Справа № 369/5236/14-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/5236/14-а
Провадження № 2-а/369/343/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.07.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Полку
дорожньо-патрульної служби ДАІ
Головного управління МВС України в м.
Києві в особі інспектора ДПС 3 взводу
Чудо Богдана Григоровича про визнання
дій неправомірними і скасування
постанови у справі про адміністративне
У травні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся із позовом до Полку
дорожньо-патрульної служби ДАІ
Головного управління МВС України в м.
Києві в особі інспектора ДПС 3 взводу
Чудо Б.Г. про визнання дій
неправомірними і скасування постанови
у справі про адміністративне
правопорушення, посилаючись на те, що 21
травня 2014 року на його адресу надійшла
постанова у справі про адміністративне
правопорушення, згідно якої на нього
було накладено штраф в розмірі 255 грн..

17 травня 2014 року, керуючи автомобілем
«Mercedes Benz S 320», номерний знак НОМЕР_1,
рухаючись в напрямку по вул.
Заболотного у м. Києві, його зупинив
інспектор ДПС ДАІ ГУ МВС України у м.
Києві Чудо Б.Г. Інспектор йому
повідомив, що причиною зупинки його
автомобіля є перевищення швидкості
руху на 25 км/год, яка зафіксована
вимірювальним приладом «Трукан ТС000618».
Показувати зафіксовано швидкість на
вказаному приладі інспектор
відмовився, мотивуючи це тим, що
зафіксовані показники будуть йому
незрозумілі.

На його прохання надати карту
патрулювання, що є доказом
правомірності несення інспектором
служби на вказаному місці та дозвіл на
допуск вимірювального приладу
«Трукан» до використання, інспектор
відмовився йому надавати.

На місці зупинки автомобіля інспектор
ДПС Чудо Б.Г. не вручив йому для
ознайомлення ні протоколу, ні
постанови у справі про адміністративне
правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне
правопорушення надійшла на його адресу
21 травня 2014 року, про що свідчить
відмітка на поштовому конверті, а
відправлена вона була 19 травня 2014 року.

Зі змісту постанови йому стало відомо,
що на нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн., жодного його підпису на постанові
немає. До постанови не було долучено
протоколу про адміністративне
правопорушення. Відсутні будь-які
докази щодо порушення ним правил
дорожнього руху, не долучено ні фото-
відео доказів, ні показників
вимірювального пристрою.

В постанові не було зафіксовано
відомості про те, чи має відповідні
дозволи про допуск приладу, яким
вимірювалась швидкість до
використання в Україні, перевірка його
допустимої погрішності при
вимірюванні.

У зв'язку з викладеним, він вважає, що
постанова по справі про
адміністративне правопорушення від 17
травня 2014 року, згідно якої на нього
було накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн. була винесена інспектором
безпідставно та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1
просив визнати дії інспектора ДПС-3
взводу Полку ДАІ ГУ МВС України в м.
Києві Чудо Б.Г. неправоімрними та
скасувати постанову про
адмінстравтине правопорушення ПС1 №
699674 від 17 травня 2014 року.

У судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив його задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позов
не визнав та заперечував проти його
задоволення.

Суд, вислухавши думку учасників
процесу, дослідивши письмові матеріали
справи, дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що інспектором ДПС 3 взводу
полку ДПС ГУ МВС України в м. Києві ст.
лейтенантом міліції Чудо Б.Г. було
винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення від 17
травня 2014 року серії ПС1 № 699674 про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності і
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255
грн. за адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КУпАП. Зі змісту даної постанови
вбачається, що ОСОБА_1, керуючи
автомобілем «Mercedes Benz S 320», номерний
знак НОМЕР_1, в м. Києві по вул. Ак.
Заболотного, рухався зі швидкістю 85
км/год, чим перевищив встановлену
швидкість на 25 км/год, швидкість
вимірювалась приладом «TruCam TC» № 000618.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 71 КАС
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 72 цього
Кодексу.

У судовому засіданні позивач пояснив,
що 17 травня 2014 року він рухався в м.
Києві по вул. Ак. Заболотного на
власному автомобілі «Mercedes Benz S 320»,
номерний знак НОМЕР_2 з допустимою
швидкістю, однак був зупинений
інспектором, який йому пояснив, що
причиною зупинки його автомобіля є
перевищення ним швидкості руху, яка
була зафіксована приладом «TruCam TC». Він
не погодився з таким твердженням та
попросив надати йому сертифікат
відповідності даного приладу, однак
інспектор відмовився надавати такі
документи. Протокол про вчинення
адміністративного правопорушення йому
не вручався і ним не отримувався. Також
позивач зазначив, що в оскаржуваній
постанові інспектор не вірно зазначив
його ім»я по батькові, а саме, в
постанові вказано «Туголуков
Олександр Евгенович», а не ОСОБА_1. В
отриманій ним постанові вказано
номерний знак транспортного засобу
«Mercedes Benz S 320» АІ 0398 ІХ, а він рухався на
автомобілі «Mercedes Benz S 320» з номерним
знаком АІ 0398СХ.

Згідно вимог ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами. Вважає, що
зафіксована інспектором швидкість
транспортного засобу не належить його
автомобілю, а була зафіксована за
автомобілем який рухався у зустрічному
напрямку.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 23.12.2005 року
№ 14 «Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні порушення на
транспорті» встановлено, що зміст
постанови має відповідати вимогам,
передбаченим ст. ст. 283, 284 КпАП України,
у ній зокрема потрібно навести докази,
на яких ґрунтується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення та зазначити мотиви
відхилення інших доказів, на які
посилається правопорушник.

