Справа № 808/1113/14
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року (11 год. 38 хв.)Справа №
808/1113/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Лазаренка М.С.,

при секретарі судового засідання
Ємельяновій А.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Пайос О.О.,

від відповідача: Карленко Н.Т.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Метизи»

до: Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

про: визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд)
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Метизи» (далі - TOB «ТД «Метизи»,
позивач) до Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- відповідач), в якій позивач, з
урахуванням заяви про зміну позовних
вимог від 25.06.2014, просить суд визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення № від 19.04.2013
в сумі 7 817 623,00 грн.; № від 19.04.2013 в
сумі 39 787,50 грн., у тому числі за основним
платежем 31 830,00 грн. та фінансовими
санкціями 7 957,50 грн.; № від 20.04.2013 в
сумі 502 170,00 грн., у тому числі за
основним платежем 502 170,00 грн.; №
від 30.07.2013 в сумі 1 760 894,00 грн., у тому
числі за основним платежем 12 522,00 грн. та
фінансовими санкціями 1 748 372, 00 грн.

В заяві зазначено, що відповідачем була
проведена документальна планова
виїзна перевірка позивача з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.10.2010 по 30.09.2012. За
результатами перевірки складено Акт
від 19.04.2013 №277/22-00/30958370 (далі - Акт
перевірки). Податковим органом на
підставі встановлених під час
проведення податкової перевірки
порушень вимог Податкового кодексу
України (далі - ПК України) встановлено
заниження суми податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
в сумі 45 352,00 грн., завищення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість в розмірі 7 817 623,00 грн.
та заниження податку на прибуток в сумі
502 170,00 грн. На підставі встановлених в
Акті порушень Відповідачем винесені
податкові повідомлення - рішення від
19.04.2013 №, від 19.04.2013 № та від
20.04.2013 №. Не погоджуючись з
висновками викладеними в Акті
перевірки та прийнятими рішеннями, 27
травня 2013 року позивачем було подано до
Державної податкової служби
Запорізької області скаргу на
податкові повідомлення-рішення від
19.04.2013 № та від 19.04.2013 № . За
результатами розгляду зазначеної
первинної скарги, 24.07.2013 Головним
управлінням Міндоходів у Запорізькій
області було винесено рішення, згідно
якого: - залишено без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Заводському
районі м. Запоріжжя Запорізької
області ДПС від 19.04.2013р. № про
зменшення бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість; скасовано
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
Заводському районі м. Запоріжжя
Запорізької області ДПС від 19.04.2013р. №
в частині 13522 грн. надмірно
нарахованих податкових зобов'язань з
податку на додану вартість за лютий,
вересень 2011 року та в частині 3380,50 грн.
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій, і залишено без змін зазначене
податкове повідомлення-рішення в іншій
частині; зменшено на 12522 грн. розмір
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за лютий 2011 року і
збільшено на 1 грн. розмір штрафних
(фінансових) санкцій згідно з пунктом 7
підрозділу 10 розділу XX Податкового
кодексу України на завищену суму
бюджетного відшкодування ПДВ за лютий,
березень 2011 року та на 1 748 370 грн. розмір
штрафних (фінансових) санкцій згідно з
п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України
на завищену суму бюджетного
відшкодування ПДВ за липень, серпень,
жовтень 2011 року, жовтень, листопад 2012
року. На підставі прийнятого рішення
Головним управлінням Міндоходів у
Запорізькій області, відповідачем було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 30.07.2013р. №
на суму 1 760 894 грн., в тому числі, за
основним платежем 12522 грн. та штрафні
(фінансові) санкції 1 748 372 грн. Позивачем
було подано скаргу до Міністерства
доходів і зборів України на податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя Запорізької
обласної ДПС від 19.04.2013р. № та від
19.04.2013р. № та рішення Державної
податкової служби Запорізької області
прийняте за розглядом первинної
скарги. За результатами розгляду
скарги Міністерством доходів і зборів
України було прийнято рішення, згідно
якого, залишено без змін податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя Запорізької
обласної ДПС від 19.04.2013р. № та від
19.04.2013р. № з урахуванням рішення,
прийнятого за розглядом скарги, а
скаргу - без задоволення. Позивач
зазначає, що вивезення товарів за межі
митної території України підтверджено
належним чином оформленими вантажними
митними деклараціями, про що є вказівка
в Акті перевірки. Зазначає, що
позбавляючи позивача права на
застосування нульової ставки
відповідач фактично не визнав
перетинання товаром митного кордону,
при цьому жодних доказів на
підтвердження такої позиції в акті
перевірки не наведено. З урахуванням
викладеного, позивач не погоджується з
висновками, викладеними в акті
перевірки, з урахуванням рішень
Державної податкової служби
Запорізької області, Міністерства
доходів і зборів України за
результатами розгляду скарг, та
прийнятими податковими повідомленнями
- рішеннями, у зв'язку з чим звернувся до
суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала
повністю та просила суд позов
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала з
підстав, викладених у письмових
запереченнях на адміністративний
позов (вх. №14816 від 15.04.2014) та додаткових
поясненнях (вх. № 7615 від 25.02.2014), в яких,
зокрема зазначено, що на підставі
направлень від 11.02.2013 №№ 11,12,13,14,15,16,17,44
проведена документальна планова
виїзна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім Метизи» з питання дотримання вимог
діючого податкового, валютного та
іншого законодавства за період з 01.10.2010
по 30.09.2012 відповідно до затвердженого
плану перевірки. Вказує, що перевіркою
встановлено порушення: п.200.4 ст. 200 ПК
України відповідно до якого позивачем
завищено суму бюджетного
відшкодування на розрахунковий
рахунок платника на 7 534 142,00 грн.; п. 200.1,
п.200.3, абзацу а) п. 200.4. ст. 200 ПК України
відповідно до яких позивачем завищено
заявлену суму бюджетного
відшкодування на рахунок платника у
банку на 283 481 грн.; порушення п.36.1 ст. 36,
п.38.1 ст.38, п. 44.1 ст.44, пп.195.1.1 п.195.1 ст.195 ПК
України відповідно яких позивачем
занижено суму ПДВ, яка підлягає
нарахуванню до сплати в бюджет на 45 353
грн. Також зазначає, що перевіркою
повноти визначення податку на прибуток
за період з 01.10.2010 по 30.09.2012 встановлено
його заниження всього у сумі 502170,00 грн.
Зазначає, що відсутність у TOB «ТД
«Метизи» по вантажно - митним
деклараціям належним чином оформлених
документів, що підтверджують
відповідність придбаних товарів
встановленим стандартам, унеможливило
підтвердження у періоді, що
перевірявся факт поставки товару за
межі митної території України з
обчисленням податку на додану вартість
за нульовою ставкою. Виходячи з
викладеного, вважає
податкові-повідомлення рішення такими,
що прийняті на законних підставах.
Просила в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) в судовому
засіданні 20.05.2014 сторонам проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови та оголошено про час
виготовлення постанови у повному
обсязі.

Відповідно до статті 41 КАС України, у
судовому засіданні здійснювалось
повне фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів, а саме:
комплексу «Камертон».

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлене наступне.

На підставі направлень від 11.02.2013 № 11, 12,
13, 14, 15, 16, 17, 44 відповідно до наказу ДПІ у
Заводському районі м. Запоріжжя від
03.01.2013 №2, згідно ст.20, п.п75.1.2 п.75.1 ст.75 та
ст.77 ПК України проведена
документальна планова виїзна
перевірка Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
Метизи» (код за ) (скорочене
найменування TOB «Торговий дім Метизи»)
з питання дотримання вимог діючого
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 по
30.09.2012.

Перевіркою встановлено наступні
порушення допущені позивачем під час
визначення різниці між сумою
податкових зобов'язань і сумою
податкового кредиту:

1) порушення п.36.1 ст. 36, п.38.1 ст.38, п. 44.1
ст.44 ПК України: підприємством ТОВ «ТД
«Метизи» занижено обсяг поставки, що
оподатковується за основною ставкою
(20%):

- в лютому 2011 року, що в свою чергу
призвело до заниження податкових
зобов'язань в декларації з ПДВ за лютий
2011 року на 836 665 грн. ПДВ;

- в червні 2011 року, що в свою чергу
призвело до заниження податкових
зобов'язань в декларації з ПДВ за
червень 2011 року на 1 244 696 грн. ПДВ;

- в липні 2011 року, що в свою чергу
призвело до заниження податкових
зобов'язань в декларації з ПДВ за
липень 2011 року на 2 220 943 грн. ПДВ;

- в серпні 2011 року, що в свою чергу
призвело до заниження податкових
зобов'язань в декларації з ПДВ за
серпень 2011 року на 1 718 001 грн. ПДВ;

в вересні 2011 року, що в свою чергу
призвело до заниження податкових
зобов'язань в декларації з ПДВ за
вересень 2011 року на 1 558 189 грн. ПДВ;

2) порушення п.200.1 та п.200.2 ст.200 ПК
України: підприємством ТОВ «ТД
«Метизи» занижено суму ПДВ, яка
підлягає нарахуванню до сплати в
бюджет, а саме:

- на 12 522 грн. за лютий 2011 року, а саме,
позитивне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 18
декларації з ПДВ за лютий 2011 року)
повинно становити 12 522 грн.;

- на 8 871 грн. за липень 2011 року, а саме,
позитивне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 18
декларації з ПДВ за липень 2011 року)
повинно становити 380 316 грн.;

- на 23 959 грн. за вересень 2011 року, а саме,
позитивне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду (рядок 18
декларації з ПДВ за вересень 2011 року)
повинно становити 23 959 грн.;

3) порушення п.200.1 та п.200.3 ст.200 ПК
України: підприємством ТОВ «ТД
«Метизи» завищено суму від'ємного
значення різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду:

- червня 2011 року на 1 244 696 грн., а саме,
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду повинно
становити 371 445 грн., та відповідно
завищено суму від'ємного значення
різниці поточного звітного
(податкового) періоду (червня 2011 року),
зарахованої до складу податкового
кредиту наступного звітного податного
періоду на 1 244 696 грн., яка повинна
становити 371 445 грн.;

- серпня 2011 року на 1 719 001 грн., а саме,
від'ємне значення різниці між сумою
податкового зобов'язання та сумою
податкового кредиту поточного
звітного (податкового) періоду повинно
становити 87 644 грн., та відповідно
завищено суму від'ємного значення
різниці поточного звітного
(податкового) періоду (серпня 2011 року),
зарахованої до складу податкового
кредиту наступного звітного податного
періоду на 1 719 001 грн., яка повинна
становити 87 644 грн.

За результатами перевірки складено Акт
від 19.04.2013 №277/22-00/30958370 про результати
документальної планової виїзної
перевірки ТОВ «Торговий дім «Метизи»
(код за ) з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 по
30.09.2012 (далі - Акт перевірки).

На підставі встановлених під час
перевірки та зафіксованих в Акті
перевірки порушень, відповідачем
винесені податкові повідомлення -
рішення від 19.04.2013 №, від 19.04.2013
№ та від 20.04.2013 №.

Позивачем було подано до Державної
податкової служби Запорізької області
скаргу на вищезазначені податкові
повідомлення-рішення, за результатами
розгляду якої 24 липня 2013 року Головним
управлінням Міндоходів у Запорізькій
області було винесено рішення, згідно
якого:

- залишено без змін податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Заводському
районі м. Запоріжжя Запорізької
області ДПС від 19.04.2013 № про
зменшення бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість;

- скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у Заводському
районі м. Запоріжжя Запорізької
області ДПС від 19.04.2013 № в частині
13522 грн. надмірно нарахованих
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за лютий, вересень 2011
року та в частині 3380,50 грн. застосованих
штрафних (фінансових) санкцій, і
залишено без змін зазначене податкове
повідомлення-рішення в іншій частині;

- зменшено на 12522 грн. розмір бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість за лютий 2011 року і збільшено
на 1 грн. розмір штрафних (фінансових)
санкцій згідно з пунктом 7 підрозділу 10
розділу XX Податкового кодексу України
на завищену суму бюджетного
відшкодування ПДВ за лютий, березень 2011
року та на 1 748 370 грн. розмір штрафних
(фінансових) санкцій згідно з п. 123.1 ст.
123 Податкового кодексу України на
завищену суму бюджетного
відшкодування ПДВ за липень, серпень,
жовтень 2011 року, жовтень, листопад 2012
року.

На підставі прийнятого Головним
управлінням Міндоходів у Запорізькій
області рішення, відповідачем було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 30.07.2013 №
на суму 1 760 894 грн., в тому числі, за
основним платежем 12522 грн. та штрафні
(фінансові) санкції 1 748 372 грн.

Позивачем було подано скаргу до
Міністерства доходів і зборів України
на податкові повідомлення-рішення від
19.04.2013 № та № та на рішення
Державної податкової служби
Запорізької області прийняте за
розглядом первинної скарги. За
результатами розгляду скарги
Міністерством доходів і зборів України
було прийнято рішення, згідно якого,
залишено без змін податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Заводському
районі м. Запоріжжя Запорізької
обласної ДПС від 19.04.2013 № та від
19.04.2013 № з урахуванням рішення,
прийнятого за розглядом скарги, а
скаргу - без задоволення.

Позивач не погоджуючись з
оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями звернувся до
суду.

З'ясувавши обставини справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та перевіривши їх наданими
доказами, суд дійшов наступного
висновку.

Як вбачається з матеріалів справи,
перевіркою було встановлено порушення
позивачем п.44.1 ст.44 ПК України, а саме:
підприємством не надані усі необхідні
для перевірки первинні документи, що не
дає можливості підтвердити у
перевіряємому періоді по вантажно -
митним деклараціям факт поставки
товару за межі митної території
України з обчисленням податку на
додану вартість за нульовою ставкою
згідно вимог пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК
України.

Відповідно до п. 1 ст. 9 Закону України
від 16.07.1999 р. № 996-XIV «Про бухгалтерський
облік і фінансову звітність в Україні»:
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Проведення будь-якої господарської
операції підприємства фіксується і
підтверджується первинними
документами, на підставі яких ведеться
бухгалтерський облік. В свою чергу,
відповідно до частини 2 статті 3 Закону
України від 16.07.1999 р. № 996-XIV «Про
бухгалтерський облік і фінансову
звітність в Україні» на даних
бухгалтерського обліку ґрунтується
фінансова, податкова, статистична та
інші види звітності. Тобто первинні
документи з відображенням
господарських операцій є основою і для
податкового обліку.

Згідно з п. 2.7 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Мінфіну України від 24.05.1995 р. №
88, складаються на бланках типових форм,
затверджених Мінстатом України, а
також на бланках спеціалізованих форм,
затверджених міністерствами та
відомствами України.

При перевірці TOB «ТД «Метизи»
встановлено відсутність по вантажно -
митним деклараціям усіх обов'язкових
для подання для митного оформлення
документів, а саме: документ контролю
за доставкою товару та документи, що
використовуються для визначення
митної вартості товарів. У зв'язку з
тим, що зазначені документи є
обов'язковими для подання для митного
оформлення, їх відсутність не дає
можливості підтвердити у
перевіряємому періоді по
вищезазначеним вантажно - митним
деклараціям факт поставки товару за
межі митної території України з
обчисленням податку на додану вартість
за нульовою ставкою згідно вимог пп.
195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України.

Як зазначено в пункті 46.1 статті 46 ПК
України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Митні декларації прирівнюються до
податкових декларацій для цілей
нарахування та/або сплати податкових
зобов'язань.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 ПКУ об'єктом
оподаткування є операції платників
податку з вивезення товарів за межі
митної території України.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 ПКУ датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в
разі експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

За нульовою ставкою оподатковуються
операції з вивезення товарів за межі
митної території України: а) у митному
режимі експорту; б) у митному режимі
реекспорту, якщо товари поміщені у
такий режим відповідно до пункту 5
частини першої статті 86 Митного
кодексу України; в) у митному режимі
безмитної торгівлі; г) у митному режимі
вільної митної зони.

Відповідно до пп. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК
України, товари вважаються вивезеними
за межі митної території України, якщо
вивезення підтверджене в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, митною декларацією,
оформленою відповідно до вимог Митного
кодексу України.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996
(далі - Закон України № 996) первинний
документ - це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення. Підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.

Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону
України № 996, первинні документи
повинні бути складені під час
здійснення господарської операції, а
якщо це неможливо - безпосередньо після
її закінчення.

За приписом пункту 2 статті 9 Закону
України № 996, первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону
України № 996, фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

З огляду на викладене, вантажна митна
декларація оформлена у відповідності
до вимог Постанови Кабінету Міністрів
України № 80 від 01.02.2006 р. є первинним
документом, в розумінні Закону України
№ 996, та складається при здійсненні
експортної операції, у тому числі при
перетинання митного кордону України.

Сертифікат якості не є первинним
документом, якій підтверджує факт
здійснення господарської операції, а є
лише однією з підстав, необхідних для
оформлення вантажної митної
декларації.

Контроль за правильністю оформлення
митної декларації, у тому числі
наявності сертифікатів якості,
покладено на митні органи. Факт
оформлення такої декларації митним
органом є підтвердженням (належним
доказом) її відповідності вимогам
діючому законодавству, поки протилежне
це не буде доказано, в спосіб
передбачений законодавством.

Вивезення товарів за межі митної
території України підтверджено
належним чином оформленими вантажними
митними деклараціями, про що є вказівка
в Акті перевірки. Таким чином, у
підприємства були в наявності
встановлені законом підстави для
застосування нульової ставки.

