Справа № 2318/1863/2012 (2а/2318/129/2012)
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2318/1863/2012 (2а/2318/129/2012) Головуючий у
1-й інстанції: Резнік Ю.В.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
У Х В А Л А

Іменем України

13 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Оксененка О.М., Файдюка
В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу військового
прокурора Черкаського гарнізону в
інтересах ОСОБА_2 на постанову
Уманського міськрайонного суду
Черкаської області від 01 червня 2012 року
у справі за адміністративним позовом
військового прокурора Черкаського
гарнізону в інтересах ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Черкаській області про
визнання протиправною відмови про
нарахування державної соціальної
допомоги на догляд та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Військовий прокурор Черкаського
гарнізону в інтересах ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом до Київського
міського центру зайнятості про
визнання відмови у призначенні
громадянину ОСОБА_2 державної
соціальної допомоги на догляд;
зобов'язання відповідача призначити
ОСОБА_2 державну соціальну допомогу на
догляд.

Уманський міськрайонний суд
Черкаської області своєю постановою
від 01 червня 2012 року в задоволенні
адміністративного позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, прокурор подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Уманського міськрайонного
суду Черкаської області від 01 червня 2012
року та постановити нову про
задоволення адміністративного позову
в повному обсязі. На думку апелянта,
зазначену постанову суду прийнято з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
ОСОБА_2 є інвалідом другої групи, що
підтверджується посвідченням серія
НОМЕР_1.

Відповідно до довідки Уманської
міської поліклініки № 2046 від 04.11.2011
року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пройшов ЛКК
при Уманській міській поліклініці
04.11.2011 року і за результатами
обстеження потребує постійного
стороннього догляду.

Згідно даних довідки військового
комісаріату Саратовської області вих.
№ БС-113492 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
пенсіонером Міністерства оборони РФ за
вислугу років по досягнення ним
граничного віку у відповідності до
закону РФ від 12.02.1993 року «О пенсионном
обеспечении лиц, проходивших военную
службу, службу в органах внутренних
дел, Государственной противопожарной
службе, органах по контролю за оборотом
наркотических средств и психотропных
веществ, учреждениях и органах
уголовно-исполнительной системы, и их
семей» з 01.05.2007 року.

В листі від 03.01.2012 року № 09/03-02, за
підписом заступника начальника
Головного управління Пенсійного
фонду України в Черкаській області,
вказано, що звернення ОСОБА_2
розглянуте і, з врахуванням того, що він
має сина, який недосяг пенсійного віку,
відмовлено у призначенні державної
соціальної допомоги на догляд.

Колегія суддів апеляційної інстанції з
приводу даних спірних правовідносин,
вважає за необхідне звернути увагу на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про державну соціальну допомогу
особам, які не мають права на пенсію, та
інвалідам» державна соціальна
допомога на догляд призначається:

1) інвалідам війни з числа
військовослужбовців та інших осіб,
яким призначено пенсії по інвалідності
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб»:

а) інвалідам I групи;

б) інвалідам II групи, які є одинокими та
за висновком
лікарсько-консультативної комісії
потребують постійного стороннього
догляду;

в) інвалідам III групи, які є одинокими та
за висновком
лікарсько-консультативної комісії
потребують постійного стороннього
догляду.

Згідно ч. 4 Порядку, затвердженого
постановою КМ України, від 02.04.2005 року,
№ 261 «Про затвердження Порядку
призначення і виплати державної
соціальної допомоги особам, які не
мають права на пенсію, та інвалідам і
державної соціальної допомоги на
догляд» до одиноких осіб, що мають
право на державну соціальну допомогу
особам, які не мають права на пенсію, та
інвалідам і державну соціальну
допомогу на догляд, належать громадяни,
що не мають працездатних родичів,
зобов'язаних за законом їх утримувати.
Підтвердженням належності до цієї
категорії є: інформація про
відсутність працездатних родичів
(незалежно від місця їх проживання),
зобов'язаних за законом їх утримувати
(зазначається у поданій заяві про
призначення допомоги на догляд);
довідка про склад сім'ї, видана
уповноваженим органом за місцем
проживання, у тому числі органом
місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон)
непрацездатні громадяни - це особи, які
досягли встановленого законом
пенсійного віку або визнані
інвалідами.

Законом передбачені такі види
пенсійних виплат, як пенсія за віком,
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
та пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства).

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Умови призначення пенсії за віком
визначені статтею 26 Закону, відповідно
до якої особи гають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Колегія суддів апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що оскільки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонером
Міністерства оборони РФ за вислугою
років, а не за віком, як того вимагає
чинне законодавство України, то
відповідач правомірно відмовив ОСОБА_2
в нарахуванні державної соціальної
допомоги на догляд. Також, суд
апеляційної інстанції звертає увагу на
те, що позивачем не надано доказів того,
що син ОСОБА_2 є безробітним.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
адміністративного позову, а тому
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду
першої інстанції підлягає залишенню
без змін.

Відповідно до статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу військового
прокурора Черкаського гарнізону в
інтересах ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Уманського
міськрайонного суду Черкаської
області від 01 червня 2012 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Чаку Є.В.

Судді:
Файдюк В.В.

Оксененко О.М.