Справа № 802/1136/14-а
Суддя: Мельник-Томенко Ж. М.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/1136/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Яремчук К.О.
Суддя-доповідач: Мельник-Томенко Ж. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Мельник-Томенко Ж.
М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сторчака В. Ю.

при секретарі: Лукашик М.О.

за участю представників сторін:

позивача - Каюда А.С., Балашова О.О.,
представники на підставі довіреностей

відповідача - Іщенко О.В., Гуменюк О.І.,
представники на підставі довіреностей

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "БІО-ТЕХ" на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 22 травня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Приватного підприємства
"БІО-ТЕХ" до Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів і зборів у Вінницькій області
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення , -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2014 року приватне підприємство
«БІО-ТЕХ» звернулось до суду з позовом
до Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 22.05.2014 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову про
задоволення позову. В обґрунтування
апеляційної скарги скаржник зазначив,
що податкова накладна, в якій сума
податку на додану вартість не
перевищує 10 тис. грн. не підлягає
включенню до Єдиного реєстру
податкових накладних.

В судовому засіданні представники
позивача підтримали вимоги викладені в
апеляційній скарзі та просили їх
задовольнити.

Представники відповідача вказали на
правомірність прийнятого судом першої
інстанції рішення та просили відмовити
в задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, посадовою особою
податкового органу проведено
камеральну перевірку податкової
звітності з податку на додану вартість
за жовтень 2013 року приватного
підприємства "Біо-Тех". За наслідками
проведеної перевірки складено акт
№113/2204/31680270 від 05 грудня 2013 року.

В ході проведеної перевірки виявлено
порушення Підприємством пункту 201.10
статті 201 та підпункту 2.11 розділу ХХ
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України, в результаті чого
платником занижено позитивне значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредиту за жовтень 2013 року в сумі 17 762
гривні.

Суть виявлених порушень полягає у тому,
що платником завищено податковий
кредит з податку на додану вартість за
жовтень 2013 року шляхом включення до
реєстру виданих та отриманих
податкових накладних податкових
накладних, не зареєстрованих в Єдиному
реєстрі податкових накладних.

На підставі виявлених порушень
Вінницькою об'єднаною державною
податковою інспекцією 23 грудня 2013 року
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким
Підприємству збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 17 762 гривні -
основний платіж та 4 441 гривень -
штрафні санкції.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції зазначив, що
Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних не допускає
внесення виправлень шляхом зазначення
більше, ніж два записи у Реєстрі -
помилковий запис із знаком "-" та
правильний запис із знаком "+",
натомість позивачем у Реєстр внесено
три записи, а саме: перший - із знаком "-"
та два наступні - зі знаком "+", що
підтверджує посилання відповідача про
здійснення "поділу" сум податку на
додану вартість однієї податкової
накладної на дві окремі, щоб сума
податку на додану вартість в кожній
окремо не перевищувала 10 тисяч гривень.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції враховуючи наступні
обставини.

23.12.2013 року податковим органом винесено
податкове повідомлення-рішення
№, яким за порушення ст. 201 п. 10 та
п.п. 2.11 розділу ХХ Податкового кодексу
України, збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 22203 грн., з
яких 17762 грн. за основним платежем та 4441
грн. за штрафними (фінансовими)
санкціями.

Так, 13 червня 2012 року між ПП "Біо-Тех" та
фермерським господарством ОСОБА_6
укладено договір поставки №9,
відповідно до умов якого ФГ
зобов'язується постачати пшеницю,
ячмінь або інший товар, а ПП "Біо-Тех"
зобов'язується приймати та оплачувати
товар у кількості та за ціною, що
зазначається у видаткових накладних.
Ціна за кожну партію товару вказується
у рахунках-фактурах та накладних.

Так, на виконання вказаного договору
фермерське господарство ОСОБА_6 07
жовтня 2013 року надавало послуги
поставки пшениці позивачу масою 31,25 тон
на суму 50 000 гривень (в тому числі ПДВ - 8
333, 33 грн.).

В підтвердження надання вказаних
послуг Підприємством надано видаткову
накладну, товарно-транспортну накладну
та податкову накладну.

Крім того, 08 жовтня 2013 року фермерське
господарство ОСОБА_6 на виконання
зазначеного вище договору поставило ПП
"Біо-Тех" пшеницю масою 35,356 тон на суму 56
570 гривень (в тому числі ПДВ - 9 428
гривень 34 копійки).

Виконання вказаних операцій
підтверджується видатковими
накладними, товарно-транспортними
накладними та податковими накладними.

Разом з тим судом першої інстанції
встановлено, що на виконання вимог
пункту 11 підрозділу 2 розділу ХХ
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України при внесенні даних до
Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних за жовтень місяць
2013 року позивачем допущено помилку
шляхом включення до Реєстру загальної
суми оплати за товар - 106 570 гривень (в
тому числі ПДВ - 17 762 гривні), замість
двох окремих сум, що зазначені у
окремих податкових накладних.

В силу п. 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або
розрахунків коригування до податкових
накладних у Єдиному реєстрі податкових
накладних здійснюється не пізніше
п'ятнадцяти календарних днів,
наступних за датою їх складання.

Порядок ведення Єдиного реєстру
податкових накладних встановлюється
Кабінетом Міністрів України. Покупець
має право звіряти дані отриманої
податкової накладної на відповідність
із даними Єдиного реєстру податкових
накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку - продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов'язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

Судом першої інстанції правильно
зазначено, що з аналізу ст. 201 ПК
України, що визначальним фактором для
формування податкового кредиту
платником податку на додану вартість є
відповідність податкової накладної
порядку її заповнення та подальше
використання придбаних товарів
(основних фондів) в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Згідно з п. 11 підрозділу 2 розділу ХХ
"Перехідні положення" Податкового
кодексу України реєстрація податкових
накладних платниками податку на додану
вартість - продавцями в Єдиному реєстрі
податкових накладних запроваджується
для платників цього податку, у яких
сума податку на додану вартість в одній
податковій накладній становить: понад 1
мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;
понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011
року; понад 100 тисяч гривень - з 1 липня
2011 року; понад 10 тисяч гривень - з 1 січня
2012 року.

Податкова накладна, в якій сума податку
на додану вартість не перевищує 10 тисяч
гривень, не підлягає включенню до
Єдиного реєстру податкових накладних.
Податкова накладна, виписана при
здійсненні операцій з постачання
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України, з 1
січня 2012 року підлягає включенню до
Єдиного реєстру податкових накладних
незалежно від розміру податку на
додану вартість в одній податковій
накладній.

У разі якщо контролюючий орган
самостійно визначає суму податкового
зобов'язання, зменшення суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків на
підставах, визначених підпунктами 54.3.1,
54.3.2, 54.3.4, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього
Кодексу, - тягне за собою накладення на
платника податків штрафу в розмірі 25
відсотків суми визначеного
податкового зобов'язання, завищеної
суми бюджетного відшкодування (пункт
123.1 статті 123 Податкового кодексу
України).

Так, п. 1 розділу І даного Порядку
ведення Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних визначено, що
упровадження реєстру виданих та
отриманих податкових накладних
обумовлене вимогами пункту 201.15 статті
201 розділу V Податкового кодексу
України.

Реєстр є формою для запису (реєстрації)
виданих та отриманих податкових
накладних.

Виправлення помилки в Реєстрі
здійснюється методом "сторно" за
правилами, передбаченими для
бухгалтерського обліку, у момент
виявлення такої помилки.

Коригування помилкових записів у
Реєстрі не призводить до потреби
формування нових (уточнюючих) реєстрів.

В силу п. 2 розділу V Порядку при
виправленні помилки методом "сторно" до
Реєстру одночасно вноситься два
записи: помилковий запис із знаком "-" та
правильний запис із знаком "+".

Так, позивач на виконання вказаної
норми виправив допущену ним помилку
при наступній подачі декларації за
листопад місяць 2013 року методом
"сторно".

Проте, судом першої інстанції вірно
зауважено, що при виправленні вказаної
помилки Підприємством не дотримано
положень зазначеного вище Порядку,
оскільки здійснення такої операції
передбачає одночасно внесення до
Реєстру тільки двох записів:
помилковий запис із знаком "-" та
правильний запис із знаком "+", замість
відображених позивачем трьох.

Тобто, Порядок передбачає можливість
усунення деяких неточностей (помилок),
що були допущені під час внесення даних
до Реєстру. Натомість, Порядок не
допускає внесення таких виправлень
шляхом зазначення більше, ніж два
записи у Реєстрі - помилковий запис із
знаком "-" та правильний запис із знаком
"+". Зазначення позивачем у Реєстрі
трьох записів, а саме: перший - із знаком
"-" та два наступні - зі знаком "+"
підтверджує твердження податкового
органу про здійснення "поділу" сум
податку на додану вартість однієї
податкової накладної на дві окремі, щоб
сума податку на додану вартість в
кожній окремо не перевищувала 10 тисяч
гривень. Ідентичну помилку допустив і
контрагент ПП "Біо-Тех" фермерське
господарство ОСОБА_6, що ставить під
сумнів виникнення однакових помилок
одночасно у суб'єктів господарювання.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що судом
першої інстанції правильно відмовлено
в задоволенні позову, оскільки
позивачем не доведено правомірність
своїх дій під час заповнення Реєстру
виданих та отриманих податкових
накладних стосовно правовідносин
позивача з ФГ Кравчук В.С. по договору
від 13.06.2012 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції при ухваленні оскаржуваної
постанови вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "БІО-ТЕХ", - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 22
травня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
07 серпня 2014 року .

Головуючий
Мельник-Томенко Ж. М.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Сторчак В. Ю.