Справа № 810/4328/14
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року 810/4328/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Скрипки
І.М., секретар судового засідання
Маджар О.М., за участю:

представника позивача - Коновалової
Т.В.,

представника відповідача - Кальковця
В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сантан БРІЗ» до
Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області про визнання протиправними дій
та скасування наказу,

в с т а н о в и в:

18 липня 2014 року до Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Сантан БРІЗ» (ТОВ
«Сантан БРІЗ», товариство) із позовом
до Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області (ДПІ, Інспекція) про визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити дії та скасування наказу.

Зазначали, що Інспекцією проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку без дотримання порядку та
підстав для її проведення. Вказали, що
податковий орган не має права вносити
до своєї автоматизованої бази даних
зміни щодо задекларованих показників
податкових зобов'язань на підставі
лише Акта перевірки, оскільки такі дії
можливі тільки після направлення
платнику податків рішення про
визначення грошових зобов'язань.

Посилаючись на порушення відповідачем
положень чинного податкового
законодавства, з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог, просили:

- визнати протиправним та скасувати
наказ Державної податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області від 12 травня 2014 року №432 про
проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Сантан БРІЗ» з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з контрагентами
покупцями за лютий 2014 року;

- визнати протиправними дії
податкового органу щодо внесення змін
до інформаційних баз Міністерства
доходів і зборів України та його
територіальних органів на підставі
Акта від 3 червня 2014 року №243/22-3/33269068;

- зобов'язати відповідача внести
відповідні зміни до інформаційних баз
Міністерства доходів і зборів України
та його територіальних органів щодо
відображення інформації, викладеної в
Акті перевірки від 3 червня 2014 року
№243/22-3/33269068, шляхом її вилучення.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував, стверджував про
правомірність дій Інспекції по
проведенню перевірки товариства,
вказав, що податкові зобов'язання на
підставі Акта про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивачу донараховані не
були.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши інші
докази, які містяться в матеріалах
справи, суд дійшов висновку про
необхідність часткового задоволення
позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Сантан БРІЗ» є юридичною особою,
зареєстроване 1 листопада 2013 року
(а.с.24-26), тобто є суб'єктом
господарської діяльності.

Основним видом діяльності
підприємства є: оптова торгівля
деталями та приладдям для
автотранспортних засобів; оптова
торгівля побутовими електротоварами й
електронною апаратурою побутового
призначення для приймання,
записування, відтворювання звуку й
зображення; неспеціалізована оптова
торгівля; інша допоміжна діяльність у
сфері транспорту; надання інших
інформаційних послуг, н. в. і. у.;
консультування з питань комерційної
діяльності й керування (а.с.24зв.).

Як видно з Акта №243/22-3/33269068 від 3 червня
2014 року, у період з 21 травня 2014 року по 27
травня 2014 року проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сантан БРІЗ» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
контрагентами постачальниками та
контрагентами покупцями за лютий 2014
року (а.с.8-22). Перевірка проводилась
згідно положень підпункту 78.1.1 пункту
78.1 статті 78 Податкового кодексу
України.

У цьому Акті викладено висновки про те,
що на підприємстві позивача вбачається
відсутність об'єктів оподаткування при
придбанні та продажу товарів (послуг)
за лютий 2014 року, які підпадають під
визначення статей 185, 187, 188, 198
Податкового кодексу України. Також
зазначено, що господарські операції
ТОВ «Сантан БРІЗ» за лютий 2014 року не
підтверджуються виходячи з врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності (а.с.21).

Як видно із самого Акта, документальна
позапланова невиїзна перевірка
проведена на підставі наказу №432 від 21
травня 2014 року (а.с.7), розпочата у той же
день. Копії ж наказу №432 від 21 травня 2014
року та повідомлення від 21 травня 2014
року надіслані ТОВ «Сантан БРІЗ»
засобами поштового зв'язку також лише 21
травня 2014 року.

