Справа № 802/2712/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

802/2712/14-а

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 серпня 2014 р. Справа № 802/2712/14-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Альчука Максима Петровича, розглянувши в порядку скороченого провадження адміністративну справу

за позовом: управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці

до: малого приватного підприємства "Барс"

про: стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці з адміністративним позовом до малого приватного підприємства "Барс" про стягнення заборгованості.

Позов мотивовано тим, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 146,19 грн. зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, що є цільовим загальнообов’язковим платежем.

Справа розглядається в порядку скороченого провадження, оскільки в силу п. 4 ч. 1 ст. 183-2 КАС України в адміністративних справах щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб’єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження, застосовується скорочене провадження.

Ухвалою суду від 21.07.2014 року відкрито скорочене провадження у справі. Копію ухвали направлено відповідачу. Повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду із відміткою поштового відділення зв’язку: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Розглянувши та оцінивши матеріали справи в порядку скороченого провадження, відповідно до вимог статті 183-2 КАС України, без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, оцінивши надані докази, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що мале приватне підприємство "Барс" зареєстроване в управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці 13.10.1999 року та є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідачем своєчасно не сплачувався нарахований за 2004 та 2008 роки страховий внесок на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду, в результаті чого виникла недоїмка в сумі 146,19 грн., що підтверджується карткою особового рахунку малого приватного підприємства "Барс" (а.с.9).

У зв'язку з набранням чинності з 1 січня 2011 року Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 року № 2464-YI (далі Закон 2464), абзацом 5 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Розділу VIII Закону 2464 передбачено, що стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі страхових внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, здійснюється фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування відповідно до законодавства, що діяло на момент виникнення такої заборгованості або застосування штрафних санкцій.

Відповідно до абзацу 6 ч.7 Прикінцевих та перехідних положень Розділу VIII Закону 2464 на період до повного стягнення заборгованості із сплати страхових внесків за діючими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування та сум штрафних санкцій, нарахованих та/або не сплачених у період до 1 січня 2011 року, в тому числі нарахованих внесків, строк сплати яких на 1 січня 2011 року не настав, та відповідних штрафних санкцій за фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування зберігаються повноваження щодо контролю за правильністю нарахування, своєчасністю сплати страхових внесків, застосування фінансових санкцій, якими вони були наділені до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування", страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов’язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що платниками внесків є роботодавці, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, політичні партії, фізичні особи-суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб’єктів підприємницької діяльності, що обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством або за договорами цивільно-правового характеру.

Таким чином, станом на момент розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість зі сплати страхового внеску на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду на загальну суму 146,19 грн.

Згідно з п. 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше, ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно ч. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування", що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою).

Згідно ч. 3 ст. 106 Закону, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Протягом десяти днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Відповідачу направлялась вимога № Ю 150 від 07.02.2014 року про сплату боргу, що утворився за 2004, 2008 роки, конверт з вимогою повернувся на адресу позивача з відміткою відділення поштового зв'язку: "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 7, 8).

Відповідно до п. 8.3 Інструкції вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У разі коли неможливо вручити страхувальнику вимогу поштою у зв'язку з його відсутністю за місцезнаходженням (відсутністю службових осіб страхувальника за його місцезнаходженням), відмовою службових осіб страхувальника прийняти вимогу, вимога вважається врученою страхувальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно абз. 3 ч. 12 ст. 20 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" зобов’язання із сплати страхових внесків мають пріоритет над усіма іншими зобов’язаннями, крім зобов’язань щодо виплати зарплати.

Відповідно до ст. ст. 11, 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об’єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги відповідають дійсним обставинам справи, заявлена в позові сума підтверджується належними доказами, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 94 КАС України передбачено, що у справах, в яких позивачем є суб’єкт владний повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 86, 94, 158, 162, 183-2, 256 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанова підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ст.ст. 183-2, 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту отримання копії постанови.

Постанова, прийнята у скороченому провадженні, крім випадків її оскарження в апеляційному порядку, є остаточною.

Постанова набирає законної сили в порядку визначеному ст. 254 КАС України

Суддя Альчук Максим Петрович