Справа № 803/1395/14
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року Справа № 803/1395/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Новак
Л. О

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача Бірука В. Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Управління
Укртрансінспекції у Волинській
області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся з адміністративним
позовом до Управління
Укртрансінспекції у Волинській
області про визнання протиправною та
скасування постанови про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 23.06.2014 року № 009879.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
постановою про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 23.06.2014 року № 009879 до позивача
застосовано фінансову санкцію у сумі
1700,00 грн. за порушення законодавства
про автомобільний транспорт,
відповідальність за яке передбачена
абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт», а саме: не
оформлені документи, перелік яких
визначений ст. 39 та 48 Закону України
«Про автомобільний транспорт», однак
вважає, що оскаржувана постанова
винесена з порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки він не
здійснював перевезення вантажу, а
належний йому на праві власності
транспортний засіб передав для
використання ОСОБА_4 на підставі
укладеного договору позички. У
додаткових поясненнях представник
позивача зазначив, що вантаж, маса
якого складала 36 тонн, був навантажений
частково на автомобіль, а частково на
причіп - по 18 тонн на кожен з
транспортних засобів, а тому
перевищення вагових парламентів не
відбулося.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач у письмових запереченнях
адміністративний позов не визнав та
просив у задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю, оскільки посадові особи
Управління Укртрансінспекції у
Волинській області при прийнятті
постанови про застосування
адміністративно-господарського
штрафу, діяли у межах наданих їм
повноважень та з дотриманням норм
Закону України «Про автомобільний
транспорт».

У судовому засіданні представник
відповідача просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
письмові докази, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов до
задоволення не підлягає.

Відповідно до направлення на перевірку
від 02.06.2014 року № 003763 державними
інспекторами Управління
Укртрансінспекції у Волинській
області 03.06.2014 року проведено рейдову
перевірку транспортних засобів
перевізників, що здійснюють
перевезення пасажирів та вантажів в
селі Тростянець Ківерцівського району,
в ході якої перевірено транспортний
засіб марки Renault Premium, номерний знак
НОМЕР_1 та причеп марки Schmitz Gotha,
номерний знак НОМЕР_2, який належить
ОСОБА_3

За результатами перевірки складено акт
від 03.06.2014 року № 031705 про проведення
перевірки додержання вимог
законодавства про автомобільний
транспорт під час виконання перевезень
пасажирів і вантажів автомобільним
транспортом, яким встановлено
порушення вимог Закону України «Про
автомобільний транспорт», а саме: не
оформлені документи, перелік яких
визначений ст. 39 та 48 Закону України
«Про автомобільний транспорт». Згідно
зазначеного акта водієм, який керував
транспортним засобом, був ОСОБА_4, який
від письмових пояснень та підпису
вказаного акта відмовився.

23.06.2014 року відповідачем винесено
постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
№ 009879, якою до ОСОБА_3 застосовано
адміністративно-господарський штраф у
розмірі 1700,00 грн. за порушення вимог
законодавства про автомобільний
транспорт, відповідальність за яке
передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60
Закону України «Про автомобільний
транспорт».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт»
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами; послуга з
перевезення пасажирів чи вантажів -
перевезення пасажирів чи вантажів
транспортними засобами на договірних
умовах із замовником послуги за плату.

Відповідно до частини 2 ст. 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів є: для
автомобільного перевізника - документ,
що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством; для водія - посвідчення
водія відповідної категорії,
реєстраційні документи на
транспортний засіб,
товарно-транспортна накладна або інший
визначений законодавством документ на
вантаж, інші документи, передбачені
законодавством.

Пунктом 22.1 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306,
передбачено, що маса вантажу, що
перевозиться, і розподіл навантаження
на осі не повинні перевищувати величин,
визначених технічною характеристикою
даного транспортного засобу.