Представником податкового органу не
надано доказів отримання позивачем
наказу та повідомлення про проведення
перевірки, не подано і інших
документів, які слугували підставою
для проведення перевірки, хоча вони
витребовувалися судом ухвалою про
відкриття провадження у справі від 1
серпня 2014 року, а також протокольною
ухвалою суду під час судового
засідання.

У свою чергу представником позивача
було надано суду копію запиту від 14
квітня 2014 року №3811/10/15-2 про надання
пояснень та їх документального
підтвердження (а.с.84-85), крім того
представник товариства звертала увагу,
що у зазначеному запиті
витребовувалась лише інформація щодо
взаємовідносин позивача із ТОВ «ВКФ
«Тріада», інші контрагенти
підприємства у цьому документі не
згадувались.

На виконання вказаного запиту позивач
листом від 23 квітня 2014 року №23/04-2014
направив на адресу Інспекції письмові
пояснення та копії первинних
документів щодо взаємовідносин між ТОВ
«Сантан БРІЗ» та ТОВ «ВКФ «Тріада» за
лютий 2014 року (а.с.77-81).

Разом із тим, під час перевірки, як
вбачається зі змісту Акта від 8 квітня
2014 року, податковим органом були
дослідженні не лише операції із ТОВ
«ВКФ «Тріада» за лютий 2014 року, а й із
усіма іншими контрагентами товариства
«Сантан Бріз» за відповідний період.

У судовому засіданні представник
Інспекції не зміг пояснити чому запит
про надання інформації із
документальним підтвердженням
стосувався виключно товариства «ВКФ
«Тріада», а перевірка проведена щодо
усіх контрагентів позивача. При цьому
стверджував наявність підстав для
проведення перевірки позивача, а саме -
отримання податкової інформації про
можливе порушення податкового
законодавства товариством «Сантан
Бріз», що вважав достатнім для
проведення відповідної перевірки.
Також не зміг спростувати доводи
позивача про надання у відповіді на
запит податкового органу усіх
необхідних для підтвердження
реальності операцій із ТОВ «ВКФ
«Тріада» пояснень та документів, і не
пояснив які сумніви у діяльності із цим
контрагентом підприємство не усунуло.
Не надав і докази наявності інформації
про можливе порушення податкового
законодавства товариством «Сантан
Бріз».

Судом з'ясовано, що податкові
повідомлення-рішення з приводу
збільшення або зменшення податкових
зобов'язань позивача на підставі Акта
№243/22-3/33269068 від 3 червня 2014 року
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Сантан Бріз» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
взаємовідносинах з контрагентами
постачальниками та контрагентами
покупцями за період лютий 2014 року»
податковим органом не приймались.

Ухвалою суду від 1 серпня 2014 року судом
у податкового органу витребовувались
відомості у формі довідки щодо того, чи
відбувалося збільшення (зменшення)
податкових зобов'язань позивача на
підставі Акта перевірки від 3 червня 2014
року №243/22-3/33269068. Разом із тим, такий
документ до суду надано не було.

У свою чергу позивачем подано
засвідчені копії скарг ТОВ «АЛЬТОКОРК»
та ТОВ «АККОРД ЛТД», адресованих
товариству «Сантан БРІЗ», у яких
відправники зазначають про
надходження до них запитів податкових
органів стосовно взаємовідносин із
позивачем із підстав проведення
позапланової перевірки ТОВ «Сантан
БРІЗ» і незаконності декларування
останнім податкових зобов'язань та
податкового кредиту за лютий 2014 року.
Також скаржники просили надати
обґрунтовані пояснення причин
виникнення підстав для проведення
перевірки таких товариств у зв'язку із
діяльністю ТОВ «Сантан БРІЗ» (а.с.82-83).

Крім того, представник позивача надала
витяг із системи автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту у розрізі
контрагентів щодо ТОВ «Сантан БРІЗ»,
згідно якого із останнього знято суми
податку на додану вартість та
податкового кредиту з такого податку
за відповідний період. Зазначила, що
примірник такого документу отримала у
Державній податковій інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області після звернення у особистому
порядку для з'ясування питання про
коригування податкових зобов'язань
позивача на підставі названого вище
Акта перевірки. Представник
відповідача вказав, що такий документ
не може прийматися до уваги, оскільки
наданий не податковим органом, у той же
час спростувати факт коригування сум
податкового зобов'язання із податку на
додану вартість та податкового кредиту
товариству «Сантан БРІЗ» на підставі
Акта перевірки №243/22-3/33269068 від 3 червня
2014 року - не зміг.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить із
наступного.

За визначенням статті 61 Податкового
кодексу України податковий контроль -
це система заходів, що вживаються
контролюючими органами з метою
контролю правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податків
і зборів, а також дотримання
законодавства з питань проведення
розрахункових та касових операцій,
патентування, ліцензування та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи.

За нормами статті 62 Податкового
кодексу України податковий контроль
здійснюється шляхом: ведення обліку
платників податків;
інформаційно-аналітичного
забезпечення діяльності органів
державної податкової служби; перевірок
та звірок відповідно до вимог цього
Кодексу, а також перевірок щодо
дотримання законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, у порядку,
встановленому законами України, що
регулюють відповідну сферу
правовідносин.

Як закріплює пункт 73.3 статті 73
Податкового кодексу України
контролюючі органи мають право
звернутися до платників податків та
інших суб'єктів інформаційних відносин
із письмовим запитом про подання
інформації (вичерпний перелік та
підстави надання якої встановлено
законом), необхідної для виконання
покладених на контролюючі органи
функцій, завдань, та її документального
підтвердження.

Такий запит підписується керівником
(заступником керівника) контролюючого
органу і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.

У силу приписів абзацу третього цього ж
пункту письмовий запит про подання
інформації надсилається платнику
податків або іншим суб'єктам
інформаційних відносин, зокрема, якщо
за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи.

Згідно із підпунктом 78.1.1 пункту 78.1
статті 78 Податкового кодексу України
документальна позапланова перевірка
здійснюється, зокрема, якщо за
наслідками перевірок інших платників
податків або отримання податкової
інформації виявлено факти, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, якщо платник
податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на
обов'язковий письмовий запит
контролюючого органу, в якому
зазначаються можливі порушення цим
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
запиту.

У справі, яка розглядається, як вже
зазначалося, з'ясовано, що у запиті ДПІ
від 14 квітня 2014 року №3811/10/15-2 у
позивача витребовувались відомості
лише з питань фінансово-правових
відносин з контрагентом ТОВ «ВКФ
«Тріада», а перевірка проведена щодо
взаємовідносин ТОВ «Сантан БРІЗ» з
усіма контрагентами за лютий 2014 року.
Доказів наявності інших запитів щодо
надання інформації по
взаємовідносинам із рештою
контрагентів позивача - Інспекцією не
надано.

Більше того, не подано і доказів
отримання ДПІ податкової інформації
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи.

За правилами пункту 79.2 статті 79
Податкового кодексу України
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами контролюючого органу виключно
на підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, та за умови надіслання
платнику податків рекомендованим
листом із повідомленням про вручення
або вручення йому чи його
уповноваженому представнику під
розписку копії наказу про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки та письмового повідомлення
про дату початку та місце проведення
такої перевірки. Виконання умов цієї
статті надає посадовим особам
контролюючого органу право розпочати
проведення документальної невиїзної
перевірки.

Докази виконання вимог пункту 79.2
статті 79 Податкового кодексу України
та вручення позивачу наказу і
повідомлення про проведення перевірки,
зокрема і перед її проведенням, -
Інспекцією не подано.

За викладеного вище суд констатує, що
відповідач не надав доказів наявності
підстав для проведення перевірки
товариства «Сантан БРІЗ», а отже і
правомірності дій по її проведенню.

