Справа № 821/4332/13-а
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/4332/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

Головуючого - судді Скрипченка В.О.,

суддів Золотнікова О.С., Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сівєлькіної С.Є.,

представника позивача Харченка М.В. та
представника відповідача Рябчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м. Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Херсон-Екотерм» до
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Херсон-Екотерм» (далі - ТОВ
«Херсон-Екотерм») звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області (далі - відповідач,
ДПІ у м.Херсоні), в якому просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення від
31.10.2013 р. №000751502, яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість за серпень
2013 року на 476175 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що
від'ємне значення з податку на додану
вартість виникло при складанні
декларації з ПДВ за березень 2009 року та
уточнювалось у травні, листопаді 2009
року, у березні, квітні 2010 року, що не
було досліджено відповідачем під час
проведення перевірки. Вказує на те, що
отримане від'ємне значення податкових
зобов'язань з ПДВ після обчислення
бюджетного відшкодування та погашення
податкового боргу включається до
складу податкового кредиту наступних
податкових періодів до повного його
погашення, а тому строк давності 1095
днів не має значення.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 27 листопада
2013 року позов ТОВ «Херсон-Екотерм»
задоволено. Визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області від 31.10.2013 р. №
.

Не погоджуючись із постановленим у
справі судовим рішенням Державна
податкова інспекція у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області подала апеляційну
скаргу, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права та неповне з'ясування обставин
справи, просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою у задоволенні позову підприємства
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, пояснення на неї
представника позивача Харченка М.В. та
представника відповідача Рябчука В.В.,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла таких
висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що
22.10.2013 р. посадовою особою ДПІ у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку правомірності
формування ТОВ «Херсон-Екотерм»
залишку від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (р.24) в
сумі 476175 грн., відображеній в
податковій декларації з ПДВ, поданій за
серпень 2013 року (вх. від 19.09.2013 р. №
), за результатами якої складено
акт від 23.10.2013 р. №1144/21-03-15-02/24117882 (далі -
акт № 1144).

Відповідно до акту перевірки № 1144
підприємством ТОВ «Херсон-Екотерм»
невірно заповнено додаток 2 до
податкової декларації серпня 2013 року, а
саме невірно визначений звітний
(податковий) період, у якому виникла
сума від'ємного значення за листопад 2009
року. З огляду на зазначені обставини
перевіряючим зроблено висновок про
порушення п.102.1 ст.102 Податкового
кодексу України, а саме: завищення
підприємством частини залишку
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду (р.24) по
декларації за серпень 2013 року на суму
476175 грн.

На підставі акту перевірки № 1144
контролюючим органом сформовано
податкове повідомлення-рішення від
31.10.2013 р. № 000751502, яким зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість за серпень 2013 року на
476175 грн.

Задовольняючи позов ТОВ
«Херсон-Екотерм» суд першої інстанції
виходив з наступного, з чим
погоджується апеляційний суд.

Відповідно до Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
р. №168/97-ВР та Податкового кодексу
України у 2009-2013 роках датою виникнення
податкових зобов'язань з ПДВ та права
на податковий кредит вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
отримання (списання) коштів в рахунок
оплати вартості товарів (послуг) або
дата фактичного продажу (отримання)
товарів (послуг) платником податку.

Постачальники товарів (послуг),
операції з якими спричинили виникнення
від'ємного значення з ПДВ позивача, при
здійснені цих господарських операцій
мали задекларувати та сплатити
зобов'язання з податку на додану
вартість до бюджету. При цьому ані
Законом № 168/97-ВР, ані Податковим
кодексом України не передбачалось
проведення коригування податкових
зобов'язань та податкового кредиту
сторонами господарських відносин на
неоплачені поставки товарів (послуг)
після закінчення строків давності щодо
стягнення боргових зобов'язання сторін
господарських операцій.

За приписами п.200.1 ст.200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом (п.200.2 ст.200 ПК
України).

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду (п.200.3 ст.200 ПК
України).

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України у
разі коли платником ПДВ обчислено
від'ємне значення різниці податкових
зобов'язань та податкового кредиту з
ПДВ, це від'ємне значення може бути
використане для зменшення податкового
боргу з ПДВ, а у наступному податковому
періоді бюджетному відшкодуванню
підлягає частина від'ємного значення з
ПДВ, яка була фактично сплачена
постачальникам у попередніх звітних
періодах, залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відноситься до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Таким чином, ст.200 ПК України
передбачено спосіб обчислення
належних до сплати зобов'язань з ПДВ до
бюджету виключно у вигляді різниці між
сумою податкових зобов'язань та
податкового кредиту поточного
податкового періоду. При цьому
податковий кредит поточного
податкового періоду складається з ПДВ,
обчисленого з операцій з придбання
товарів (послуг) у цьому періоді та
від'ємного значення з ПДВ попереднього
звітного періоду.

Отже, судом першої інстанції правильно
підкреслено, що при складанні
декларації з ПДВ до складу податкового
кредиту має включатись виключно
від'ємне значення з ПДВ попереднього
звітного періоду, яке арифметично може
відповідати від'ємному значенню з ПДВ
попередніх періодів, що утворилося у
зв'язку з несплатою платником ПДВ боргу
постачальникам товарів (послуг).

Відтак, колегія судів погоджується з
тим, що Податковим кодексом України не
передбачається звуження права
платника податку на декларування
від'ємного значення з ПДВ у складі
податкового кредиту у зв'язку з
закінчення термінів позовної давності
щодо сплати його постачальникам.
Будь-яких обмежень щодо строків
відображення податкового кредиту та
перенесення залишку від'ємного
значення попередніх податкових
періодів після бюджетного
відшкодування до складу сум, що
відносяться до податкового кредиту
наступного податкового періоду
Податковий кодекс не містить.

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
безпідставність зменшення позивачу
частини залишку від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду (р.24) по декларації за серпень
2013 року на суму 476175 грн., а відтак про
наявність підстав для скасування
податкового повідомлення-рішення від
31.10.2013 р. №000751502.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Відповідач,
який є суб'єктом владних повноважень,
свою позицію апеляційному суду не
довів та не обґрунтував. В свою чергу
позивач довів апеляційному суду
протиправність прийнятого
відповідачем податкового
повідомлення-рішення від 31.10.2013 р.
№000751502.

Колегія суддів вважає рішення суду
першої інстанції правильним і таким, що
відповідає вимогам ст. ст. 2, 7, 10, 11, 70, 71
КАС України та не приймає доводи,
наведені в апеляційній скарзі про те,
що постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та не
допустив порушень норм матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи, а наведені в апеляційній скарзі
доводи правильність рішення суду не
спростовують.

Відтак, апеляційна скарга Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 184, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 27
листопада 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали апеляційного суду в повному
обсязі.

Головуючий
В.О. Скрипченко

Суддя
О.С.Золотніков

Суддя
Ю.В.Осіпов