На підтвердження своїх пояснень
інспектор ДПС ДАІ ГУ МВС України у м.
Києві 3 взводу Чудо Б.Г. не надав суду
належних доказів, які б мали
підтвердити факт наявності вчиненого
ОСОБА_1 адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП. Докази на які посилався
відповідач у судовому засіданні не
можуть братися судом до уваги, оскільки
вони не є належними та допустимими
доказами по справі.

Згідно вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі
про адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складання, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності;
місце, час вчинення і суть
адміністративного правопорушення;
нормативний акт, який передбачає
відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в
оскаржуваній постанові містяться
розбіжності, а саме постанова ПС1 № 699674
від 17 травня 2014 року була винесена
відносно ОСОБА_3, однак як вбачається з
паспорта позивач є ОСОБА_1.

Також в постанові від 17 травня 2014 року
інспектором невірно вказано номерний
знак транспортного засобу. Як пояснив
суду позивач, він рухався на автомобілі
«Mercedes Benz S 320», номерний знак НОМЕР_2, а в
оскаржуваній постанові вказано
транспортний засіб «Mercedes Benz S 320»,
номерний знак НОМЕР_1.

За таких обставин суду не можливо
встановити на якому транспортному
засобі було вчинено адміністративне
правопорушення та хто керував даним
автомобілем.

У судовому засіданні відповідач
стверджував, що прилад «TruCam TC» № 000618,
яким здійснювалось фіксування
швидкості, має сертифікацію та допуск
його для використання в Україні,
свідоцтво про повірку, з вказаним
терміном дії.

Відповідно до переліку технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху затвердженого
Наказом МВС від 01.03.2010 року № 33
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 березня 2010 року за №
262/17557, прилад «TruCam» віднесений до таких,
які працюють виключно в автоматичному
режимі, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису.

Згідно положень п. п. 19.1., 19.2 Інструкції
з питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затвердженої
Наказом МВС України від 27.03.2009 року № 111,
технічні засоби для визначення
швидкості руху, фіксації порушень ПДР,
складові частини системи
відеофіксації транспортних засобів з
розпізнаванням номерних знаків,
прилади для виявлення підробок у
документах застосовуються згідно з
інструкціями про порядок їх
використання. Працівники підрозділів
ДПС, яким видані технічні засоби та
прилади, персонально відповідають за
їх цілісність та працездатність.
Забороняється застосування технічних
засобів та

приладів, які не сертифіковані, не
сертифіковані в Україні у разі якщо
вони підлягають сертифікації
відповідно до чинного законодавства та
які не пройшли метрологічної повірки
або мають свідоцтво про таку повірку,
термін дії якого минув, а також
передавати такі прилади для
користування безпосередньо на
маршруті патрулювання без здійснення
контролю командиром підрозділу
результатів роботи приладу за зміну.

Згідно вимог ст. 14-1 КУпАП, швидкість
транспортного засобу має вимірюватись
працівниками ДАІ приладом, який
обладнано автоматичним режимом
фіксації і має функцію фото- і
кінозйомки, відеозапису, чи засобами
фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тільки за таких умов отриманні покази
набувають доказового значення у справі
про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 12 ст. 11 Закону
України «Про міліцію» міліції для
виконання покладених на неї обов'язків
надається право проводити аудіо-,
відео-, фотофіксацію як допоміжний
засіб попередження протиправних дій та
розкриття правопорушень.

Також слід зазначити, що згідно вимог
ст. ст. 10, 11 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» на вимірювання у сфері, у
якій їх результати можуть бути
використані у якості доказу по справі,
розповсюджується державний
метрологічний нагляд. За таких умов
кожен засіб вимірювальної техніки має
бути укомплектований документами про
сертифікацію та допуск даного типу
засобів вимірювальної техніки для
використання в Україні, свідоцтвом про
повірку, з вказаним терміном дії до
наступної повірки.

Протокол у справі про адміністративне
правопорушення від 17 травня 2014 року не
містить жодних відомостей про те, що
прилад «TruCam» №000790 був укомплектований
документами про сертифікацію та допуск
даного типу засобів вимірювальної
техніки для використання в Україні,
свідоцтвом про повірку, з вказаним
терміном дії до наступної повірки.

За таких обставин, суд приходить
до висновку про скасування постанови
серія ПС1 № 69967 від 17 травня 2014 року в
справі про адміністративне
правопорушення про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності.

Згідно вимог ч. 2 ст. 171-2 КАС України
рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 122, 251, 256 КУпАП, ст. ст. 11,
71, 159, 160, 167, 171-2 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И
В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати дії інспектора ДПС 3 взводу
полку ДПС ГУ МВС України в м. Києві Чудо
Богдана Григоровича щодо складення
стосовно ОСОБА_1 постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 69967 від 17 травня 2014 року,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП,
неправомірними.

Постанову інспектора ДПС 3 взводу полку
ДПС ГУ МВС України в м. Києві Чудо
Богдана Григоровича серії ПС1№ 69967 від
17 травня 2014 року про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122
КУпАП, скасувати.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Ковальчук Л.М.