У той же час позивач просить визнати
протиправним та скасувати наказ про
проведення перевірки, у зв'язку із чим
суд зазначає наступне.

Так, наказ податкового органу щодо
проведення перевірки позивача є актом
індивідуальної дії. Однак, на час
розгляду справи такий наказ вичерпав
свою дію (діяв з 21 травня 2014 року
протягом 5 робочих днів) і не може бути
застосованим у подальшому.

Вимоги про скасування актів
індивідуальної дії можуть стосуватися
виключно діючих актів, адже
задоволення такого позову має
наслідком позбавлення цього акта
юридичної сили (здатності до
застосування). Акт індивідуальної дії,
який вичерпав свою дію, є юридичним
фактом, що відбувся в минулому і не може
бути скасованим.

Таким чином вимога про скасування акта
індивідуальної дії, що вичерпав свою
дію, задоволенню не підлягає, оскільки
не може призвести до захисту прав
позивача.

Отже товариством обрано неправильний
спосіб захисту у цій частині вимог.

Тому вимога про скасування наказу від 12
травня 2014 року №432 про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Сантан БРІЗ» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
контрагентами покупцями за лютий 2014
року, - задоволенню не підлягає.

Щодо іншої частини вимог, суд зазначає
наступне.

За правилами статті 74 Податкового
кодексу України податкова інформація,
зібрана відповідно до цього Кодексу,
може зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби або безпосередньо
посадовими (службовими) особами
органів державної податкової служби.
Перелік інформаційних баз, а також
форми і методи опрацювання інформації
визначаються центральним органом
державної податкової служби. Зібрана
податкова інформація та результати її
опрацювання використовуються для
виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій та
завдань.

Таким чином, зберігатися та
опрацьовуватися в інформаційних базах
органів державної податкової служби
може лише така податкова інформація,
яка зібрана у відповідності до
Податкового кодексу України. Отже,
інформація, отримана із порушенням
положень цього кодексу не може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби.

Також суд враховує наступні
законодавчі приписи.

У силу пункту 86.1 статті 86 Податкового
кодексу України результати перевірок
(крім камеральних) оформлюються у формі
акта або довідки, які підписуються
посадовими особами органу державної
податкової служби та платниками
податків або їх законними
представниками (у разі наявності). У
разі встановлення під час перевірки
порушень складається акт. Якщо такі
порушення відсутні, складається
довідка.

У відповідності із пунктом 58.1 статті 58
та пунктом 86.8 статті 86 Податкового
кодексу України на підставі акта
перевірки податковим органом
приймається податкове
повідомлення-рішення.

За нормами пункту 54.3 статті 54
Податкового кодексу України
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: платник податків
не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію; дані
перевірок результатів діяльності
платника податків, крім електронної
перевірки, свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках; згідно з
податковим та іншим законодавством
особою, відповідальною за нарахування
сум податкових зобов'язань з окремого
податку або збору, застосування
штрафних (фінансових) санкцій та пені, у
тому числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
контролюючий орган; рішенням суду, що
набрало законної сили, особу визнано
винною в ухиленні від сплати податків;
дані перевірок щодо утримання податків
у джерела виплати, в тому числі
податкового агента, свідчать про
порушення правил нарахування,
утримання та сплати до відповідних
бюджетів податків і зборів,
передбачених цим Кодексом, у тому числі
податку на доходи фізичних осіб таким
податковим агентом; результати митного
контролю, отримані після закінчення
процедури митного оформлення та
випуску товарів, свідчать про
заниження або завищення податкових
зобов'язань, визначених платником
податків у митних деклараціях.

Тобто, Податковим кодексом України
передбачено лише два способи
визначення податкових зобов'язань
платника податків: самим платником
податків шляхом подання податкової
декларації або податковим органом
шляхом прийняття податкового
повідомлення-рішення.

Інші документи не можуть призводити до
змін в облікових даних платників
податків з приводу їхніх податкових
зобов'язань.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що
внесення змін податковим органом до
інформаційних баз даних та
деталізованої бази співставлення
показників податкового кредиту та
податкових зобов'язань позивача у
розрізі контрагентів на підставі акта
перевірки, без прийняття податкового
повідомлення-рішення та без зміни цих
показників платником податку
самостійно шляхом подання декларацій,
порушує права та інтереси останнього.

Зважаючи на те, що податковим органом
не надано доказів невнесення до
відповідних інформаційних баз даних
Міндоходів України та його
територіальних органів змін у
показниках податкових зобов'язань
позивача на підставі Акта перевірки
№243/22-3/33269068 від 3 червня 2014 року, а
позивачем подано докази проведення
відповідних коригувань, то дії
Інспекції по внесенню змін до
відповідних інформаційних баз на
підставі такого Акта перевірки у цьому
випадку є протиправними, оскільки,
по-перше, як вже зазначалося,
інформація, отримана із порушенням
положень Податкового кодексу не може
зберігатися та опрацьовуватися в
інформаційних базах органів державної
податкової служби, по-друге, податковим
органом в односторонньому порядку, без
прийняття рішення, змінюються
задекларовані платником податку і
прийняті Інспекцією показники
податкової звітності відповідного
підприємства.

Суд також враховує, що платник
податків, задекларувавши свої
зобов'язання, які за наслідками цього
декларування прийняті ДПІ, може і
повинен розраховувати на те, що вони
саме так відображаються і
використовуються Інспекцією, зважаючи
на відсутність рішення про інше.

Тому суд дійшов висновку, що право
позивача підлягає захисту, зокрема
засобами відновлення в таких базах
Міндоходів України та його
територіальних органів показників
податкової звітності позивача шляхом
вилучення з них відомостей, внесених на
підставі вказаного вище Акта
перевірки.

За нормами статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

За правилами частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Це покладає
на суб'єкта владних повноважень
обов'язок аргументовано, посилаючись
на докази, довести правомірність свого
рішення, дії чи бездіяльності та
спростувати твердження позивача про
порушення його прав, свобод чи
інтересів.

На підставі викладеного та оцінюючи у
сукупності встановлені обставини і
перевівши наявні в матеріалах справи
докази, суд дійшов висновку про
необхідність часткового задоволення
позову, зокрема у частині визнання
протиправними дій Інспекції по
внесенню змін до інформаційних баз
даних Міндоходів України і його
територіальних органів на підставі
Акта перевірки позивача та
зобов'язання відповідача відновити у
цих базах показники податкової
звітності ТОВ «Сантан БРІЗ» шляхом
вилучення з них відомостей, внесених на
підставі Акта перевірки.

У відповідності до частини третьої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено. Оскільки
позовні вимоги суд задовольняє
частково, то з урахуванням частини у
якій у задоволенні позову відмовлено
судові витрати щодо сплати судового
збору у сумі 73,08 грн. присудженню на
користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у
Києво-Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у Київській
області щодо внесення змін до
інформаційних баз даних Міністерства
доходів і зборів України та його
територіальних органів на підставі
Акта від 3 червня 2014 року №243/22-3/33269068
«Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сантан БРІЗ» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
контрагентами постачальниками та
контрагентами покупцями за період
лютий 2014 року».

Зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Києво-Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у Київській області
відновити в інформаційних базах даних
Міністерства доходів і зборів України
та його територіальних органів
показники податкової звітності
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сантан БРІЗ» шляхом
вилучення з них відомостей, внесених на
підставі Акта від 3 червня 2014 року
№243/22-3/33269068 «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сантан БРІЗ» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при взаємовідносинах з
контрагентами постачальниками та
контрагентами покупцями за період
лютий 2014 року».

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Скрипка І.М.

Дата виготовлення і підписання повного
тексту постанови - 14 серпня 2014 р.