У відповідності до пункту 5.2 розділу II
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 № 984
(далі - Порядок № 984), за кожним
відображеним в акті перевірки фактом
порушення податкового законодавства
необхідно:

- чітко викласти зміст порушення з
посиланням на конкретні пункти і
статті законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень;

- зазначити первинні документи, на
підставі яких вчинено записи у
податковому та бухгалтерському обліку,
навести регістри бухгалтерського
обліку, кореспонденцію рахунків
операцій та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків і
зборів, та докази, що підтверджують
наявність факту порушення;

- у разі відсутності первинних
документів або ненадання для перевірки
первинних та інших документів, що
підтверджують факт порушення,
зазначити перелік цих документів;

- у разі відмови посадових осіб
платника податків або його законних
представників надати копії
документів посадовій (службовій)
особі органу державної податкової
служби така особа складає акт у
довільній формі, що засвідчує факт
відмови, із зазначенням посади,
прізвища, імені, по батькові платника
податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати, факт
про складання такого акта
відображається в акті документальної
перевірки;

- у разі надання посадовими особами
платника податків або його законними
представниками посадовим (службовим)
особам органу державної податкової
служби письмових пояснень щодо
встановлених порушень податкового
законодавства та/або причин
ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, або їх копій
факти про надання таких пояснень
необхідно відобразити в акті.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, в акті перевірки не міститься
будь-якого нормативного обґрунтування
виявлених під час перевірки порушень,
постанням на конкретні пункти і статті
законодавчих актів, що порушені
платником податків.

Враховуючи вищевикладене,
відповідачем під час оформлення
результатів перевірки було порушено п.6
розділу І Порядку № 984, факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та в повній
мірі, із посиланням на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Як вбачається з матеріалів справи,
перевіркою встановлено, що позивачем
завищено суму бюджетного
відшкодування на розрахунковий
рахунок платника:

- у декларації за березень 2011 року на 824
143 грн. у зв'язку з тим, що частина
залишку від'ємного значення, фактично
сплачена TOB «ТД «Метизи»
постачальникам таких товарів (послуг) у
попередніх періодах була погашена
податковими зобов'язаннями попередніх
податкових періодів, а саме лютого 2011
року;

- у декларації за липень 2011 року на 1 616 141
грн. у зв'язку з тим, що частина залишку
від'ємного значення, фактично сплачена
TOB «ТД «Метизи» постачальникам таких
товарів (послуг) у попередніх періодах
була погашена податковими
зобов'язаннями попередніх податкових
періодів, а саме червня 2011 року;

- у декларації за серпень 2011 року на 1 840
627,00 грн. у зв'язку з тим, що частина
залишку від'ємного значення, фактично
сплачена TOB «ТД «Метизи»
постачальникам таких товарів (послуг) у
попередніх періодах була погашена
податковими зобов'язаннями попередніх
податкових періодів, а саме липня 2011
року;

- у декларації за вересень 2011 року на 1 806
645,00 грн. у зв'язку з тим, що частина
залишку від'ємного значення, фактично
сплачена TOB «ТД «Метизи»
постачальникам таких товарів (послуг) у
попередніх періодах була погашена
податковими зобов'язаннями попередніх
податкових періодів, а саме серпня 2011
року;

- у декларації за жовтень 2011 року на 1 446
586,00 грн. у зв'язку з тим, що частина
залишку від'ємного значення, фактично
сплачена TOB «ТД «Метизи»
постачальникам таких товарів (послуг) у
попередніх періодах була погашена
податковими зобов'язаннями попередніх
податкових періодів, а саме вересня 2011
року.

Перевіркою показників Довідки щодо
залишку суми від'ємного значення
попередніх податкових періодів, що
залишається непогашеним після
бюджетного відшкодування, отриманого у
звітному податковому періоді, та
підлягає включенню до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду встановлено
необґрунтоване включення позивачем до
додатку 2 податкової декларації з ПДВ
за жовтень 2012 року залишку від'ємного
значення попередніх податкових
періодів за квітень, травень та
вересень 2012 року, що залишається
непогашеним після бюджетного
відшкодування, отриманого у звітному
податковому періоді, та підлягає
включенню до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

За результатами звірки даних,
зазначених у розрахунку бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, із даними первинних
документів, що підтверджують факт
оплати платником товарів / послуг
загальна сума ПДВ складає 0 грн. в межах
договорів на митній території України
у квітні, травні, вересні та жовтні 2012
року. Частина залишку від'ємного
значення, фактично сплачена TOB «ТД
«Метизи» постачальникам або до
Державного бюджету, не брала участі у
розрахунках бюджетного відшкодування
(не погашена податковими
зобов'язаннями попередніх податкових
періодів) складає 0 грн.

