Справа № 2а-0870/1021/11
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2011-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2011 року 12:16
Справа № 2а-0870/1021/11

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Садового І.В.,

при секретарі судового засідання -
Гайдай А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача 1: Михайленко К.М.

від відповідача 2: Лисенко О.В.

від відповідача 3: Сарвазяна А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1

до: Головного управління державного
казначейства України у Запорізькій
області

Державної податкової інспекції у
Орджонікідзевському районі
м.Запоріжжя

Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області

про: визнання дій відповідачів
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії

ВСТАНОВИВ:

У січні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
Орджонікідзевського районного суду
м.Запоріжжя із позовною заявою до
Головного управління державного
казначейства України у Запорізькій
області, Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м.Запоріжжя, третя особа:
Територіальне управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області про визнання дій відповідачів
неправомірними та зобов'язання
відповідачів здійснити на користь
позивача повернення з місцевого
бюджету Орджонікідзевського району
м.Запоріжжя коштів у розмірі 27 338 грн. 22
коп., утриманих в якості прибуткового
податку з вихідної допомоги.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 10.02.2011 відкрито
провадження в адміністративній справі,
призначене судове засідання.

Ухвалою Орджонікідзевського районного
суду м.Запоріжжя від 26.01.2011 справу за
зазначеним вище позовом передано за
підсудністю до Запорізького окружного
адміністративного суду відповідно до
ст.22 КАС України.

Згідно протоколу розподілу справ між
суддями від 18.02.2011 у справі призначено
головуючого суддю - Садового І.В.

Ухвалою суду від 21.02.2011 справу прийнято
до провадження з привласненням їй
№2а-0870/1021/11, закінчено підготовче
провадження та призначений судовий
розгляд справи на 10.03.2011. У судовому
засіданні оголошувалась перерва до
14.03.2011.

Розгляд справи здійснювався за
допомогою технічних засобів, а саме:
програмно-апаратного комплексу
«Камертон».

У судовому засіданні 14.03.2011 на підставі
ст.160 КАС України судом проголошено
вступну та резолютивну частину
постанови.

Позивач у судовому засіданні надав
уточнений адміністративний позов,
відповідно до якого просить залучити
до участі у справі як третього
відповідача - Територіальне управління
Державної судової адміністрації в
Запорізькій області. Відповідачі не
заперечили проти залучення до справи
відповідача - 3.

Судом до участі у справі залучено
третього відповідача - Територіальне
управління Державної судової
адміністрації в Запорізькій області.

Також, відповідно до уточненого позову
позивач просить визнати дії
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області щодо незаконного утримання з
неї прибуткового податку з вихідної
допомоги у зв'язку з виходом у
відставку в розмірі 15%, що становить 27 338
грн. 22 коп. неправомірними. Визнати дії
Головного управління Державного
казначейства України в Запорізькій
області та Державної податкової
інспекції в Орджонікідзевському
районі м.Запоріжжя по зарахуванню
незаконно стягнутої з неї суми
прибуткового податку в сумі 27 338 грн. 22
коп. до місцевого бюджету
неправомірними. Стягнути з місцевого
бюджету Орджонікідзевського району
м.Запоріжжя незаконно утриману та
перераховану до них суму прибуткового
податку в розмірі 27 338 грн. 22 коп.,
зобов'язавши відповідачів виконати
дії, перелічені в п.5 «Порядку
повернення коштів, помилково, або
надмірно зарахованих до державного та
місцевого бюджетів», який було
затверджено 10.12.2010 та зареєстровано
Міністерством юстиції України 25.12.2010.
На обґрунтування позовних вимог
зазначає, що з 05.07.1983 по 14.05.2010 працювала
на посаді судді Заводського районного
суду м.Запоріжжя. Наказом № 14-к
Заводського районного суду м.Запоріжжя
від 14.05.2010 її звільнено у відставку. На
підставі дозволу ДСА України позивачу
нарахована вихідна допомога в розмірі
182 254 грн. 80 коп. З цієї суми було
утримано 27 338 грн. 22 коп., які були
перераховані до місцевого бюджету
Орджонікідзевського району
м.Запоріжжя. Посилаючись на
незаконність утримання прибуткового
податку, просить позов задовольнити.

Уточнення позовних вимог прийняті
судом.

Відповідач - 1 з позовними вимогами не
погодився з підстав, викладених у
запереченнях. Зазначив, що залучення
його у якості відповідача є помилковим
та не відповідає нормам чинного
законодавства. Рішення щодо виплати
вихідної допомоги судді, що
звільняється у відставку, та
перерахування податку з вказаної
виплати приймають органи Державної
судової адміністрації України. Головне
управління при перерахуванні
прибуткового податку з вихідної
допомоги позивача лише виконувало
платіжне доручення розпорядника
бюджетних коштів - Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Запорізькій
області. Підставою для повернення
платникам надміру сплаченого податку з
доходів фізичних осіб є тільки
висновок органу державної податкової
служби. Оскільки висновок не надходив
до Головного управління, підстави для
повернення коштів позивачу у Головного
управління відсутні. Вищевказане
свідчить про те, що Головне управління
не має повноважень своїми самостійними
діями вчинити повернення утриманого
податку позивачу, а тому вимоги
позивача до Головного управління не
можуть бути задоволені. Просить у
задоволенні позову до відповідача -1
відмовити.

Відповідач - 2 з позовними вимогами не
погодився з підстав, викладених у
запереченнях. Зазначив, що виплати
суддям, які пішли у відставку за своєю
сутністю є додатковою заробітною
платою, яка підлягає оподаткуванню
податком з доходів фізичних осіб на
загальних підставах за ставкою,
встановленою нормами пункту 7.1 ст.7
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05.2003 №889-VІ (далі -
Закон №889). При цьому, посилання
позивача на норми Закону України «Про
статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ не є
обґрунтованим, оскільки цим Законом не
визначено конкретного податку, який не
підлягає сплаті при виплаті такої
вихідної допомоги (який неможливо
ідентифікувати з будь-яким податком,
передбаченим Законом України «Про
систему оподаткування» (статті 14 та 15).
Згідно з прикінцевими положеннями
Закону №889, викладених у п.22.2 ст.22
Закону у разі, якщо норми інших законів,
зокрема Закону України «Про статус
суддів», що містять правила
оподаткування доходів (прибутків)
фізичних осіб, суперечать нормам
Закону №889 пріоритет мають норми цього
закону. Виходячи з викладеного
вбачається, що у зазначеному випадку
відсутні правові підстави для не
включення доходів суддів, які пішли у
відставку, від отримання вихідної
допомоги до об'єкта оподаткування
податком з доходів фізичних осіб,
оскільки такі норми не містить Закон
№889, який є спеціальним податковим
законом з питань оподаткування доходів
фізичних осіб. Також зазначає, що
відповідачем -2 не було допущено жодних
дій або бездіяльності, які суперечили б
вимогам закону та спричинили порушення
будь-яких прав позивача, а тому просить
у задоволенні позову відмовити.

Відповідач -3 з позовними вимогами не
погодився з підстав, викладених у
запереченнях. Зазначив, що відповідно
до роз'яснення Комітету з питань
податкової та митної політики
Верховної Ради України щодо
оподаткування вихідної допомоги
суддям від 25.01.2010 виплати вихідної
допомоги суддям, які пішли у відставку,
за своєю суттю є фінансовою допомогою.
Цей доход відноситься до додаткового
блага, яке не виключається зі складу
загального оподаткованого доходу
згідно з нормами п.4.3. ст.4 Закону «Про
податок з доходів фізичних осіб», отже
підлягають оподаткуванню на загальних
підставах. Просить відмовити у
задоволені позову.

Як вбачається з матеріалів справи з
05.07.1983 по 14.05.2010 ОСОБА_1 працювала на
посаді судді Заводського районного
суду м.Запоріжжя. Наказом № 14-К
Заводського районного суду м.Запоріжжя
від 14.05.2010 її було звільнено у
відставку.

На підставі ст.43 ч.3 Закону України «Про
статус суддів» від 15.12.1992 №2862-ХІІ та
дозволу Державної судової
адміністрації України ОСОБА_1 була
нарахована вихідна допомога в сумі 182 254
грн. 80 коп., які вона отримувала
поступово.

Згідно довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Запорізькій області
від 13.12.2010 №08-03/564 від нарахованої суми
вихідної допомоги, згідно п.1.2 ст.1
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05.2003 №889 VІ з неї
утримано 27 338 грн. 22 коп. прибуткового
податку. Вихідна допомога у сумі 154 916
грн. 58 коп. перерахована на особовий
рахунок в установі банку.

Як вбачається з наданих суду
Територіальним управлінням Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області платіжних доручень сума
прибуткового податку була
перерахована до місцевого бюджету
Орджонікідзевського району
м.Запоріжжя.

Оцінивши представлені докази у їх
сукупності вважаю, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Право на отримання вихідної
допомоги судді у разі його виходу у
відставку, на момент виникнення
спірних правовідносин, було
передбачене ч. 3 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів» №2862-XII від 15.12.1992,
відповідно до якої, судді, який пішов у
відставку, виплачується вихідна
допомога без сплати податку у розмірі
місячного заробітку за останньою
посадою за кожен повний рік роботи на
посаді судді, але не менше
шестимісячного заробітку.

Спеціальним законом у сфері
оподаткування фізичних осіб, на момент
виникнення спірних правовідносин, був
Закон України «Про податок з доходів
фізичних осіб» №889-IV від 22.05.2003.

Згідно з п.п. 4.3.1 п. 4.3 ст. 4 цього
Закону, до складу загального місячного
або річного оподатковуваного доходу
платника податку не включаються, такі
доходи (що не підлягають відображенню в
його річній податковій декларації)
сума державної матеріальної та
соціальної допомоги у вигляді адресних
виплат коштів та надання соціальних
послуг відповідно до закону, житлових
та інших субсидій або дотацій,
компенсацій (включаючи допомогу по
вагітності та пологах), винагород та
страхових виплат, які отримуються
платником податку відповідно з
бюджетів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування згідно із
законом.

Конституційний Суд України у
своєму рішенні №4-рп/2007 від 18.06.2007
(справа про гарантії незалежності
суддів) зокрема зазначив:
«Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблему,
пов'язану з реалізацією права на
соціальний захист, неприпустимістю
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень,
і сформулював правову позицію, згідно з
якою Конституція та закони України
виокремлюють певні категорії громадян
України, що потребують додаткових
гарантій соціального захисту з боку
держави. До них, зокрема, належать
громадяни, яким пенсія призначається
за спеціальними законами. У рішеннях
Конституційного Суду України
підкреслюється, що пільги, компенсації,
гарантії є видом соціальної допомоги і
необхідною складовою конституційного
права на достатній життєвий рівень,
тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
статтею 22 Конституції України не
допускається (рішення Конституційного
Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99,
від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17
березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004
року №20-рп/2004)» (абзац третій п.п. 3.4 п. 3
рішення).

Аналіз наведених правових актів, з
врахуванням правової позиції
Конституційного Суду України, дає
підстави дійти висновку, що вихідна
допомога судді, в разі виходу його у
відставку є видом соціальної допомоги
в розумінні Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб», тому
не підлягає оподаткуванню. При цьому
суд бере до уваги ту обставину, що у
правовідносинах щодо оподаткування
вихідної допомоги судді, який пішов у
відставку, з огляду на вказану правову
позицію Конституційного Суду України,
спеціальною нормою є положення ст. 43
Закону України «Про статус суддів», яка
виключає можливість оподаткування
вихідної допомоги.

Таким чином, посилання у письмових
поясненнях відповідача-2 зокрема на п.п.
22.2 ст. 22 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб», відповідно до
якого в разі, якщо норми інших законів
чи інших законодавчих актів, що містять
правила оподаткування доходів
(прибутків) фізичних осіб, суперечать
нормам цього Закону, пріоритет мають
норми цього Закону, суд вважає
безпідставними.

Надаючи правову оцінку діям
відповідача -3 суд виходить з приписів
ч. 3 ст. 2 КАС України, відповідно до яких,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Розглянувши наявні матеріали та
фактичні обставини справи, дослідивши
і оцінивши надані докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку про
протиправність дій Територіального
управління Державної судової
адміністрації в Запорізькій області
щодо утримання податку з доходів
фізичних осіб із суми вихідної
допомоги при виході у відставку судді
ОСОБА_1 в розмірі 15% на підставі Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», тому сума утриманого
податку, в розмірі 27338 грн. 22 коп.,
підлягає стягненню з Місцевого бюджету
Орджонікідзевського району м.
Запоріжжя на користь позивача.

У задоволенні решти позовних
вимог суд вважає за необхідне
відмовити, оскільки при перерахуванні
прибуткового податку з вихідної
допомоги Головне управління
державного казначейства в Запорізькій
області лише виконувало платіжне
доручення розпорядника бюджетних
коштів - територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Запорізькій області, а ДПІ у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя здійснювала контроль за
зарахуванням податку до бюджету.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 158, 161, 162, 163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління державного
казначейства України у Запорізькій
області, Державної податкової
інспекції у Орджонікідзевському
районі м.Запоріжжя, Територіального
управління державної судової
адміністрації в Запорізькій області
про визнання дій відповідача - 3 щодо
незаконного утримання з позивача
прибуткового податку з вихідної
допомоги у зв'язку з виходом у
відставку в розмірі 15%, що становить 27 338
грн. 22 коп. неправомірними; визнання
дій відповідачів 1, 2 по зарахуванню
незаконно стягнутої з позивача суми
прибуткового податку в сумі 27 338 грн. 22
коп. до місцевого бюджету
неправомірними; стягнення з місцевого
бюджету Орджонікідзевського району
м.Запоріжжя незаконно утриману та
перераховану до них суму прибуткового
податку в розмірі 27 338 грн. 22 коп.,
зобов'язавши відповідачів виконати
дії, перелічені в п.5 «Порядку
повернення коштів, помилково, або
надмірно зарахованих до державного та
місцевого бюджетів», який було
затверджено 10.12.2010 та зареєстровано
Міністерством юстиції України 25.12.2010
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії
Територіального управління Державної
судової адміністрації в Запорізькій
області щодо утримання податку з
доходів фізичних осіб із суми вихідної
допомоги при виході у відставку судді
ОСОБА_1.

Стягнути з Місцевого бюджету
Орджонікідзевського району
м.Запоріжжя на користь ОСОБА_1 (69057,
АДРЕСА_1) утриманий податок з доходів
фізичних осіб із суми вихідної
допомоги при виході у відставку в
розмірі 27 338 ( двадцять сім тисяч триста
тридцять вісім) гривень 22 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України
і може бути оскаржена в апеляційному
порядку до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подачі через Запорізький
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня отримання копії постанови.

Суддя
І.В.Садовий

Постанова складена у повному обсязі
18.03.2011