Справа № 367/3689/14-а
Суддя: Саранюк Л. П.
Дата ухвалення: 2014-08-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/3689/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року Ірпінський міський суд
Київської області у складі:

головуючої
судді Саранюк Л.П.

при секретарі
Данюк А.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні у м. Ірпінь при судовому
розгляді адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Ірпінської міьскої
ради Київської області, третя особа без
самостійних вимог: Управління
Держкомзему у м. Ірпені, ОСОБА_2 про
визнання неправомірним та скасування
рішення про передачу земельної ділянки
у власність, акту на право приватної
власності на землю, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулась до суду із даним
позовом, свої вимоги мотивувала тим, що
відповідно до договору дарування від
15.07.2009 року вона являється власницею 19/50
частин будинку АДРЕСА_1. Від
попереднього власника, ОСОБА_3, нею
отримано у власність відокремлену
частину будинку у вигляді квартири
АДРЕСА_2, з приміщеннями 11, пл. 4,1 кв.м.; 2-1
пл.11,2 кв.м.; 2- 2 пл.3,0 кв.м.; 2-3 пл. 9,4 кв.м.; 2-4
пл. 13,7 кв.м., вигрібна яма №11, альтанка
«Д», частина колодязю №4, частина
паркану.

При укладенні договору дарування
попереднім власником, їй було передано
добровільну угоду, укладену між всіма
власниками будинку про визначений
порядок користування землею даного
будинку, останнім також було вказано на
те, що земельна ділянка під будинком
знаходиться в загальному сумісному
користуванні і є неприватизованою. До
мирової угоди про користування землею
було надано схему розподілу земельної
ділянки. Колишнім власником було також
повідомлено про намір одного із
співвласників будинку приватизувати
частину земельної ділянки. Більше того,
попереднім власником було надано їй
рішення виконкому Ірпінської
міськради від 30.12.1999р., №360/3 про
передачу в особисту власність ОСОБА_4
(попередньому власнику) земельної
ділянки пл. 0,0350 га з урахуванням
укладеної між співвласниками будинку
мирової угоди. Акт на право власності
на землю переданий не був, в зв'язку з
тим, що попередній власник його не
отримував, і подарував частину будинку
своєму сину (ОСОБА_5)

Таким чином при отриманні у власність
частини вище вказаного будинку та
наявності рішення Ірпінської
міськради, (не скасованого до цього
часу) вона була впевнена в набутті
права власності на частину земельної
ділянки та безперешкодного отримання
акту про право власності на землю на
своє ім'я. Але в лютому 2013 року
співвласницею будинку ОСОБА_2 всупереч
встановлених меж користування
земельною ділянкою самочинно було
встановлено паркан та на належній їй
земельній ділянці споруджені дитячі
розважальні предмети (ОСОБА_2 без згоди
співвласникі будинку використовує
його частину під приватний дитячий
садок). В особистій розмові ОСОБА_2
послалась на акт про власність на
земельну ділянку, тому нею було подано
позов про скасування права власності
на землю та усунення перешкод в
користуванн земельною ділянкою. В ході
розгляду справи в суді було посилання
ОСОБА_2 на рішення Ірпінської міськради
№904-27-1У від 04.11.2004року про передачу у
власність земельної ділянки, але таке
рішення суду надано не було. Про
існування рішення про передачу частини
земельної ділянки у власність вона
дізналась лише в березні 2014 року, про що
свідчить позовна заява про уточнення
позовних вимог в порядку ст. 31 ЦПК
України.

Вважає рішення Ірпінської міськради
№904-27-1У від 04.11.204 року прийнятим грубим
порушенням норм діючого законодавства.
Приватизувати земельну ділянку біля
будинку АДРЕСА_1 було можливим лише
всіма власниками будинку разом, а вже
потім виділяти свої частки.

Таким чином підлягає сумніву
правомірність прийняття рішення
Ірпінською міськрадою про передачу
ОСОБА_2 частини земельної ділянки у
власність. Яким чином ОСОБА_2 отримала у
власність частину земельної ділянки
спільного користування, чи була
визначена частка земельної ділянки, чи
пропорційна ця частка до часток осіб у
праві власності на жилий будинок, чи
була надана останній згода
співвласників будинку на приватизацію
частини земельної ділянки, та відмови
інших власників будинку від
приватизації. Обов'язковим в даному
випадку було надання довідки БТІ про
розрахунок ідеальних часток на даний
будинок, виготовлення та надання
графічного матеріалу який би
відобразив розподіл земельної ділянки
з обов'язковою відміткою земель
загального користування. Яким чином
при існуванні рішення №360/3 від 30.12.1999
року було можливим надання у власність
землі іншій особі в тих же межах.

У зв'язку з вищевказаним просить
задовольнити позов, визнати
неправомірним та скасувати рішення
Ірпінської міськради №904-27-1У від 04.11.2004
року про передачу у власність ОСОБА_2
земельної ділянки біля будинку
АДРЕСА_1, скасувати державний акт на
право власності на земельну ділянку на
ім'я ОСОБА_2 та стягнути з відповідача
судові витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав в повному
обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився подав до суду
заперечення проти позову і заяву з
проханням слухати справу без їх
представника.

Треті особи в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи були своєчасно та належним
чином повідомлені.

Суд, вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши письмові докази
по справі, вважає позов таким, що не
підлягає до задоволення по слідуючих
підставах:

Судом встановлено, що відповідно до
договору дарування від 25.07.2009 р.
позивачка є власницею 19/50 частин
будинку АДРЕСА_1. Від попереднього
власника ОСОБА_3 вона отримала у
власність відокремлену частину
будинку у вигляді кв. АДРЕСА_2 з
приміщеннями 11, пл. 4,1 кв.м.; 2-1 пл.11,2 кв.м.;
2- 2 пл.3,0 кв.м.; 2-3 пл. 9,4 кв.м.; 2-4 пл. 13,7 кв.м.,
вигрібна яма №11, альтанка «Д», частина
колодязю № 4, частина паркану.

Згідно рішення виконкому Ірпінської
міської ради від 30.12.1999р. №360/3 ОСОБА_4
було передано в приватну власність для
обслуговування житлового будинку
площею 0,035 га за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, вищевказану земельну ділянку
ОСОБА_4 не приватизував і акт на право
власності не отримував і подарував
частину будинку своєму сину ОСОБА_3

В 2013р. позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_2, Ірпінської міської ради, третя
особа - управління Держкомзему в м
Ірпені про визначення недійсним
державного акту на право власності на
землю, визначення порядку користування
земельною ділянкою та про усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою та частиною будинку (справа №
367/6078/13-ц).

Згідно рішення Ірпінського міського
суду від 10.04.2014 року позов ОСОБА_1 було
задоволено частково. Зобов'язано
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не чинити перешкод
ОСОБА_1 у користуванні земельною
ділянкою у тилу ділянки біля будинку
АДРЕСА_1 демонтувавши встановлений
ними паркан біля приміщення 2-1 та 3-4
будинку, надавши ОСОБА_1 вільний прохід
до колодязя та земельної ділянки, яка
знаходиться в тилу зазначеної ділянки.

В іншій частині позову відмовлено.
Тобто, відмовлено в частині позовних
вимог щодо ОСОБА_2. Дане рішення суду
набрало законної сили.

Згідно рішення №904-27-1У від 04.11.2004 року
Ірпінської міської ради «Про передачу
земельних ділянок у приватну
власність» - ОСОБА_2 передану в приватну
власність 0,0260 га, а ОСОБА_9 0,0515 га
АДРЕСА_1.

Рішенням Ірпінської міської ради №
1764-46 від 16.03.2006 року було затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання державних актів та
передано безкоштовно ОСОБА_2 у приватну
власність земельну ділянку площею 0,0269
га по АДРЕСА_1.

21.06.2007р. ОСОБА_2 отримала державний акт
серії ЯД №656531 на право приватної
власності на земельну ділянку площею
0,0269 га на підставі вищевказаного
рішення Ірпінської міської ради.

Отже, правовою підставою набуття
ОСОБА_2 права власності на земельну
ділянку є рішення Ірпінської міської
ради №1764-46 від 16.03.2006р., яке є чинним та
ніким не оскаржується, а державний акт,
що виданий на підставі такого рішення,
лише посвідчує право особи на земельну
ділянку.

ОСОБА_2 отримала державний акт на землю
21.06.2007р. а позивачка стала власником
частини будинку 15.07.2009р. Попередні
власники не ставили питання щодо
визначення неправомірним та
скасування рішення ради, і не
оскаржували даних рішень.

Судом не здобуто підстав для
скасування рішення Ірпінської міської
ради №904-27-1У від 04.11.2004року.

Згідно ч. І ст.122 Земельного кодексу
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб
та ч.2 ст.12 Закону України «Про
планування і забудову територій»
сільські, селищні, міські ради та їх
виконавчі органи в межах своїх
повноважень, визначених законом,
відповідно до генеральних планів
населених пунктів, в тому числі,
вирішують питання вибору, вилучення
(викупу), надання у власність чи в
користування земельних ділянок.

Ірпінська міська рада при прийнятті
рішення №904-27-1У від 04.11.2004 року діяла в
межах повноважень та у спосіб,
визначений чинним законодавством
України, тому правові підстави для
визнання неправомірним зазначеного
рішення та скасування Державного акту
на право власності на землю відсутні.

На підставі вищевикладеного ч. І ст. 122
ЗК України, ч.2 ст.12 ЗУ «Про планування і
забудову територій», керуючись, ст. ст.
3, 6, 10, 60, 94, 104, 157 - 163 КАС України, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Повний текст постанови буде
виготовлено 18.08.2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ірпінський міський суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови в
порядку, передбаченому ст. 186 КАС
України.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішення за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Л. П. Саранюк