Справа № 541/1815/14-а
Суддя: Куцин В. М.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/1815/14-а
Провадження № 2-а/541/48/2014
Миргородський міськрайонний суд
вул. Гоголя 133 м. Миргород
Миргородський район Полтавська
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
в складі:

головуючої судді - Куцин В. М.,

при секретарі -
Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Миргород
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора відділення
державної автомобільної інспекції з
обслуговування міста Миргорода та
Миргородського району,
підпорядкованого УМВС України в
Полтавській області лейтенанта
міліції Дьоміна Івана Олександровича
про визнання протиправними дій
відповідача, визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення

В с т а н о в и в :

17 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Миргородського міськрайонного суду з
адміністративним позовом до
інспектора відділення державної
автомобільної інспекції з
обслуговування міста Миргорода та
Миргородського району,
підпорядкованого УМВС України в
Полтавській області лейтенанта
міліції Дьоміна Івана Олександровича
про визнання протиправними дій
відповідача по притягненню його до
адміністративної відповідальності,
визнання протиправною та скасування
постанови серія ПС1 №010433 від 01.07.2014 року
по справі про адміністративне
правопорушення передбачене ст.122 ч.1
КУпАП, складеної відносно нього
відповідачем та закриття провадження
по справі за відсутністю складу та
події правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог
зазначав, що 30.05.2014 року інспектором ДПС
взводу ДПС з обслуговування
стаціонарного посту №2 роти ДПС УДАІ
підпорядкованої УМВС України в
Житомирській області Михайленком Я. С.
було складено протокол АВ2 №949449 за
ознаками правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП,
відповідно до якого інспектор
встановив нібито він 30.05.2014 року о 17
годині 53 хвилини керуючи автомобілем
«ІВЕКО» д.н.з. НОМЕР_1 на 171 км автошляху
Київ-Ковель у селі Літки Лугинського
району рухався зі швидкістю 88 км/год,
перевищивши встановлене обмеження
швидкості руху на 28 км/год. Швидкість
руху вимірювалася приладом «Трукам
ТС000735», який працював в автоматичному
режимі. 01 липня 2014 року за його
відсутності, незважаючи на подану ним
заяву про бажання приймати участь у
розгляді справи про
адмінправопорушення, відповідачем
було винесено постанову про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за скоєння
правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1
КУпАП і піддано стягненню у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень.

Постанову вважає незаконною, оскільки
він не перевищував дозволену швидкість
руху. Крім того, відповідачем був
порушений порядок розгляду справи
передбачений ст.268 КУпАП, оскільки, не
зважаючи на подану ним заяву, позивач
не був повідомлений про час розгляду
справи і був позбавлений можливості
надати свої пояснення та докази,
заявити клопотання та скористатися
юридичною допомогою адвоката. Також
були порушені вимоги ст.ст.33, 280 КУпАП,
оскільки при розгляді справи та
накладенні стягнення не було з'ясовано
чи було вчинено правопорушення
позивачем, чи він винний в його
вчиненні, обставини, що пом'якшують і
обтяжують відповідальність. Всупереч
вимог ст. 278 КУпАП відповідач
самостійно не витребував необхідні
додаткові матеріали і фактично
позбавив позивача це зробити, оскільки
розглянув справу без його участі.
Оскільки відповідач прийняв рішення
про притягнення його до
адміністративної відповідальності без
достатніх доказів та з порушення його
прав, просив визнати дії інспектора
щодо винесення оскаржуваної постанови
протиправними, визнати протиправною та
скасувати оскаржувану постанову, а
провадження по справі закрити за
відсутністю події та складу
правопорушення. Крім того, оскільки ним
оскаржувана постанова отримана 08.07.2014
року, просив поновити строк звернення
до суду, як пропущений з поважних
причин.

Представник позивача, адвокат ОСОБА_4,
під час судового розгляду справи
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити з підстав викладених у
позові. Суду пояснив, що оскільки
відповідачем, як при винесенні
оскаржуваної постанови, так і в ході
розгляду справи судом, всупереч вимог
ст. 71 КАС України на підтвердження
правомірності притягнення його
довірителя до адміністративної
відповідальності не надані суду
докази, які б свідчили про
правомірність прийнятого рішення,
якими могли б бути електронні
показання приладу «Трукам ТС 000735» за
30.05.2014 року, на підставі яких був
складений протокол відносно ОСОБА_1 за
ст. 122 ч.1 КУпАП, відомості щодо
проходження службової підготовки по
роботі з радіолокаційним вимірювачем
швидкості «Трукам ТС 000735» інспектора
ДАІ Михайленка Я. С., виписки із
журналів про отримання інспектором ДАІ
Михайленко Я. С. 30.05.2014 року приладу
«Трукам ТС 0007352» для здійснення
чергування, дані про маршрут
патрулювання в цей день, відомості про
проходження державної повірки приладу
вимірювання швидкості «Трукам ТС 000735» ,
сертифікату відповідності приладу та
атестат відповідності комплексної
системи захисту інформації в базі
Держспецзв'язку. Відсутні свідки
вчинення правопорушення позивачем.

Відповідач інспектор ВДАІ з
обслуговування міста Миргорода та
Миргородського району,
підпорядкованого УМВС України в
Полтавській області Дьомін І.О.
заявлені позовні вимоги не визнав, суду
пояснив, що рішення про притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності за відсутності
останнього прийняв 01.07.2014 року,
оскільки ОСОБА_1 на повторний виклик
для розгляду справи не з'явився. В день
визначений при складанні протоколу
справа не могла бути розглянута, так як
на той час матеріали не надійшли до
Миргородського ДАІ. Рішення про
притягнення до адміністративної
відповідальності позивача було
прийнято на підставі даних зазначених
в фотоматеріалах, приєднаних до
протоколу про скоєння правопорушення,
яких було достатньо для притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності. Разом з тим зазначав,
що на час розгляду справи даних на які
посилається представник позивача, як
на можливі докази підтвердження вини
позивача, він не досліджував.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача,
проаналізувавши письмові докази по
справі, встановив, що 30.05.2014 року
інспектором ДПС взводу ДПС з
обслуговування стаціонарного посту №2
роти ДПС УДАІ підпорядкованої УМВС
України в Житомирській області
Михайленком Я. С. було складено
відносно ОСОБА_1 протокол АВ2 №949449 за
ознаками правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до якого 30.05.2014 року о 17
годині 53 хвилини ОСОБА_1 керуючи
автомобілем «ІВЕКО» д.н.з. НОМЕР_1 на 171
км автошляху Київ-Ковель у селі Літки
Лугинського району рухався зі
швидкістю 88 км/год., чим перевищив
встановлене обмеження швидкості руху
на 28 км/год. Швидкість руху
вимірювалася приладом «Трукам ТС000735»,
який працював в автоматичному режимі.
01.07.2014 року інспектором відділення
державної автомобільної інспекції з
обслуговування міста Миргорода та
Миргородського району,
підпорядкованого УМВС України в
Полтавській області лейтенантом
міліції Дьоміним Іваном
Олександровичем, відповідачем по
справі, за відсутності ОСОБА_1 справа
розглянута. Встановлено, що позивач
порушив вимоги п.12.4 ПДР України,
останній визнаний винним у скоєнні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, та
підданий штрафу в сумі 255 грн.(а.с.8-10).

У відповідності з п.3 ч.2 ст.222 КУпАП
працівники Державтоінспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
які мають спеціальні звання,
розглядають справи про
адміністративні правопорушення і
накладають адміністративні стягнення
від імені органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 7 КУпАП застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП своєчасне, всебічне,
повне і об'єктивне з'ясування обставин
кожної справи, вирішення її в точній
відповідності із законом є завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення. Ст. 246
КУпАП передбачено, що порядок
провадження в справах про
адміністративні правопорушення в
органах (посадовими особами),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення,
визначається цим Кодексом та іншими
законами України. У відповідності зі
ст. 279 КУпАП, якою встановлений порядок
розгляду справи про адміністративне
правопорушення, під час розгляду
оголошується протокол про
адміністративне правопорушення,
заслуховуються особи, які беруть
участь у розгляді справи,
досліджуються докази.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про
адміністративне правопорушення, є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та проаналізувавши
письмові докази по справі, вивчивши
матеріали справи про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП, суд
встановив. При винесенні постанови про
накладення адміністративного
стягнення інспектором прийнято
рішення на підставі протоколу та даних
приладу вимірювання швидкості руху.
Однак інспектором не надано суду
будь-яких об'єктивних даних, які б
свідчили, про місце фіксування
швидкості руху автомобіля, що
позбавляє суд можливості перевірити
об'єктивність обставин викладених у
протоколі щодо порушення позивачем
п.12.4 ПДР України. Крім того, інспектором
при розгляді справи порушені вимог ст.
279 КУпАП, оскільки не були заслухані
пояснення особи, що притягається до
адміністративної відповідальності, не
досліджені докази, які мають суттєве
значення для встановлення наявності в
діях позивача складу правопорушення, а
саме електронні показання приладу
«Трукам ТС 000735» за 30.05.2014 року на
підставі яких був складений протокол
відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП,
відомості щодо проходження службової
підготовки по роботі з радіолокаційним
вимірювачем швидкості «Трукам ТС 000735»
інспектора ДАІ Михайленка Я.С., виписки
із журналів про отримання інспектором
ДАІ Михайленко Я. С. 30.05.2014 року приладу
«Трукам ТС 000735» для здійснення
чергування, дані про маршрут
патрулювання в цей день інспектора ДАІ
Михайленка Я. С., відомості про
проходження державної повірки приладу
вимірювання швидкості «Трукам ТС 000735».
Зазначені докази не були надані
відповідачем і в судове засідання,
більше того, не направлені на вимогу
суду посадовою особою, яка склала
протокол, на підставі якого була
прийнята оскаржувана постанова.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конституції
України органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією межах і відповідно до
законів України.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає,
що постанова інспектора відділення
державної автомобільної інспекції з
обслуговування міста Миргорода та
Миргородського району,
підпорядкованого УМВС України в
Полтавській області лейтенанта
міліції Дьоміна Івана Олександровича
серія ПС1 № 010433 від 01 липня 2014 року про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1, за скоєння
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП, у вигляді
штрафу 255 гривень, винесена з
порушенням закону, за відсутності
достатніх доказів правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.162 КАС України
суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень і про скасування
або визнання не чинним рішення.

Враховуючи зазначені положення КАС
України, суд вважає за необхідне
визнати постанову серія ПС1 № 010433 від 01
липня 2014 року про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_1
за скоєння адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 122 ч.1
КУпАП у вигляді штрафу 255 гривень
протиправною та скасувати її.

Разом з тим, вимога про визнання
протиправними діями постановлення
відповідачем оскаржуваної постанови,
на думку суду, задоволена бути не може,
оскільки при прийнятті рішення про
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності
інспектор діяв в межах своїх
повноважень та у спосіб передбачений
законом.

Вимога про закриття провадження по
справі про притягнення до
адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП також
задоволенню не підлягає, виходячи з
положень ст. 162 КАС України .

Оскільки про існування оскаржуваної
постанови позивачеві стало відомо лише
08.07.2014 року (а. с. 11), а до суду з позовом
ОСОБА_1 звернувся 14.07.2014 року (а.с.12), тому
суд вважає, що останнім строки
звернення до суду передбачені ст.289
КУпАП не пропущені і необхідності в
вирішенні питання про їх поновлення
немає.

Керуючись ст.ст. 8-14 ,99-102, 158-163, 167, 186 КАС
України, ст.ст. 7, 222, 245, 246, 247, 251, 258, 279
КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову інспектора відділення
державної автомобільної інспекції з
обслуговування міста Миргорода та
Миргородського району,
підпорядкованого УМВС України в
Полтавській області лейтенанта
міліції Дьоміна Івана Олександровича
серія ПС1 № 010433 від 01 липня 2014 року про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1 за скоєння
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП у вигляді
штрафу 255 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1 - відмовити .

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя В. М. Куцин

Повний текст постанови виготовлений
судом 08 серпня 2014 року