Справа № 822/2773/14
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2773/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіМатущака В.В.
при секретаріГук В.В. за
участі:представника позивача: ОСОБА_3,
представника відповідача: Буймістер
Г.В.розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ПП ОСОБА_5 до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про визнання
протиправною та скасування податкової
вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ПП ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом
до Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області про визнання
протиправною та скасування податкової
вимоги.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 19 лютого 2014 оплатив єдиний
податок в сумі 3436,00 грн. на рахунок
відповідачам із зазначенням у
квитанції призначення платежу:
*:101::18050411: Єдиний податок з
фізичних осіб. Однак 17.04.2014 отримав
податкову вимогу форми "Ф" №320-25 про
сплату податкового боргу за узгодженим
податковим зобов'язанням зі сплати
єдиного податку з фізичних осіб у сумі
3391,51 грн. та пені 1,39 грн.

Вважає, що оскаржувана податкова
вимога прийнята всупереч діючому
законодавству, оскільки позивач не
вчиняв вищезазначених порушень.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала та
підтвердила обставини на які позивач
посилається у позовній заяві, просить
суд задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала, подала
письмове заперечення, в якому вказує,
що граничний строк погашення єдиного
податку - 20.02.2014. Однак визначена
позивачем у податковій декларації сума
єдиного податку до бюджету не надійшла.
В результаті виявленого податкового
боргу в інтегрованій картці платника
податків, відповідачем була сформована
податкова вимога. Відтак, просила у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю з підстав, викладених у
письмових запереченнях.

Заслухавши учасників судового процесу,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази в їх взаємному зв'язку і
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги слід задовольнити, враховуючи
наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_5
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична
особа (ідентифікаційний код - НОМЕР_1),
та перебуває на обліку в
Кам'янець-Подільській ОДПІ з 12.09.2006. У 2013
році позивач перебував на спрощеній
системі оподаткування - єдиному
податку за 3 групою із ставкою податку -
5%.

Згідно податкової декларації за 2013 рік,
поданою фізичною особою-підприємцем,
сума єдиного податку, яка підлягала
сплаті до бюджету за підсумками
поточного звітного (податкового
періоду) складала 3436,00 грн.

Граничний строк погашення єдиного
податку закінчується 20.02.2014.

19 лютого 2014 оплатив у відділенні №5
Хмельницького ГРВ м.
Кам'янці-Подільського єдиний податок в
сумі 3436,00 грн. на рахунок відповідача із
зазначенням у квитанції призначення
платежу: *:101::18050411: Єдиний податок
з фізичних осіб, що підтверджується
копією квитанції №р211ка_952 від 19.02.2014.

Працівниками податкового органу в
результаті виявленого податкового
боргу в інтегрованій картці платника
податків, була сформована податкова
вимога від 08.04.2014 №320-25.

Не погоджуючись вищезазначеною
податковою вимогою, позивач оскаржив
її в адміністративному порядку до ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області та
Міністерства доходів і зборів України.
В результаті дана вимога залишена без
змін. В подальшому позивач оскаржив її
в судовому порядку.

Досліджуючи правомірність зазначеної
податкової вимоги, суд встановив
наступне.

Відповідно до п.16.1.4 ч.16.1 ст.16
Податкового Кодексу України до
обов'язку платника податків належить
сплачувати податки та збори в строки та
у розмірах, встановлених цим Кодексом
та законами з питань митної справи.

Граничний термін подання податкової
декларації платника єдиного податку
фізичної особи-підприємця за 2013 рік -
10.02.2014, а граничний строк погашення
єдиного податку - 20.02.2014.

На виконання зазначеної вимоги,
позивач 19 лютого 2014 оплатив у
відділенні №5 Хмельницького ГРВ м.
Кам'янці-Подільського єдиний податок в
сумі 3436,00 грн. на рахунок відповідача із
зазначенням у квитанції призначення
платежу: *:101::18050411: Єдиний податок
з фізичних осіб, що підтверджується
копією квитанції №р211ка_952 від 19.02.2014.

Відповідно до ч.8.1 ст.8 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

Відповідно до п.22.4 ст.22 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" під час використання
розрахункового документа ініціювання
переказу є завершеним для платника - з
дати надходження розрахункового
документа на виконання до банку
платника.

Статтями 1066-1068 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк зобов'язаний вчиняти для
клієнта операції, які передбачені для
рахунків даного виду законом,
банківськими правилами та звичаями
ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати
грошові кошти, що надійшли на рахунок
клієнта, в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
встановлений договором банківського
рахунка або законом.

Суд в судовому засіданні встановлено,
що позивач надав податковому органу
доказ сплати податкового зобов'язання,
а саме: копію квитанції №р211ка_952 від
19.02.2014. В подальшому податковий орган не
звертався до банківської установи для
з'ясування причин не перерахування
коштів позивача на рахунок податкового
органу. Даний факт представниками
відповідача не заперечувався.

Статтею 38 Податкового кодексу
визначено, що виконанням податкового
обов'язку визнається сплата в повному
обсязі платником відповідних сум
податкових зобов'язань у встановлений
податковим законодавством строк.
Сплата податку та збору здійснюється
платником податку безпосередньо, а у
випадках, передбачених податковим
законодавством, - податковим агентом,
або представником платника податку.

Згідно ч.129.6 ст.129 Податкового кодексу
України за порушення строку
зарахування податків до бюджетів або
державних цільових фондів,
установлених Законом України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні", з вини банку такий банк
сплачує пеню за кожний день
прострочення, включаючи день сплати, та
штрафні санкції у розмірах,
встановлених цим Кодексом, а також несе
іншу відповідальність, встановлену цим
Кодексом, за порушення порядку
своєчасного та повного внесення
податків, зборів, платежів до бюджету
або державного цільового фонду. При
цьому платник податків звільняється
від відповідальності за несвоєчасне
або перерахування не в повному обсязі
таких податків, зборів та інших
платежів до бюджетів та державних
цільових фондів, включаючи нараховану
пеню або штрафні санкції.

Суд встановив, що позивач 19 лютого 2014,
тобто у строк, встановлений
законодавством, оплатив готівкою суму
єдиного податку в розмірі, визначеному
законодавством, що підтверджується
копією квитанції №р211ка_952 від 19.02.2014,
тобто позивач виконав свій податковий
обов'язок.

В подальшому позивач звертався до
банківської установи з вимогами надати
відповідь щодо зарахування коштів, які
були сплачені 19.02.2014 на зарахування
єдиного податку з фізичних осіб або їх
повернення.

Отже, суд робить висновок, що позивач
виконав свій податковий обов'язок,
сплативши у відділення АТ
"Брокбізнесбанк" готівкою суму
визначеного позивачем податкового
зобов'язання з єдиного податку в сумі
3436,00 грн. та в подальшому вчиняв дії для
сприяння вирішення даного питання.
Натомість, збоку відповідача не вжито
жодних заходів для з'ясування всіх
обставин справи.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставах, в межах та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а суд згідно
ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є
у справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладені норми
відповідачем не доведено
правомірність спірної податкової
вимоги, а отже позовні вимоги позивача
про визнання її протиправною та
скасування слід задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись ст.ст. 11, 99, 158 - 163, 167 і 254 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
податкову вимогу від 08.04.2014 форми "Ф"
№320-25.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь ОСОБА_5 судові витрати по
справі у сумі 182 грн. 70 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 01
серпня 2014 року

Суддя/підпис/В.В. Матущак"Згідно з
оригіналом" Суддя В.В. Матущак