На підтвердження вказаних вище
висновків в Акті перевірки відсутня
вказівка на будь - які документальні
докази, що є порушенням п.6 розділу І та
п. 5.2 розділу II Порядку №984.

Так в Акті чітко, об'єктивно та в повній
мірі не наведені первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність фактів
порушення, а саме найменування
постачальників, по яким не здійснена
оплата за придбані товари (роботи,
послуги), та перелік документів
бухгалтерського обліку на
підтвердження кредиторської
заборгованості.

Перевіркою встановлено, що основними
постачальниками TOB «ТД «Метизи» в
квітні, травні, вересні та жовтні 2012
року були: Публічне акціонерне
товариство «Запорізький
сталепрокатний завод» та Публічне
акціонерне товариство «АрселорМіттал
Кривий Ріг». У той же час, Відповідачем
в Акті перевірки не наведені докази
(оборотні відомості, акти звірок та
інше), які б свідчили про наявність
кредиторської заборгованості перед
цими постачальниками, у зв'язку з цим
висновки з цього питання є
безпідставними та не обґрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону
України «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» від
17.07.1997р., ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини від» від 23.02.2006р. Україна
повністю визнає на своїй території дію
ст. 46 Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року щодо
визнання обов'язковою і без укладення
спеціальної угоди юрисдикцію
Європейського суду з прав людини в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції.

Європейський суд з прав людини у своєму
рішенні у справі «Булвес» АД проти
Болгарії» від 22.01.2009 зазначив, що
платник податку не повинен нести
наслідків невиконання постачальником
його зобов'язань зі сплати податку і в
результаті сплачувати ПДВ, а також
сплачувати пеню. Таким чином
добросовісний платник податків, який в
силу покладеного на нього законами
обов'язку щодо сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) вступає у
зв'язку з цим у відповідні
правовідносини з державою, не може
нести відповідальність за невиконання
чи неналежне виконання такого
обов'язку іншими платниками податку,
якщо інше прямо не встановлено законом.

Також з матеріалів справи вбачається,
що перевіркою повноти визначення
податку на прибуток за період з 01.10.2010
по 30.09.2012 встановлено його заниження
всього у сумі 502170,00 грн., у тому числі за
1 квартал року в сумі 502170,00 грн.

В акті перевірки зазначено, що ТОВ «ТД
«Метизи» під час перевірки не надано
первинні документи, які пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів, ведення яких передбачено
чинним законодавством, на суму 2008680,00
грн., у тому числі за 1 квартал 2011 року в
сумі 2008680,00 грн. (а.с. 61).

Слід зазначити, що наведений висновок
податкового органу є безпідставним та
не ґрунтується на нормах податкового
законодавства, оскільки відповідно до
п. 5.2 розділу II Порядку № 984 у разі
відсутності первинних документів або
ненадання для перевірки первинних га
інших документів, що підтверджують
факт порушення, податковий орган
повинен зазначити перелік цих
документів безпосередньо в акті
перевірки.

Але на порушення цього нормативно
правового акту, відповідачем не
наведено ані перелік первинних
документів ані характер господарських
операцій, які привели до порушення
податкового законодавства.

З наведених вище підстав суд доходить
висновку про неправомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень форми «Р» №
від 19.04.2013, № від 19.04.2013, № від
20.04.2013, № від 30.07.2013, а відтак про
необхідність їх скасування, через що
визнає позовні вимоги обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

За приписом частини третьої статті 2
КАС України, відповідно до яких, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії): безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Відповідно до частини другої статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частиною першою статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Доданою до матеріалів квитанцією №
k15/7/25 від 07.02.2014 документально
підтверджується факт сплати позивачем
судового збору в сумі 487,20 грн.

Відтак, ця сума підлягає присудженню на
користь позивача з Державного бюджету
України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 2, 4, 7-12, 14, 86, 94, 98, 158-163
КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення №
від 19.04.2013, № від 19.04.2013, № від
20.04.2013, № від 30.07.2013 прийняті
Державною податковою інспекцією у
Заводському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Метизи» (код за ) судовий
збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят
сім) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
М.С.
Лазаренко