Справа № 199/2268/14-а(2а/199/100/14)
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2014 рокусправа № 199/2268/14-а
(2а/199/100/14)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мельника В.В.

суддів: Щербака
А.А. Баранник Н.П.

за участю секретаря: Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Громадської
організації «Незалежна Правозахисна
Громадська Організація «Право на
захист» в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 березня
2014 року у справі №199/2268/14-а (2а/199/100/14)

за позовом до про
Громадської організації «Незалежна
Правозахисна Громадська Організація
«Право на захист» в інтересах ОСОБА_1
Головного лікаря Комунального закладу
«Центр первинної медико-санітарної
допомоги №11» Департаменту охорони
здоров'я Дніпропетровської міської
ради Тихоненко Світлани Михайлівни
визнання дій протиправними у зв'язку з
порушенням права на отримання
публічної інформації та зобов'язання
вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 березня 2014 року у справі №199/2268/14-а
(2а/199/100/14) позовну заяву Громадської
організації «Незалежна Правозахисна
Громадська Організація «Право на
захист» в інтересах ОСОБА_1 до
Головного лікаря Комунального закладу
«Центр первинної медико-санітарної
допомоги №11» Департаменту охорони
здоров'я Дніпропетровської міської
ради Тихоненко Світлани Михайлівни
про визнання дій протиправними у
зв'язку з порушенням права на отримання
публічної інформації та зобов'язання
вчинити певні дії повернено
позивачеві. (суддя - Спаї В.В.) (а.с.8)

Ухвала мотивована тим, що вирішення
спору предметно підсудне іншому суду.

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, Громадська організація
«Незалежна Правозахисна Громадська
Організація «Право на захист» в
інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 березня
2014 року у справі №199/2268/14-а (2а/199/100/14) і
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції. Крім
того, позивачем заявлено вимоги щодо
постановлення окремої ухвали відносно
порушення норм матеріального та
процесуального права суддею суду
першої інстанції.

22 липня 2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду за вх.№99211/14
надійшли заперечення відповідача на
апеляційну скаргу, в яких він,
посилаючись на її необґрунтованість,
просить закрити провадження по справі.

Відповідач про дату, час і місце
розгляду справи повідомлявся у
встановленому порядку, свого
представника для участі у її розгляді
не направив.

За таких обставин, з урахуванням думки
представника позивача, колегія суддів
ухвалила розглянути справу без участі
представника відповідача.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив скасувати
ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 березня 2014 року у справі №199/2268/14-а
(2а/199/100/14) і направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

У судовому засіданні, заслухавши
пояснення представника позивача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з огляду на такі підстави.

Відповідно до матеріалів справи, 10
жовтня 2013 року позивач звернувся до
відповідача з інформаційним запитом в
порядку Закону України «Про доступ до
публічної інформації», в якому просив
надати копію посадової інструкції
ОСОБА_3 - юрисконсульта Комунального
закладу «Центр первинної
медико-санітарної допомоги №11» згідно
затвердженого та діючого на сьогодення
поточного року штатного розгляду
бюджетної установи (медичного закладу),
інформацію про місцезнаходження, номер
кабінету, номер службового телефону,
розклад роботи, графік роботи, графік
прийому працівників і клієнтів
медичного закладу юрисконсульта
Комунального закладу «Центр первинної
медико-санітарної допомоги №11» ОСОБА_3

Згідно листа головного лікаря
Комунального закладу «Центр первинної
медико-санітарної допомоги № 11»
Департаменту охорони здоров'я
Дніпропетровської міської ради
Тихоненко С.М. від 15 жовтня 2013 року № 71206
позивачу було повідомлено, що
запитувана інформація не має статусу
публічної, у зв'язку з чим запит не є
інформаційним згідно приписів Закону
України «Про доступ до публічної
інформації».

Згідно статті 1 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
публічною інформацією є відображена та
задокументована будь-якими засобами та
на будь-яких носіях інформація, що була
отримана або створена в процесі
виконання суб'єктами владних
повноважень своїх обов'язків,
передбачених чинним законодавством,
або яка знаходиться у володінні
суб'єктів владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
визначених цим Законом.

Згідно ч.2 статті 23 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»
запитувач має право оскаржити: 1)
відмову в задоволенні запиту на
інформацію; 2) відстрочку задоволення
запиту на інформацію; 3) ненадання
відповіді на запит на інформацію; 4)
надання недостовірної або неповної
інформації; 5) несвоєчасне надання
інформації; 6) невиконання
розпорядниками обов'язку
оприлюднювати інформацію відповідно
до статті 15 цього Закону; 7) інші
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації, що порушили
законні права та інтереси запитувача.

Частиною третьою вказаної статті
встановлено, що оскарження рішень, дій
чи бездіяльності розпорядників
інформації до суду здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У відповідності до ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справою адміністративної юрисдикції є
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Кодексу
адміністративного судочинства
України, на яку посилається суд першої
інстанції повертаючи позовну заяву,
визначено, що окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи однією зі
сторін в яких є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська, Севастопольська міська
рада, їх посадова чи службова особа,
крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ щодо їх рішень,
дій чи бездіяльності у справах про
адміністративні проступки та справ,
які підсудні місцевим загальним судам
як адміністративним судам.

У відповідності до частини 1 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 13 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»
розпорядниками інформації для цілей
цього Закону визнаються:

1) суб'єкти владних повноважень - органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інші суб'єкти, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з
державного, місцевих бюджетів, бюджету
Автономної Республіки Крим, - стосовно
інформації щодо використання
бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків;

4) суб'єкти господарювання, які займають
домінуюче становище на ринку або
наділені спеціальними чи виключними
правами, або є природними монополіями, -
стосовно інформації щодо умов
постачання товарів, послуг та цін на
них.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 107
Кодексу адміністративного судочинства
України суддя після одержання позовної
заяви з'ясовує чи належить позовну
заяву розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на зазначені правові норми,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що суд першої інстанції повинен
був, у відповідності до чинного
процесуального законодавства,
перевірити чи належить розглядати
позовну заяву у даній справі в порядку
адміністративного судочинства,
зокрема визначити чи є відповідач
особою-розпорядником публічної
інформації в правовідносинах, що
виникли між сторонами в розумінні
Закону України «Про доступ до
публічної інформації». Натомість судом
першої інстанції не було вчинено
вказаних дій, чим порушено норми
процесуального права.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
ст.18 Кодексу адміністративного
судочинства України не встановлює
підсудності справ зі спорів щодо
правовідносин, пов'язаних із доступом
до публічної інформації. У зв'язку з цим
предметна підсудність справ, у яких
відповідач як розпорядник публічної
інформації не є суб'єктом владних
повноважень, визначається з
урахуванням положень ч.5 ст.18 Кодексу
адміністративного судочинства України
- за вибором позивача.

Також частиною 1 статті 48 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що здатність мати
процесуальні права та обов'язки в
адміністративному судочинстві
(адміністративна процесуальна
правоздатність) визнається за
громадянами України, іноземцями,
особами без громадянства, органами
державної влади, іншими державними
органами, органами влади Автономної
Республіки Крим, органами місцевого
самоврядування, їхніми посадовими і
службовими особами, підприємствами,
установами, організаціями (юридичними
особами).

Згідно частини 3 вищезазначеної статті
здатність особисто здійснювати свої
адміністративні процесуальні права та
обов'язки, у тому числі доручати
ведення справи представникові
(адміністративна процесуальна
дієздатність), належить органам
державної влади, іншим державним
органам, органам влади Автономної
Республіки Крим, органам місцевого
самоврядування, їхнім посадовим і
службовим особам, підприємствам,
установам, організаціям (юридичним
особам).

Відповідно до частини 2 статті 50
Кодексу адміністративного судочинства
України позивачем в адміністративній
справі можуть бути громадяни України,
іноземці чи особи без громадянства,
підприємства, установи, організації
(юридичні особи), суб'єкти владних
повноважень.

Як вже було зазначено, частиною 3 статті
23 Закону України «Про доступ до
публічної інформації» визначено, що
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності розпорядників
інформації до суду здійснюється
відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суд апеляційної інстанції наголошує на
необхідності дотримання судом першої
інстанції вимог пункту 1 частини 1
статті 107 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо з'ясування чи
подана позовна заява особою, яка має
адміністративну процесуальну
дієздатність.

Виходячи з викладеного, висновок суду
першої інстанції про необхідність
повернення позовної заяви у даній
справи є необґрунтованим, а вимоги
апеляційної скарги у цій частині
підлягають задоволенню.

Разом з тим, вимоги позивача щодо
винесення окремої ухвали відносно
судді суду першої інстанції суперечать
положеннями частини 1 статті 166 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою встановлено, що суд,
виявивши під час розгляду справи
порушення закону, може постановити
окрему ухвалу і направити її
відповідним суб'єктам владних
повноважень для вжиття заходів щодо
усунення причин та умов, що сприяли
порушенню закону.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції вважає, що судом першої
інстанції при винесенні оскаржуваної
ухвали порушено норми процесуального
права, висновки суду не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
апеляційна скарга позивача підлягає
частковому задоволенню, а ухвала
Амур-Нижньодніпровського районного
суду м. Дніпропетровська від 24 березня
2014 року у справі №199/2268/14-а (2а/199/100/14) -
скасуванню.

Керуючись ч.3 ст. 160, 195, 196, 199, 204, 205, 206 КАС
України, суд, -

ухвалиВ:

Апеляційну скаргу Громадської
організації «Незалежна Правозахисна
Громадська Організація «Право на
захист» в інтересах ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
24 березня 2014 року у справі №199/2268/14-а
(2а/199/100/14) - скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Повний текст виготовлено - 08 серпня 2014
року.

Головуючий:
В.В. Мельник

Суддя:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник