Справа № 872/17263/13
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2014 рокусправа № 808/1939/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Сонник А.В розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013р. у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Бердянської державної об'єднаної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби
про визнання дій неправомірними та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
звернувся з позовом до Бердянської
державної об'єднаної податкової
інспекції Запорізької області
Державної податкової служби про
визнання дій неправомірними та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 26
вересня 2013р. позов задоволено.

Суд постановив визнати дії
Бердянської державної об'єднаної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби по
складанню висновків акту № 388/1720/НОМЕР_1
від 13.08.2012 не правомірними.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 21.09.2012
прийняте Бердянською державною
об'єднаною податковою інспекцією
Запорізької області Державної
податкової служби.

Постанова обґрунтована тим, що
господарські операції ФОП ОСОБА_2 з ТОВ
«Аркада-Т» щодо надання послуг, мали
реальний зміст, що підтверджується
сукупністю наданими позивачем
доказами, суд вважає що позовні вимоги
про скасування податкового
повідомлення-рішення є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скасувати,
в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
судом першої інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

Представник відповідача не з'явився,
повістку отримав 25.12.2013.

Позивач проти задоволення апеляційної
скарги заперечував.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, на
підставі акту перевірки № 388/1720/НОМЕР_1
від 13.08.2012, відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 21.09.2012, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в сумі 8274грн.
основного платежу та 2068, 5грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Актом перевірки встановлено порушення
п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу
України.

В описовій частині акту зазначено, що
вказане порушення є наслідком
неправомірного формування податкового
кредиту по взаємовідносинам з ТОВ
«Аркада Т» в сумі 4019грн. у вересні 2011р.
та 4255грн. у жовтні 2011р.

Позивачем було укладено договори з ТОВ
«Аркада Т» №4 від 01 вересня 2011р. про
надання інформаційно-консультативних
послуг, №5 від 01 жовтня 2011р. про надання
інформативно-консультативних послуг,
№6 від 01 жовтня 2011р. про надання послуг
по обслуговуванню обладнання, №7, №8
від 01 жовтня 2011р. про надання
транспортно-експедиційних послуг.

Позивачем також надані рахунки до
вказаних договорів та акти виконаних
робіт.

Колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції не повинен був
оцінювати будь - які висновки,
викладені у акті, що був складений за
результатами перевірки.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Обов'язковою ознакою рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, як предмета
адміністративного спору, є прямий
(безпосередній) вплив рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень на правовий статус
фізичної чи юридичної особи, тобто
обмеження її прав, свобод, покладення
на неї обов'язків.

Тобто, предметом розгляду по суті в
порядку адміністративного судочинства
є не будь - які рішення, дії або
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень, а лише ті, що породжують
права та обов'язки учасників спірних
відносин.

У свою чергу висновки акта перевірки та
власне сам акт перевірки не є рішенням
органу владних повноважень та не має і
не може мати для платника податків
будь-яких наслідків, оскільки він
призначається для керівника
податкового органу, який повинен
прийняти на його основі відповідне
рішення, яке і визначає грошові
зобов'язання платникові податків.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову в частині визнання дії
Бердянської державної об'єднаної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби по
складанню висновків акту № 388/1720/НОМЕР_1
від 13.08.2012 не правомірними, суд першої
інстанції не взяв до уваги, що платник
податків фактично оскаржує висновки
акта перевірки, до якого, в разі незгоди
з висновками перевірки чи фактами та
даними, викладеними в акті (довідці)
перевірки, платник податків має права
подати заперечення згідно з п. 86.7 ПКУ,
які в свою чергу повинні бути враховані
при винесенні надалі податкового
повідомлення-рішення.

Враховуючи наведене, а також те, що
позивачем не доведено належними та
допустимими доказами про порушення
відповідачем його прав діями, які
полягали у викладенні в акті перевірки
висновків щодо встановлення порушень,
суд першої інстанції дійшов до
помилкового висновку про задоволення
позовних вимог в цій частині.

Щодо скасування податкового
повідомлення-рішення № від 21.09.2012,
то колегія суддів також не
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки позивачем документально не
підтверджено фактичного виконання ТОВ
«Аркада Т» укладених з позивачем угод.

Акти виконаних робіт складені в м.
Харків, підписані позивачем без
належного документального
обґрунтування, оскільки в зазначених
актах відсутня інформація щодо обсягу
та виду виконаних робіт.

Матеріали справи не містять доказів
наявності у позивача обладнання в м.
Харків, яке потребує обслуговування.

Акти виконаних робіт складно значно
пізніше ніж податкові накладні по всім
договорам.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками податкового
органу про неправомірність формування
позивачем податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Аркада Т» в
сумі 4019грн. у вересні 2011р. та 4255грн. у
жовтні 2011р.

Щодо нарахування позивачу
штрафних (фінансових) санкцій, то
оскаржене податкове
повідомлення-рішення в цій частині
підлягає скасуванню.

Відповідно п. 6 підрозділу 10
розділу ХХ податкового кодексу
України, не застосовуються фінансові
санкції до платників податку на
прибуток підприємств та платників
податків, що перейшли на загальну
систему оподаткування, за порушення
податкового законодавства за
наслідками діяльності у другому -
четвертому календарних кварталах 2011
року.

Оскільки матеріали справи
містять докази того, що позивач
перейшов на загальну систему
оподаткування з 1 січня 2011 року, він
входить до кола осіб, щодо яких
запроваджене звільнення від
фінансових санкцій.

Відтак оскаржене податкове
повідомлення-рішення підлягає
скасуванню в частині нарахування
штрафних (фінансових) санкцій.

Керуючись ст. ст. 198, 202, 205, 206 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бердянської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
задовольнити частково.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26 вересня
2013р. у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Бердянської державної об'єднаної
податкової інспекції Запорізької
області Державної податкової служби
про визнання дій неправомірними та
скасування податкового
повідомлення-рішення скасувати.

Позов задовольнити частково.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 21.09.2012
в частині збільшення суми грошового
зобов'язання за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) в сумі 2068грн. 50
коп.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 судові витрати в сумі 38грн. 23
коп.

Постанова суду набирає законної
сили у відповідності до ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст. 212 КАС
України до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш