Справа № 726/57/14-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 726/57/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Байцар Л.В.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сторчак В. Ю.

судді: Ватаманюка Р.В.,
Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
м. Чернівцях на ухвалу Садгірського
районного суду м. Чернівці від 14
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернівцях
до ОСОБА_2 про стягнення суми переплати
пенсії в розмірі 2468,02 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України у
м. Чернівцях звернулось до
Садгірського районного суду м.
Чернівці з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення суми переплати пенсії в
розмірі 2468,02 грн.

Ухвалою Садгірського районного суду м.
Чернівці від 14.03.2014 року позовну заяву
позивача залишено без розгляду на
підставі ст.100 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції, позивачем подано апеляційну
скаргу з підстав невідповідності
висновків суду обставинам справи,
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
та направити адміністративну справу
для продовження розгляду.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а ухвали суду першої
інстанції скасувати, виходячи з
наступного.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 204 КАС України
підставою для скасування ухвали суду,
яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направлення
справи для продовження розгляду до
суду першої інстанції є порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Суд першої інстанції, приймаючи
оскаржуване рішення, прийшов до
висновку, що позивач пропустив строк
звернення до суду, встановлений ст. 99
КАС України, підстави для його
поновлення відсутні, а тому позовна
заява, у відповідності до ст. 100 КАС
України, підлягає залишенню без
розгляду.

Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції та
вважає, що постановляючи ухвалу від
14.03.2014 року, останнім допущено
порушення норм процесуального права.

Підставою звернення позивача до суду з
даним позовом слугував встановлений
факт безпідставного отримання
відповідачем пенсії по втраті
годувальника, приховавши, при цьому,
факт зайняття підприємницькою
діяльністю, у зв'язку з чим виникла
переплата пенсії.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, що виникли між
сторонами та оскаржуваній ухвалі суду
першої інстанції, колегія суддів
прийшла до наступного висновку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України справа
адміністративної юрисдикції (далі -
адміністративна справа) - це переданий
на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Відповідно до статті 101 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" від 5
листопада 1991 року № 1788-XII, органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно з ст.102 Закону № 1788-XII пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Крім того, пунктом 16.2 постанови Пленуму
Вищого адміністративного суду України
"Про окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" № 8 від 20.05.2013
року було встановлено, що право на
звернення до суду з позовами про
стягнення надміру виплачених коштів
випливає з функцій контролю за
витрачанням коштів цього фонду, тобто у
зв'язку зі здійсненням суб'єктом
владних повноважень владних
управлінських функцій. У зв'язку з цим
через публічно-правовий характер
спірних відносин вирішення таких
спорів належить до юрисдикції
адміністративних судів.

Проте Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду № 2 від 14.02.2014
року "Про внесення змін до постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 20 травня 2013 року № 8 "Про
окремі питання юрисдикції
адміністративних судів" пункт 16.2 був
виключений. На підставі наведеного,
враховуючи характер спірних
правовідносин, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що дану справу
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.
Колегія суддів апеляційного суду
вважає такий висновок помилковим,
враховуючи наступне.

Згідно з частиною другою статі 17 цього
ж Кодексу юрисдикція адміністративних
судів поширюється на публічно-правові
спори, зокрема спори за зверненням
суб'єкта владних повноважень у
випадках, встановлених Конституцією та
законами України.

Суб'єктом владних повноважень, за
визначенням статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є орган державної влади, орган
місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З викладеного вбачається, що публічний
спір за позовом суб'єкта владних
повноважень, який звертається до суду
на виконання своїх владних
управлінських функцій, наданих
законодавством, є адміністративним.

Згідно з підпунктом 2.2 Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах,
затвердженого постановою правління
Пенсійного фонду України від 30 квітня
2002 року № 8-2 та зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 21 травня
2002 року за № 442/6730, Управління ПФ
відповідно до покладених на нього
завдань забезпечує додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення.

Повноваження Управління ПФ на
звернення з позовом про стягнення
переплати пенсії, що сталась з вини
пенсіонера, встановлено частиною
першою статті 50 закону України від 9
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», за правилами якої суми
пенсій, виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку. Аналогічна
правова позиція висловлена в Ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 03.04.2014 року у справі №К/800/9901/14.

Оскільки з матеріалів справи
вбачається, що пенсійний орган обрав з
перелічених способів захисту свого
права судовий, цей спір є публічним та
адміністративним, а тому, таким спір
повинен розглядатись окружним
адміністративним судом в порядку
адміністративного судочинства
України.

Таким чином, за результатом
апеляційного розгляду, колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції першочергово повинен був
з"ясувати, чи підсудний даний спір
цьому суду, і лише потім досліджувати
підстави та поважність пропуску
позивачем звернення до суду з даним
позовом.

Згідно ст. 199 КАС України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на ухвалу
суду першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право скасувати ухвалу
суду, яка перешкоджає подальшому
провадженню у справі, і направити
справу для продовження розгляду (п. 3 ч. 1
ст. 199). При цьому, підставами для
скасування ухвали суду, яка
перешкоджає подальшому провадженню у
справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання (ст. 204 КАС України.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції допустив порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, тому
оскаржувана ухвала Хмельницького
окружного адміністративного суду
підлягає скасуванню, а справу
необхідно направити до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 199, 204, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у м. Чернівцях
задовольнити.

Ухвалу Садгірського районного суду м.
Чернівці від 14 березня 2014 року у справі
за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України у
м. Чернівцях до ОСОБА_2 про стягнення
суми переплати пенсії в розмірі 2468,02
грн., - скасувати.

Справу направити до Садгірського
районного суду м. Чернівці для
продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.