Справа № 2-а-4991/11
Суддя: Піх Ю. Р.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 6-а/333/115/2014
УХВАЛА

Іменем України

12 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

Головуючого судді:
Піх Ю.Р.,

При секретарі:
Бабенко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву Управління пенсійного
фонду України в Комунарському районі
міста Запоріжжя про зміну і порядку
виконання судового рішення від 13.09.2011,
винесеного Комунарським районним
судом міста Запоріжжя по справі
№2-а-4991/2011, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Комунарського районного
суду м. Запоріжжя від 13.09.2011 року по
справі № 2-а-4991/2011 було задоволено
позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
праці та соціального захисту населення
ЗМР по Комунарському району про
оскарження бездіяльності суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити певні дії.

Постанова суду від 13.09.2011 року набрала
законної сили та згідно з п. 2 ст.14, 255 КАС
України є обов'язковою до виконання на
всій території України.

03.07.2014 року з Управління державної
виконавчої служби відділу примусового
виконання рішень надійшло подання про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення від 13.09.2011 року. Свої
вимоги заявник обґрунтував тим, що
виконавчий документ № 2-а-4991/11, виданий
Комунарським районним судом
м.Запоріжжя про зобов'язання
управління праці та соціального
захисту населення ЗМР по Комунарському
району провести донарахування та
виплату ОСОБА_1 недоотриманих сум за
2010-2011 рік та відповідно до ст. 12 ЗУ «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» з урахуванням
раніше виплачених коштів. Надійшов на
виконання 30.01.2014 р. Постановою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Запорізькій області № 41804756 від 31.01.2014 в
порядку ст.ст. 17,19,20,25 Закону України
«Про виконавче провадження» відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання вищезазначеного виконавчого
документу. Листом від 13.06.2014 за
вих.№01-2521 боржник повідомив про
неможливість виконання рішення суду у
повному обсязі у зв'язку з відсутністю
відповідних асигнувань.

Станом на 2013-2014 рік коштів на виплату
заборгованості управлінню не виділено.

У відповідності до наданої державному
виконавцеві розрахунку заборгованості
про проведення перерахунку, сума
перерахунку складає -8970,00 гривень.

01.01.2013 набрав чинності ЗК «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», який встановлює гарантії
держави щодо виконання судових рішень
та виконавчих документів визначених ЗУ
«Про виконавче провадження» та
особливості їх виконання. Зокрема ст.3
Закону передбачає, що виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державних орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень з за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

У відповідності до норм
вищезазначеного закону виконання
рішень суду про стягнення коштів
здійснюється Державною казначейською
службою України, з урахуванням
особливостей передбачених постановою
КМУ № 45 від 30.01.2013, яка визначає
механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами, які відповідно до
закону мають право приймати такі
рішення. Таким чином на теперішній час,
ураховуючи вищевикладене, наявні
передбачені законом обставини, що
виключають здійснення виконавчого
провадження державної виконавчої
служби.

Листом Вищого адміністративного суду
України від 13.06.2013 №846/12/13-13 роз'яснено,
наступне. Підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим. Таким
чином, зміни у правовому регулюванні
порядку виконання судових рішень,
боржником за яким є державний орган,
яким не передбачено виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлює їх виконання. Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

У зв'язку з тим, що резолютивна частина
вказаного виконавчого листа містить
необхідність виконати дії
зобов'язального характеру, без
зазначення конкретної суми до
стягнення з боржника на користь
стягувача, державний виконавець не має
можливості арештувати відповідний
реєстраційний рахунок УПСЗН в органі
Держказначействі із подальшим
списанням коштів і погашення
заборгованості перед стягувачем. У
зв'язку з чим заявник просив змінити
спосіб і порядок подальшого виконання
виконавчого документу № 2-а-4991/2011 з
зобов'язання УПСЗН на стягнення з
УПСЗН на користь ОСОБА_1 коштів в сумі
8970,00 грн.

В судове засідання сторони не
з'явились, про час, день та місце
розгляду заяви повідомлялись належним
чином у встановленому законом порядку.
В силу вимог ч.3 ст. 170 КАС України
неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені, не
перешкоджає розгляду заяви про
роз'яснення рішення, у зв'язку з чим суд
вважає за можливе розглянути заяву у
відсутності сторін.

Відповідно до ст. 41 КАС України, у
зв'язку із неявкою сторін, фіксування
технічними засобами судового
засідання не здійснюється.

Дослідивши подану заяву, суд приходить
до висновку, що заява підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
Комунарського районного суду міста
Запоріжжя від 13.09.2011 року по справі №
2-а-4991/2011 було задоволено позовні вимоги
ОСОБА_1 до УПСЗН про зобов'язання
Управління праці та соціального
захисту населення ЗМР по Комунарському
району про оскарження бездіяльності
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема державний орган.

Судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Відповідно до ст.263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист із
поданням про зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

В інформаційному листі Вищого
Адміністративного Суду України від
13.06.2013 року № 946/12/13-13 зазначено, що суди
повинні враховувати. Що підставою для
зміни чи встановлення способу і
порядку виконання рішення є обставини,
що роблять виконання судового рішення
неможливим. Таким чином, зміни у
правовому регулюванні порядку
виконання судових рішень, боржником за
якими є державний органа, яким не
передбаченого виконання рішень
зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання. Така
обставина є підставою для змінити чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Вирішуючи
це питання, суди повинні звертати увагу
на таке. Під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюється на відносини, які виникли
після його ухвалення.

У цій категорії справ зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплату на стягнення цих виплат. Така
зміна можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат.

Згідно ст.36 Закону України «Про
виконавче провадження» вказаного
закону, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою або
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також встановлення чи про
зміну способу і порядку виконання.

Звертаючись до суду із заявою про зміну
способу і порядку виконання постанови
суду, Управління державної виконавчої
служби відділу примусового виконання
рішень зазначило про необхідність
зміни способу та порядку виконання
рішення суду, оскільки листом від
13.06.2014 вих. № 01-2521 боржник повідомив про
неможливість виконання рішення суду в
повному обсязі у зв'язку з відсутністю
відповідних асигнувань.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюється на відносини, які виникли
після його ухвалення.

Суд враховує, що підставною для зміни
чи встановлення способу і порядку
виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

З наведених обставин суд вважає, що
подання підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, наявні підстави
для задоволення даної заяви, тому,
керуючись ст. 41,263 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Управління Державної виконавчої
служби відділу примусового виконання
рішень про зміну способу і порядку
виконання судового рішення -
задовольнити повністю.

Змінити порядок і спосіб виконання
постанови Комунарського районного
суду міста Запоріжжя від 13.09.2011 року на
стягнення з Управління праці та
соціального захисту населення ЗМР по
Комунарському району на користь
ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 8970,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення.
Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя:
Ю.Р.Піх