Справа № 817/1382/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1382/14

21 липня 2014 року 11год. 15хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О. за
участю секретаря судового засідання
Лукащик Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які
беруть участь у справі:

позивача: представник Опанасюк А.О.,

відповідача: представник Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю госпрозрахункова
фірма "Камаз-Транс-Сервіс"

доРівненської митниці Міндоходів
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування рішення,
стягнення надмірно сплачених коштів,
ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до відповідача про визнання
протиправними та скасування рішень,
стягнення надмірно сплачених коштів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всі
документи при митному оформленні були
надані у відповідності до чинного
законодавства, однак не були взяті до
уваги відповідачем. Товар придбавався
у ємностях позивача, а відтак митна
вартість товару мала бути визначена за
ціною, вказаною у договорі.

Представник позивача в судовому
засіданні надав пояснення, які
повністю співпадають з позицією, що
викладена в позовній заяві, зокрема
пояснив, що до митного оформлення
імпортованого товару разом із митною
декларацією № 204050001/2014/100703, декларантом
були подані усі необхідні документи
для митного оформлення, передбачені
статтею 53 Митного кодексу України. Крім
того представник позивача пояснив, що
на вимогу органу доходів і зборів про
надання додаткових документів,
декларантом ТОВ ГФ
«Камаз-Транс-Сервіс», були надані
додаткові документи. Відповідно
представник позивача вважає
оскаржуване рішення по коригування
митної вартості та картку відмови в
митному оформленні протиправними і
таким, що підлягають скасуванню.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення адміністративного
позову з підстав, наведених в письмових
запереченнях. Зокрема пояснив, що за
результатами проведення у
відповідності до положень статті 54
Митного кодексу України, контролю
правильності визначення декларантом
митної вартості товару, встановлено, що
у документах, наданих декларантом для
підтвердження заявленої митної
вартості товару у відповідності до
частини 2 статті 53 Митного кодексу
України, не містяться всі данні
відповідно до обраного декларантом
методу визначення митної вартості, та
виявлені окремі розбіжності. Тому з
огляду на вищезазначене, у Рівненської
митниці Міндоходів виникли
обґрунтовані сумніви щодо заявленого
декларантом позивача рівня митної
вартості імпортованих товарів. Просив
відмовити у задоволені позову
повністю.

Заслухавши у відкритому судовому
засіданні пояснення представників
сторін, дослідивши письмові докази, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити повністю.

При цьому суд виходить з наступного.

Статтею 49 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за товари.

Частинами 1,2 статті 52 Митного кодексу
України встановлено, що заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, визначеному розділом VIII цього
Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з органом
доходів і зборів; 2) подавати органу
доходів і зборів достовірні відомості
про визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням органу доходів і зборів
додаткової інформації.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу
України визначено, якщо документи,
зазначені у частині 2 цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення митної вартості товарів чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі документи: 1) договір (угоду,
контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до частини 4 статті 54
Митного кодексу України, орган доходів
і зборів під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів зобов'язаний
здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Частиною 4 статті 53 Митного кодексу
України визначено, що у разі якщо орган
доходів і зборів має обґрунтовані
підстави вважати, що у разі якщо митний
орган має обґрунтовані підстави
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість,
декларант або уповноважена ним особа
на письмову вимогу органу доходів і
зборів, крім документів, зазначених у
частинах 2 та 3 цієї статті, подає такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Відповідно до частини 1 статті 55
Митного кодексу України, рішення про
коригування митної вартості товарів
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів як до такі і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами: 1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції); 2)
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

При цьому, наказом Держмитслужби від
13.07.12 № 362, при здійсненні контролю за
правильністю визначення митної
вартості, посадова особа, що здійснює
такий контроль проводить: порівняння
рівня заявленої митної вартості
товарів з наявною у митного органу
інформацією про рівень цін на такі
товари або вартість прямих витрат на їх
виробництво, у тому числі сировини,
матеріалів та/або комплектувальних
виробів, які входять до складу товарів;
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено; перевірки
наявності взаємозв'язку продавця та
покупця.

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного
кодексу України визначено, що
декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язанні подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватись на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
підлягають обчисленню.

07.05.2014 року представником ТзОВ ГФ
«Камаз-Транс-Сервіс» до Рівненської
митниці Міндоходів подано електронну
митну декларації №204050001/2014/100703 на товар
- розчин сечовини (карбаміду) та
дистильованої води для вантажних
автомобілів. Умови поставки - FCA Puіawy,
фактурна вартість 0,17EUR/л, заявлений
виробник Grupa Azoty Zaklady Azotowe "Puіawy" S.A.,
Польща, заявлена країна походження
Польща, з рядом документів.

Відповідно до положень статті 54
Митного кодексу України, при
проведенні контролю правильності
визначення декларантом митної
вартості товару, з метою здійснення
об'єктивної оцінки заявленого
вартісного рівня товарів та стягнення
податків до Держбюджету України у
повному обсязі, посадовою особою
Рівненської митниці Міндоходів
встановлено, що у документах, наданих
декларантом для підтвердження
заявленої митної вартості товару у
відповідності до частини 2 статті 53
Митного кодексу України, не містяться
всі данні відповідно до обраного
декларантом методу визначення митної
вартості, та виявлені окремі
розбіжності.

Підпунктом 2.1 пункту 2 контракту
№PL/430528900/13/0196 від 01.04.2013 встановлено, що
ціни на товари, включаючи вартість
упаковки та маркування, розуміються як
франко завод (згідно Інкотермс 2010
термін «франко завод» позначається
абрівіатурою - EXW). В той же час
підпунктом 4.1 пункту 4 того ж контракту
встановлено, що товар постачається на
умовах поставки FCA Puіawy, відповідно до
Інкотермс 2010 умови поставки FCA
визначаються як - франко перевізник.

Підпунктом 3.1 пункту 3 контракту
№PL/430528900/13/0196 від 01.04.2013 передбачена 100%
передоплата за відвантажений товар, в
той же час згідно платіжного доручення
в іноземній валюті від 29.04.2014 №110
проведено оплату 99% від суми за
відвантажений товар згідно інвойсу від
06.05.14 № PL/430528900/13/0196/0021.

Водночас, представником відповідача
наголошено, що згідно преамбули
контракту PL/430528900/13/0196 від 01.04.2013
компанія «Grupa Azoty Zakіady Azotowe «Puіawy» Spуіka
Akcyjna» наділяє компанію ТОВ ГФ
«Камаз-Транс-Сервіс» повноваженнями
представляти свої товари на
українському ринку (статусом
Дистриб'ютора). Підпунктом 1.3. пункту 1
вказаного контракту передбачено, що
метою придбання товару є власні
потреби та оптовий продаж.

При цьому, частиною 17 статті 58 Митного
кодексу України, особи, одна з яких є
одноосібним агентом, одноосібним
дистриб'ютором чи одноосібним
концесіонером іншої, як би це не
називалося, вважаються пов'язаними для
цілей Митного кодексу України, якщо
вони підпадають хоча б під один з
критеріїв, визначених у статті 15 Угоди
про застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Разом з тим, представник відповідача
зазначив і те, що до митного оформлення
декларантом не надано жодного
документу (дистриб'юційної угоди,
договору, контракту, інших документів),
яким регламентовано діяльність ТзОВ ГФ
«Камаз-Транс-Сервіс» як представника
продукції компанії «Grupa Azoty Zakіady Azotowe
«Puіawy» Spуіka Akcyjna»: чи є імпортер
одноосібним (ексклюзивним)
дистриб'ютором, чи не здійснюється
прямо чи опосередковано перерахування
на користь продавця частки виручки від
продажу оцінюваного товару на митній
території України.

Судом встановлено, що додатковою
угодою №1 від 16.04.2013 до контракту
PL/430528900/13/0196 від 01.04.2013 внесені зміни до
пункту 5 (упаковка, маркування), зокрема
доповнено пункт підпунктом 5.2, яким
передбачено, що товар постачається в
обертовій тарі, яка є власністю
Покупця.

Відповідно, частиною 10 статті 58 Митного
кодексу України передбачено, що при
визначенні митної вартості до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
такі витрати (складові митної
вартості), якщо вони не включались до
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті, зокрема вартість
ящиків тари (контейнерів), в яку
упаковано товар, або іншої упаковки, що
для митних цілей вважаються єдиним
цілим з відповідними товарами;
вартість упаковки або вартість
пакувальних матеріалів та робіт,
пов'язаних із пакуванням.

Фізичні характеристики імпортованого
товару передбачають перевезення
товару виключно у тарі - ємностях.
Експлуатація багато обертової
(зворотної) тари передбачає певні
витрати, зокрема природній та
експлуатаційний знос, витрати на
обслуговування та підготовку до
експлуатації тощо, відповідно,
зазначені витрати мають бути
врахованими при обчисленні митної
вартості товарів.

Проте, як встановлено в судовому
засіданні, в поданих декларантом
документах відсутні відомості щодо
витрат, пов'язаних з експлуатацією
зворотної тари, зокрема амортизаційних
відрахувань, обробки та підготовки
тари для використання тощо.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу
України, основним методом визначення
митної вартості товарів є метод за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються. Відповідно до частини 2
статті 58 Митного кодексу України метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або
невизначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Митна вартість товарів є розрахунковою
величиною і при її визначенні
враховується вплив цілого ряду
факторів, зокрема, опис конкретного
товару, найменування виробника, країна
походження, умови поставки та оплати
цього товару, обсяги ввезення, маршрут
перевезення, репутація суб'єкта ЗЕД на
ринку України та в країні придбання
товару, інші складові, що впливають на
рівень ціни товару.

Митний орган при здійсненні контролю
за правильністю визначення митної
вартості товару повинен впевнитися, що
заявлена декларантом митна вартість
товару ґрунтується на дійсній
вартості.

Відповідно до пункту 2(a) статті VII ГАТТ
оцінка ввезеного товару для митних
цілей повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару, який
обкладається митом, або аналогічного
товару.

Таким чином, декларанту у
відповідності із положеннями частини 3
статті 53 Митного кодексу України
Рівненською митницею Міндоходів
направлене електронне повідомлення
щодо необхідності подання додаткових
документів для перевірки правильності
визначення митної вартості товарів.
Вимога органу доходів і зборів
декларантом позивача в повному обсязі
виконана не була.

При цьому, правомірність витребування
Рівненською митницею додаткових
документів підтримується постановою
Верховного Суду України від 10.04.2012 року
у справі № 21-52а12, відповідно до якої
митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості. З цією
метою вони мають повноваження
витребовувати додаткові документи для
перевірки правильності зазначеної
митної вартості товарів в разі
наявності підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару, що
переміщується через митний кордон
України.

Митниця може вимагати, а суб'єкт
господарювання має надати лише належні
документи для перевірки та
підтвердження правильності заявленої
митної вартості товару.

Водночас, із додатково наданої
декларантом комерційної пропозиції
від 18.03.2014, встановлено, що компанією
«Grupa Azoty Zakіady Azotowe «Puіawy» Spуіka Akcyjna» у
другому кварталі 2014 року на умовах
поставки FCA Puіawy пропонується для
придбання товар NOXyTM за цінами та на
наступних умовах: 230 EUR/1000 л, у
необоротних IBC контейнерах продавця, що
були у вжитку; 170 EUR/1000 л, у IBC
контейнерах, придбаних у продавця.
Безтарне відвантаження товару
здійснюється лише в IBC контейнери,
придбані у продавця та які мають
маркування Grupa Azoty PULAWY.

Як встановлено судом позивачем до
митного оформлення не надано
документально підтверджених
відомостей щодо вартості продажу
компанією «Grupa Azoty Zakіady Azotowe «Puіawy» Spуіka
Akcyjna» компанії ТзОВ ГФ
«Камаз-Транс-Сервіс» IBC контейнерів,
дана інформація також не була надана
декларантом. За відсутності інформації
про факт придбання у продавця
зворотної тари, митний орган не може
прийняти ціну товару 170 EUR/1000 л на умовах
поставки FCA Puіawy в якості основи для
розрахунку митної вартості
оцінюваного товару.

Крім того, оскільки декларантом
позивача надано неповний перелік
додаткових документів, витребуваних
органом доходів і зборів на підставі
частини 3 статті 53 МКУ, та документи,
додатково надані декларантом не
містять достатніх підстав для визнання
митної вартості оцінюваного товару,
заявленої декларантом за основним
методом, тому з метою проведення митної
оцінки, імпортованого позивачем
товару, Рівненською митницею
Міндоходів використано інформацію
щодо ціни товару 230 EUR/1000 л, у
необоротних IBC контейнерах продавця, що
були у вжитку, що міститься у
комерційній пропозиції компанії «Grupa
Azoty Zakіady Azotowe «Puіawy» Spуіka Akcyjna» від 18.03.2014
на другий кварталі 2014 року на умовах
поставки FCA Puіawy.

У зв'язку із вищевикладеним, та у
порядку, встановленому статтею 55
Митного кодексу України, Рівненською
митницею Міндоходів прийняте рішення
про коригування митної вартості товару
від 08.05.2014 №204000003/2014/000022/2.

Митну вартість імпортованих позивачем
товарів, за результатами проведеної
відповідно до положень частини 4 статті
57 Митного кодексу України процедури
консультації з декларантом,
скориговано із застосуванням методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо ідентичних товарів
згідно положень статті 59 Митного
кодексу України.

При цьому, для визначення митної
вартості оцінюваних товарів
використана інформація, надана
декларантом позивача щодо ціни товару
з тарою, наявною у прайс-листі від 18.03.2014
року на умовах поставки FCA Puіawy - 230
EUR/1000л.

Таким чином, враховуючи наведені норми,
суд приходить до висновку, що
Рівненською митницею Міндоходів,
оскаржуване рішення про коригування
митної вартості від 08.05.2014
№204000003/2014/000022/2 та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 204000003/2014/00022
винесені обґрунтовано, на підставі та в
межах повноважень, передбачених
Конституцією та законами України, а
також з врахуванням всіх обставин, що
мали значення для їх прийняття. Підстав
для скасування цих рішень судом не
встановлено, а відтак, в задоволенні
позовних вимог слід відмовити
повністю.

Судовий збір належить стягнути з
позивача у відповідності до ч. 2 ст. 4
Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Товариству з обмеженою
відповідальністю госпрозрахунковій
фірмі "Камаз-Транс-Сервіс" у
задоволенні позову до Рівненської
митниці Міндоходів, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Рівненській області
про визнання протиправним та
скасування рішення, стягнення надмірно
сплачених коштів відмовити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю госпрозрахункової
фірми "Камаз-Транс-Сервіс" на користь
Державного бюджету України судовий
збір в сумі 1644,30 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комшелюк Т.О.