч

Повний текст cудового рішення
виготовлено "11" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "ІЕ-Сервіс"
вул.Київська,77, офіс 403,м.Житомир,10001

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4-третій особі: - ,