Справа № 2а-5046/11
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р.
Справа № 9104/133682/12

Львівський апеляційний
адміністративний суду складі колегії
суддів:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів
Запотічного І. І., Савицької Н. В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 22.11.2011
року до справі № 2а-5046/11 за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Снятинському районі
Івано-Франківської області про
зобов'язання здійснити нарахування та
виплату державної і додаткової пенсії
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 08.09.2011 року звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив зобов'язати відповідача
здійснити нарахування та виплату
державної пенсії та додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі
передбаченому ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» починаючи
з 23.07.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовує вимогами
статей 50, 54 Закону України «Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Снятинського районного
суду Івано-Франківської області від
22.11.2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач з вказаним рішення суду першої
інстанції не згідний, подав апеляційну
скаргу, в якій покликається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і прийняти нову, якою
позовні вимоги задоволити повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що
внесення Законом України «Про
державний бюджет на 2011 рік» змін в інші
закони є неконституційним, про що
роз'яснив Конституційний суд України у
рішенні 09.07.2007 року №6-рп/2007. Вказує, що
внесення таких змін в Закон України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» порушує
його конституційні права.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, суд відповідно до п.3 ч.1 ст. 197
КАС України розглядає справу в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку, що оскаржувану постанову
слід залишити без змін з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач належить до І категорії осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Внаслідок
захворювання, пов'язаного з
Чорнобильською катастрофою, позивачу
встановлена ІІІ група інвалідності, що
підтверджується довідкою МСЕ та
призначено державну та додаткову
пенсії по інвалідності.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачено, що пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді державної
пенсії, додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Відповідно до ст. 50 Закону № 796-ХІІ (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) Особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам I групи - 30 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; інвалідам II
групи - 20 % прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність;
інвалідам III групи, дітям-інвалідам, а
також хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 15 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Відповідно до ст. 54 цього ж Закону (в
редакції чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) У всіх випадках
розміри пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими:
для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році:
по I групі інвалідності - 220 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по II групі
інвалідності - 200 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; по III групі
інвалідності - 180 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; для учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1987-1990 роках та
осіб, евакуйованих у 1986 році із зони
відчуження: по I групі інвалідності - 160 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; по II групі
інвалідності - 150 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; по III групі
інвалідності - 140 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; для інших інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою: по I групі інвалідності - 130
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність; по II
групі інвалідності - 120 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність; по III групі
інвалідності - 110 % прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

На виконання вимог п.4 Прикінцевих
положень Закону України «Про Державний
бюджет на 2011 рік» Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову від 6 липня
2011 року № 745 «Про встановлення деяких
виплат, що фінансуються за рахунок
коштів державного бюджету», яка
набрала чинності 23 липня 2011 року, якою
встановлено порядок та розміри виплат,
передбачених ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Відтак позовні вимоги належать до
задоволення до 22.07.2011 року.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Твердження апелянта про незаконність
внесення змін до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» Законом
України «Про Державний бюджет на 2011
рік» є беззмістовним, оскільки
відповідні положення Закону України
«Про Державний бюджет на 2011 рік» не
було визнано неконституційними.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
ч. 1 ст. 200 КАС України є підставою для
залишення апеляційної скарги без
задоволення, а постанови суду - без
змін.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Снятинського
районного суду Івано-Франківської
області від 22.11.2011 року у справі №
2а-5046/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Запотічний І. І.

Савицька Н. В.