Справа № 2а-7742/10/1214
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фастовець В.М.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року справа №2а-7742/10/1214

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів
Міронової Г.М., Блохіна А.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області на
постанову Лисичанського міського суду
Луганської області від 15 грудня 2010 року
по справі № 2а-7742/2010 за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
в м.Лисичанську Луганської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач 24.11.2010 року звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
в м.Лисичанську Луганської області, в
якому просив визнати дії УПФУ, щодо
відмови в перерахунку пенсії
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та ст. 37
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком як
дружині померлого інваліда ЧАЕС 1-ї
групи.

Постановою Лисичанського міського
суду Луганської області від 15 грудня 2010
року позовні вимоги позивача
задоволені.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області щодо
виплати ОСОБА_2 пенсії у зв'язку з
втратою годувальника на підставі
ст.ст. 52, 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Лисичанську
Луганської області провести
перерахунок ОСОБА_2 пенсії у зв'язку з
втратою годувальника з розрахунку
5-ти мінімальних пенсій за віком і
компенсації у зв'язку з втратою
годувальника в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком з 01 липня 2010 року з
урахуванням положень ст. 67 ч. 3 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Відповідач не погодився з таким
рішенням суду, подав апеляційну скаргу,
в якій просив рішення суду першої
інстанції скасувати та постановити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Судом першої інстанції справа
розглянута в порядку скороченого
провадження, тому відповідно до абз. 4
частини восьмої статті 183-2 КАС України
апеляційна скарга розглянута в порядку
письмового провадження.

Колегія суддів, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Відповідно до ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач - ОСОБА_2 звернулась 14.07.2010
року до пенсійного органу з листом
про перерахунок її пенсії внаслідок
смерті її чоловіка 18.06.2010 року - по
втраті годувальника (а.с.4).

Управління Пенсійного Фонду України в
м.Лисичанську Луганської області
листом від 29.07.2010 року надало
роз'яснення позивачу стосовно того, які
документи необхідно надати для
вирішення питання про перерахунок
пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, а саме експертний
висновок про причинний зв'язок смерті
годувальника з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 5).

В матеріалах справи наявний такий
експертний висновок від 09.11.2010 року,
який підтверджує причинний зв'язок
смерті годувальника з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС
(а.с.6).

Таким чином, з наведеного вбачається,
що на час надання листа - відповіді
позивачу - 29.07.2010 року, відповідач не
мав експертного висновку від 09.11.2010
року, а тому рішення суду першої
інстанції є таким, що належить
скасуванню, оскільки судом першої
інстанції взагалі не з'ясовувались
обставини, що мають значення для
справи та висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Колегія суддів вважає зазначити
наступне.

Відповідно до пункту 1 Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України від 25 листопада 2005 року № 22-1
(далі по тексту - Порядок), заява про
призначення пенсії працюючим
громадянам і членам їх сімей (у зв'язку
з втратою годувальника) та про
відстрочку часу її призначення
відповідно до Закону № 1058 подається
працівником (членом його сім'ї у зв'язку
з втратою годувальника) до управління
Пенсійного фонду України у районах,
містах і районах у містах через
уповноважену посадову особу
підприємства, установи, організації.

Відповідно до пункту 2 Порядку заява
про призначення пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
заявником особисто безпосередньо до
органу, що призначає пенсію, за місцем
проживання (реєстрації) або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Відповідно до пункту 5 Порядку днем
звернення за пенсією вважається день
приймання органом, що призначає пенсію,
заяви про призначення, перерахунок,
відновлення або переведення з одного
виду пенсії на інший.

У разі, якщо до заяви про призначення,
відновлення пенсії додані не всі
необхідні документи, орган, що
призначає пенсію, письмово повідомляє
заявника про те, які документи
необхідно подати додатково, про що в
заяві про призначення пенсії робиться
відповідний запис. Якщо вони будуть
подані не пізніше трьох місяців із дня
повідомлення про необхідність подання
додаткових документів, то днем
звернення за пенсією вважається день
приймання заяви про призначення пенсії
або дата, зазначена на поштовому
штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо документи, які необхідно подати
додатково, протягом трьох місяців не
подані, пенсія за згодою особи
призначається, відновлюється за
наявними документами.
У подальшому при надходженні
додаткових документів пенсія
перераховується зі строків,
передбачених пунктом четвертим статті
45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

З матеріалів пенсійної справи
позивачки, витребуваної судом
апеляційної інстанції, вбачається, що
ОСОБА_2 отримувала пенсію за віком.

Позивачка 11.11.2010 року звернулась до
пенсійного органу з заявою
належного зразка про перехід з
пенсії за віком на пенсію по втраті
годувальника у зв'язку зі смертю її
чоловіка ( а.с.79). До вказаної заяви
позивачкою було додано експертний
висновок від 09.11.2010 року, який
підтверджує причинний зв'язок смерті
годувальника з роботами по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно до пункту 3 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
переведення з одного виду пенсії на
інший здійснюється з дня подання заяви
на підставі документів про страховий
стаж, заробітну плату (дохід) та інших
документів, що знаходяться на час
переведення з одного виду пенсії на
інший в пенсійній справі, а також
додаткових документів, одержаних
органами Пенсійного фонду.

Розпорядженням пенсійного органу №
168361 від 12.11.2010 року позивачці було
призначено з 11.11.2010 року пенсію по
втраті годувальника в розмірі 50% від
пенсії померлого годувальника та
складає 1530,35 грн. (а.с.76).

Проте, звертаючись до суду з позовом
24.11.2010 року, позивачка вказані вище
обставини взагалі не зазначила.

Відповідно до позовних вимог, ОСОБА_2
просила визнати протиправними дії та
зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок її пенсії в порядку
ст.ст. 36,37 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі по тесту - Закон №
1058) у розмірах, встановлених ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» ( далі по тесту
- Закон № 796), щомісячної компенсації в
разі втрати годувальника,
передбаченої ст. 52 Закону № 796, та
щомісячного підвищення до пенсії
відповідно до ст. 15 Закону України
«Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
(далі по тексту - Закон № 3551).

Задовольняючи позов в повному
обсязі, суд першої інстанції взагалі
не обґрунтував таке рішення.

Колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 9 Закону № 1058 встановлено
види пенсійних виплат і соціальних
послуг, зокрема в частині першій
зазначено, що відповідно до цього
Закону за рахунок коштів ПФУ в
солідарній системі призначаються такі
пенсійні виплати: пенсія за віком;
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Розділом V вказаного Закону
визначено умови призначення пенсії у
зв'язку з втратою годувальника (стаття
36), розмір такої пенсії (стаття 37),
період, на який вона призначається,
зміна її розміру (стаття 38), призначення
однієї пенсії у зв'язку з втратою
годувальника на всіх членів сім'ї,
виділення частки пенсії (стаття 39).

Так, зокрема, відповідно до
частини першої статті 37 цього Закону
пенсія у зв'язку з втратою годувальника
на одного непрацездатного члена сім'ї
призначається в розмірі 50
відсотків пенсії за віком померлого
годувальника.

Разом з тим згідно статті 36
Закону № 1058 пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
призначаються в розмірах,
встановлених ст.54 Закону № 796 (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин). Відповідно до
частини 4, 5 ст. 54 Закону № 796 пенсія у
разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством. Тобто вказана норма
містить посилання на законодавство про
пенсійне забезпечення, оскільки, як
визначено абзацом сьомим частини
другої статті 5 Закону № 1058, виключно
цим Законом визначаються умови набуття
права та порядок визначення розмірів
пенсійних виплат.

Абзацом першим пункту 16
Прикінцевих положень Закону № 1058, який
прийнятий пізніше Закону № 796,
встановлено, що до приведення
законодавства України у відповідність
із цим Законом закони України та інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону.

Таким чином, враховуючи, що Закон №
1058, який прийнятий останнім у часі та,
як зазначено у його преамбулі,
розроблений відповідно до Конституції
України та Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів ПФУ, що
формуються за рахунок страхових
внесків роботодавців, бюджетних та
інших джерел, передбачених цим Законом,
а також регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом,
а також те, що він чітко визначає, в
якій частині застосовується Закон № 796,
пріоритетному застосуванню до
відносин, пов'язаних з призначенням і
виплатою пенсій у зв'язку з втратою
годувальника, підлягає Закон № 1058.

Право на призначення пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
закріплено, зокрема, абзацом другим
частини першої статті 36 Закону № 1058,
відповідно до якого батьки і чоловік
(дружина) померлого, які не були на його
утриманні, мають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, якщо
втратили джерело засобів до існування.

Враховуючи наведене, колегія
суддів вважає, що призначення і виплата
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
його дружині має здійснюватись
відповідно до вимог Закону № 1058.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції не правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
вона належить скасуванню з
постановою нового рішення про
відмову в задоволенні позовних
вимог.

З урахуванням викладеного,
керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 183-2, 198,
202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області на
постанову Лисичанського міського суду
Луганської області від 15
грудня 2010 року по справі № 2а-7742/2010
задовольнити.

Постанову Лисичанського
міського суду Луганської області від 15
грудня 2010 року по справі № 2а-7742/2010
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Лисичанську Луганської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту постановлення, є остаточною
та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
І.В. Юрко

Судді
Г.М. Міронова

А.А. Блохін