Справа № 2а-11876/10/1370
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2010-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
о 15 год., 20 хв. м. ЛьвівЛьвівський
окружний адміністративний суд, суддя
секретар судового засідання Черній Ю.Л.
розглянувши в судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомУправління Пенсійного фонду
України в Мостиському районі
Львівської області, представник
-Станіславчук Г.І. (довіреність № 1871/01
від 21.04.2010 року) доВідділу державної
виконавчої служби Мостиського
районного управління юстиції,
представник -не з'явився
проскасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП № 22069859 від
Позивач -Управління Пенсійного фонду
України в Мостиському районі
Львівської області звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження ВП
№22069859 від 21.10.2010 року.
Позивач свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що постанова про
відкриття виконавчого провадження є
незаконною, оскільки виконавчий лист №
2-а-249/2009, виданий Мостиським районним
судом Львівської області не відповідає
вимогам ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме у ньому
відсутній ідентифікаційний номер
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі, просила суд задоволити
Відповідач явку повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, причини неявки не
повідомив, заперечення на позовну
Заслухавши пояснення представника
позивача, безпосередньо, всебічно,
повно та об'єктивно дослідивши наявні у
справі докази, давши їм оцінку, суд
встановив наступні обставини:
09.09.2010 року Мостиським районним судом
Львівської області видано виконавчий
лист № 2а-249/2009, згідно якого зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Мостиському районі Львівської області
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
підвищення до пенсії до пенсії
отриманої в період з 01.01.2009 року по
30.06.2009 року у розмірі 30% мінімального
розміру пенсії за віком, право на яке
надане ст. 6 Законом України «Про
соціальний захист дітей війни»в
редакції що діяла на момент такої
виплати, з урахуванням проведених
нарахувань та компенсацію втрати
частини доходів, у зв'язку з порушенням
строків виплати підвищення до пенсії
21.10.2010 року постановою ВП № 22069859
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції у Львівській області Карп’яка
А.В. відкрито виконавче провадження
згідно виконавчого листа № 2а-249/2009
виданого 09.09.2010 року Мостиським
районним судом Львівської області про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Мостиському нарахувати
та виплатити ОСОБА_2 підвищення до
пенсії отриманої у період з 01.01.2009 року
по 30.06.2009 року та в період у розмірі 30%
мінімального розміру пенсії за віком,
право на яке надане ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»та
надано строк для добровільного
виконання судового рішення до 28.10.2010
Вказану постанову позивач отримав
25.10.2010 року за вхідним № 258/2.
Спірні правовідносини
регулюються Конституцією України,
Законом України «Про виконавче
провадження»за № 606-ХІV від 21.04.1999 року
зі змінами і доповненнями, Інструкцією
«Про проведення виконавчих дій»,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України за № 74/5 від 15.12.1999 року
зі змінами і доповненнями, КАС України.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Згідно ст. 14 КАС України, постанови та
ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, встановлену законом.
Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про
виконавче провадження», примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 3 цього ж Закону,
державною виконавчою службою
підлягають виконанню виконавчі
документи - виконавчі листи, що
видаються судами.
Згідно ч. 1 ст. 5 цього ж Закону,
державний виконавець зобов'язаний
вживати заходів примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії. Державний виконавець
при здійсненні виконавчого
провадження має право накладати
стягнення у вигляді штрафу на громадян
і посадових осіб у випадках,
передбачених законом.
Згідно ч. 7 ст. 111 цього ж Закону України,
особи, які беруть участь у виконавчому
провадженні, зобов'язані сумлінно
користуватися усіма наданими їм
правами з метою забезпечення повного і
своєчасного вчинення виконавчих дій.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 цього ж Закону,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення.
Згідно ст. 19 цього ж Закону, у
виконавчому документі повинні бути
1) назва документа, дата видачі та
найменування органу, посадової особи,
2) дата і номер рішення, за яким видано
виконавчий документ;
3) найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за його
наявності (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника за його
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також інші
відомості, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, такі як дата і
місце народження боржника та його
місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо;
4) резолютивна частина рішення;
5) дата набрання чинності рішенням;
6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 24 цього ж Закону,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.
Державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. В
постанові державний виконавець
встановлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати семи днів, а рішень про
примусове виселення - п'ятнадцяти днів,
та попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.
Згідно ч. 2 ст. 25 цього ж Закону,
державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії по виконанню
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а по
виконанню рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк.

Згідно ч. 1 ст. 85 цього ж Закону, у
виконавчому провадженні на дії
(бездіяльність) державного виконавця
та інших посадових осіб державної
виконавчої служби по виконанню рішення
або відмову у здійсненні передбачених
цим Законом дій стягувачем чи
боржником може бути подана скарга до
начальника відповідного органу
державної виконавчої служби, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до
відповідного суду.

Згідно п. 3.1. Інструкції «Про проведення
виконавчих дій», державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа, за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

Згідно п.п. 3.6.1. цієї ж Інструкції,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам ст. 19 Закону України «Про
виконавче провадження»та пред'явлений
до виконання до органу державної
виконавчої служби за належним місцем
виконання рішення.

Згідно п.п. 3.6.2. цієї ж Інструкції,
державний виконавець у 3-денний строк з
дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець
установлює строк для добровільного
виконання рішення, який не може
перевищувати 7 днів, а рішень про
примусове виселення - 15 днів, та
попереджає боржника про примусове
виконання рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій. При цьому вказується дата
виконання.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Судом не враховується твердження
позивача про те, що виконавчий лист №
2а-249/2009, виданий 09.09.2010 року Мостиським
районним судом Львівської області не
відповідає вимогам ст. 19 Закону України
«Про виконавче провадження», оскільки
згідно вказаної норми індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника
зазначається у виконавчому документі
за його наявності.

Крім цього, судові рішення в
адміністративних справах, що набрали
законної сили в порядку передбаченому
ст.ст. 254, 255 КАС України, є обов'язковими
для позивача і підлягають виконанню на
всій території України.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що позивачем не зроблено.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, постанова ВП № 22069859 від
21.10.2010 року державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Мостиського районного управління
юстиції Карп’яка А.В. про відкриття
виконавчого провадження, відповідає
вимогам ст. ст. 3, 18, 24 Закону України
«Про виконавче провадження», а відтак є
законною і не підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94
КАС України не застосовується,
оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору на підставі п. 34 ст. 4
Декрету Кабінету Міністрів України
«Про державне мито».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

2. Постанова суду першої інстанції
може бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього ж Кодексу
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень
було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо в суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної у порядку та строки
згідно ст. 254 КАС України.

Постанову складено в повному
обсязі 22.12.2010 року.

Суддя

Гавдик З.В.