Відповідно до пункту 22.5 Правил
дорожнього руху за спеціальними
правилами здійснюється дорожнє
перевезення небезпечних вантажів, рух
транспортних засобів та їх составів у
разі, коли хоч один з їх габаритів
перевищує за шириною 2,6 м, за висотою
від поверхні дороги - 4 м (для
контейнеровозів на встановлених
Укравтодором і Державтоінспекцією
маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для
маршрутних транспортних засобів - 25 м),
фактичну масу понад 38 т (на
встановлених Укравтодором і
Державтоінспекцією маршрутах - до 40 т;
для контейнеровозів - понад 44 т, на
встановлених для них маршрутах - до 46 т),
навантаження на одиночну вісь - 11 т (для
автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні
осі - 16 т, строєні - 22 т (для
контейнеровозів навантаження на
одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т,
строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає
за задній габарит транспортного засобу
більш як на 2 м.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами, затверджених постановою
Кабінету Міністрів Українивід 18 січня
2001 року N 30,
транспортний засіб чи автопоїзд з
вантажем або без вантажу вважається
великоваговим, якщо максимальна маса
або осьова маса перевищує хоча б один з
параметрів, зазначених у пункті 22.5
Правил дорожнього руху.

Пункт 4 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами передбачає, що рух
великовагових та великогабаритних
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами здійснюється на підставі
дозволу на участь у дорожньому русі
транспортних засобів, вагові або
габаритні параметри яких перевищують
нормативні (далі - дозвіл), виданим
перевізникові Державтоінспекцією, або
документа про внесення плати за проїзд
таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових
параметрів порівняно з визначеними у
пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2
відсотки (величина похибки) без
оформлення відповідного дозволу та
внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 25 Правил проїзду
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів автомобільними
дорогами, вулицями та залізничними
переїздами забороняється проїзд
великогабаритних та великовагових
транспортних засобів без дозволу,
зазначеного у пункті 4 цих Правил, або
документа, який підтверджує внесення
плати за проїзд, що повинні знаходитися
у водія і пред'являтися на вимогу
уповноважених осіб.

Частиною 4 статті 48 Закону України «Про
автомобільний транспорт» передбачено,
що у разі перевезення вантажів з
перевищенням габаритних або вагових
обмежень обов'язковим документом також
є дозвіл, який дає право на рух
автомобільними дорогами України,
виданий компетентними уповноваженими
органами, або документ про внесення
плати за проїзд великовагових
(великогабаритних) транспортних
засобів, якщо перевищення вагових або
габаритних обмежень над визначеними
законодавством становить менше семи
відсотків.

Відповідно до пп. 15-1 п. 2 Порядку
здійснення габаритно-вагового
контролю та справляння плати за проїзд
автомобільними дорогами загального
користування транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів,
вагові та/або габаритні параметри яких
перевищують нормативні, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 червня 2007 р. N 879, документальний
габаритно-ваговий контроль -
визначення загальної маси
транспортного засобу шляхом додавання
власної маси транспортного засобу та
маси вантажу.

З аналізу вище зазначених норм,
вбачається, що перевезення вантажів з
перевищенням вагових обмежень
здійснюється на підставі дозволу на
участь у дорожньому русі транспортних
засобів, вагові або габаритні
параметри яких перевищують нормативні,
виданого перевізникові
Державтоінспекцією, або документа про
внесення плати за проїзд таких
транспортних засобів.

З акту перевірки від 03.06.2014 року
вбачається, що власна маса
транспортного засобу марки Renault Premium та
причепа марки Schmitz Gotha становить 7,37 тонн
та 7,185 тонн відповідно. Також
перевіркою встановлено факт
перевезення вантажу (щебінь) масою 36
тонн, що підтверджується талоном від
03.06.2014 року № 144. У зв'язку з
встановленням при перевірці
перевищення дозволених вагових
параметрів перевіряючими було
складено акт про перевищення
транспортним засобом нормативних
вагових параметрів від 03.06.2014 року №
002328. З наведеного вбачається, що
загальна маса вантажу і транспортного
засобу становить 50,56 тонн, а тому для
проїзду великовагових транспортних
засобів автомобільними дорогами водій
ОСОБА_4 зобов'язаний був мати дозвіл,
який дає право на рух автомобільними
дорогами України, виданий
Державтоінспекцією, або документ про
внесення плати за проїзд таких
транспортних засобів.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті
60 Закону України «Про автомобільний
транспорт» за надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього
Закону, до автомобільних перевізників
застосовується штраф у розмірі 100
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

З урахуванням вищенаведених обставин
суд вважає, що позивач надавав послуги
з перевезення вантажів без оформлення
усіх документів, які передбачені для
автомобільного перевізника статтею 48
Закону України «Про автомобільний
транспорт», а тому допустив порушення
законодавства про автомобільний
транспорт і до нього правомірно на
підставі абзацу третього частини
першої статті 60 Закону України «Про
автомобільний транспорт» застосована
санкція у вигляді штрафу в розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 1700,00 грн.

