Справа № 2а-1729/08/0470
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" червня 2014 р. м. Київ
К/9991/34646/11

№ К/9991/34646/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Усенко
Є.А.,

суддів: Блажівської Н.Є., Сіроша М.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фотріс»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27.05.2009

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28.10.2010

у справі № 2-а-1729/08/0470
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю (ТОВ) «Фотріс»

до Центральної міжрайонної державної
податкової інспекції (МДПІ) у м. Кривому
Розі

про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27.05.2009, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 28.10.2010, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Фотріс»
просить скасувати ухвалені у справі
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити,
посилаючись на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Відповідач не скористався своїм правом
на подання заперечень на касаційну
скаргу.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для визначення ТОВ
«Фотріс» податкових зобов'язань з
податку на додану вартість, податку на
прибуток та застосування штрафних
(фінансових) санкцій згідно з
податковими повідомленнями-рішеннями,
з приводу правомірності яких виник
спір, стали висновки контролюючого
органу, викладені в акті перевірки від
26.10.2007 № 1622/230/32974876, про порушення
позивачем норм підпунктів 7.4.1, 7.4.4
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (далі -
Закон № 168/97-ВР) та пункту 5.1, підпункту
5.2.1 пункту 5.2, підпункту 5.3.9 пункту 5.3
статті 5, підпункту 8.1.1 пункту 8.1 статті 8
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств»» (далі - Закон №
334/94-ВР), а саме: занижено податок на
додану вартість за січень 2007 року на
46988,00 грн. та занижено податок на
прибуток за І-ІІ квартали 2007 року на
2326,00 грн.

На підставі акта перевірки податковим
органом 07.11.2007 прийнято податкові
повідомлення-рішення № /0, яким
позивачу визначено податкове
зобов`язання з податку на додану
вартість у сумі 70482,00 грн. (у т.ч.
основний платіж - 46988,00 грн. та 23494,00 грн. -
штрафні (фінансові) санкції) та №
/0, яким позивачу визначено
податкове зобов`язання з податку на
прибуток у сумі 2908,70 грн. (у т.ч. основний
платіж - 2326,00 грн. та 582,70 грн. - штрафні
(фінансові) санкції).

Відповідно до пункту 5.1 ст.5 Закону №
334/94-ВР валові витрати виробництва та
обігу (далі - валові витрати) - сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Підпунктом 5.2.1 пункту 5.2 цієї статті
визначено, що до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідно до абзаців 4-6 підпункту 5.3.9
пункту 5.3 ст.5 Закону № 334/94-ВР не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку. У разі втрати,
знищення або зіпсування зазначених
документів, платник податку має право
письмово заявити про це податковому
органу та здійснити заходи, необхідні
для поновлення таких документів
Письмова заява має бути надіслана
до/або разом з поданням розрахунку
податкових зобов'язань звітного
періоду. Якщо платник податку не
подасть у такий строк письмову заяву та
не поновить зазначених документів до
закінчення податкового періоду, що
настає за звітним, непідтверджені
відповідними документами витрати не
визнаються валовими витратами і на
суму недосплаченого податку
нараховується пеня у розмірі облікової
ставки Національного банку України,
збільшеної в 1,2 рази. Якщо платник
податку поновить зазначені документи у
наступних періодах, підтверджені
витрати ( з урахуванням сплаченої пені)
включаються до валових витрат
податкового періоду, на який припадає
таке поновлення.

Згідно із підпунктом 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7
Закону № 168/97-ВР податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8-1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту) (абзац
перший підпункту 7.4.5 пункту 7.4 цієї
статті).

Відповідно до підпункту 7.4.4 пункту 7.4
статті 7 Закону № 168/97-ВР якщо платник
податку придбаває (виготовляє)
матеріальні та нематеріальні активи
(послуги), які не призначаються для їх
використання в господарській
діяльності такого платника, то сума
податку, сплаченого у зв'язку з
придбанням (виготовленням), не
включається до складу податкового
кредиту.

Згідно із статтею 875 Цивільного кодексу
України за договором будівельного
підряду підрядник зобов'язується
збудувати і здати у встановлений строк
об'єкт або виконати інші будівельні
роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно - кошторисну документацію,
якщо цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Враховуючи те, що позивачем під час
перевірки та після неї на вимогу
податкового органу не були надані
первинні документи (договори, локальні
кошториси, тощо), які б підтверджували
підстави для зменшення податкових
зобов'язань за рахунок збільшення суми
валових витрат та податкового кредиту
по господарській операції з придбання
будівельно - монтажних послуг у ТОВ
«АТТІС» (виготовлення і монтаж
металокаркасу для супермаркету), а
право на подання заяви про втрату,
знищення або зіпсування таких
документів позивач не реалізував,
правильним є висновок судів першої й
апеляційної інстанцій про
правомірність податкових
повідомлень-рішень від 07.11.2007 № /0
та № /0.

Доводи касаційної скарги не
спростовують правильних висновків
суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фотріс»
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
27.05.2009 та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 28.10.2010 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
Н.Є. Блажівська М.В. Сірош