Суд не бере до уваги посилання ОСОБА_3
про те, що він передав для використання
транспортний засіб марки Renault Premium
ОСОБА_4 згідно договору позички, а тому
він не є автомобільним перевізником і
до нього не можуть застосовуватись
штрафні санкції з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 48 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
документами для здійснення внутрішніх
перевезень вантажів для
автомобільного перевізника є документ,
що засвідчує використання
транспортного засобу на законних
підставах, інші документи, передбачені
законодавством.

Однак, всупереч зазначеним вимогам,
водієм ОСОБА_4 під час проведення
перевірки не було надано договору
позички транспортного засобу марки
Renault Premium, а також інших документів, що
засвідчили б використання
транспортного засобу на законних
підставах.

Крім того, судом також не приймаються
до уваги доводи позивача про те, що
Управлінням Укртрансінспекції у
Волинській області не було повідомлено
його про час, дату і місце розгляду
справи, оскільки, як вбачається з
наданих відповідачем документів, лист
з повідомленням про розгляд справи про
порушення транспортного законодавства
позивачу був вручений 17.06.2014 року.

Не заслуговують на увагу доводи
позивача про неправомірність
оскаржуваної постанови з тих підстав,
що ОСОБА_3 не є суб'єктом
підприємницької діяльності, оскільки
відповідно статті 1 Закону України «Про
автомобільний транспорт»
автомобільний перевізник - фізична або
юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами. Зі змісту
абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону
України «Про автомобільний транспорт»
вбачається, що санкція за надання
послуг з перевезень пасажирів та
вантажів без оформлення документів
застосовується до автомобільних
перевізників, яким і є позивач.

Також не підтвердились при розгляді
справи доводи представника позивача
про те, що вантаж, маса якого складала 36
тонн, був навантажений частково на
автомобіль, а частково на причіп - по 18
тонн на кожен з транспортних засобів, а
тому перевищення вагових парламентів
не відбулося. Позивачем не надано
жодного доказу на обґрунтування таких
обставин, а тому суд сприймає такі
твердження представника позивача як
припущення, які не можуть бути
підставою для прийняття рішення судом.
Крім того, як вбачається з офіційного
сайту вантажних автомобілів
www.renault-trucks.ua автомобіль Renault Premium є
тягачем, до якого приєднується причіп.
А отже, навантаження певного вантажу на
сам тягач без причепу є неможливим.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що відповідач, приймаючи
постанову про застосування
адміністративно-господарського штрафу
від 23.06.2014 року № 009879, діяв на підставі,
у межах та у спосіб, що передбачені
чинним законодавством України, а тому
позовні вимоги є необґрунтованими і
задоволенню не підлягають.

Крім того, частиною 1 статті 3 Закону
України «Про судовий збір»
передбачено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» визначено, що ставки судового
збору встановлюються у таких розмірах:
за подання до адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру - 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Згідно із частиною 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»
розмір мінімальної заробітної плати з
01.01.2014 року становить 1 218,00 грн.

Таким чином, адміністративний позов
майнового характеру підлягає оплаті
судовим збором у сумі 1 827,00 грн. (не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати).

Позивачем при поданні
адміністративного позову сплачено
судовий збір у розмірі 182,70 грн., що
підтверджується квитанцією від 10.07.2014
року № к6/А/2.

Враховуючи наведене, з ОСОБА_3 підлягає
до стягнення судовий збір у сумі 1 644,30
грн. на користь держави.

Керуючись частиною 3 статті 160, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Закону України
«Про автомобільний транспорт», суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на користь
держави судовий збір у сумі 1 644 (одна
тисяча шістсот сорок чотири) грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови, повний
текст якої складено 06.08.2014 року. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко