Справа № 823/2670/13-а
Суддя: Шостак О.О.
Дата ухвалення: 2014-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 823/2670/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Шостак О.О.
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:
Шостака О.О.,

суддів:
Горяйнова А.М ., Желтобрюх І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві, без фіксування
технічними засобами, в порядку ст. 41 КАС
України, апеляційні скарги Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України та Управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області на постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від
"19" серпня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області до Відділення виконавчої
дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України про стягнення
заборгованості ,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року позивач звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у якому просив
стягнути прострочену заборгованість в
сумі 607 грн. 06 коп.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від "19" серпня
2013 року позов було задоволено частково.

Не погоджуючись із прийнятими
судовими рішеннями, сторони подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати постанову суду від 19.08.2013
року та прийняте нове рішення. Свої
вимоги обґрунтовують тим, що судом
першої інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.
Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає необхідним апеляційні скарги
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України та Управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від "19" серпня
2013 року - залишити без змін, виходячи із
наступного.
Відповідно до ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.
Згідно ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Статтею 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.
Згідно статті 10 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України, а
згідно статті 8 Пенсійний фонд, поряд з
іншими надходженнями, формується за
рахунок коштів, що відраховуються
підприємствами на заходи соціального
страхування.
У відповідності до п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві" від 22.02.2001 року,
який набув чинності з 01.04.2001 року, Фонд
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку.
Потерпілі, документи яких не передані
до Фонду, продовжують отримувати
належні виплати та соціальні послуги
від свого роботодавця, Пенсійного
фонду України та Фонду соціального
страхування України. При цьому кошти,
виплачені потерпілому
страхувальником, зараховуються Фондом
у рахунок його страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, а між страховиками з
інших видів страхування і Фондом в
подальшому відбуваються відповідні
розрахунки.

Статтею 21 Закону України №1105
визначено, що у разі настання
страхового випадку Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку: своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні: допомогу у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю до
відновлення працездатності або
встановлення інвалідності; одноразову
допомогу в разі стійкої втрати
професійної працездатності або смерті
потерпілого; щомісяця грошову суму в
разі часткової чи повної втрати
працездатності, що компенсує
відповідну частину втраченого
заробітку потерпілого; пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання; пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.
Статтею 1 Основ законодавства України
про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 14 січня 1998
року № 16/98-ВР (далі - Основи)
встановлено, що загальнообов'язкове
державне соціальне страхування - це
система прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

Залежно від страхового випадку
є такі види загальнообов'язкового
державного соціального страхування:
пенсійне страхування; страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими похованням; медичне
страхування; страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності; страхування на випадок
безробіття. Відносини, що виникають за
зазначеними у частині першій цієї
статті видами загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
регулюються окремими законами,
прийнятими відповідно до цих Основ
(стаття 4 Основ у редакції, чинній на час
виникнення спірних відносин).

Відповідно до пункту 4 статті 25 Основ за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг і матеріального
забезпечення: профілактичні заходи по
запобіганню нещасним випадкам на
виробництві та професійним
захворюванням; відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого; допомога
по тимчасовій непрацездатності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; відшкодування збитків,
заподіяних працівникові каліцтвом чи
іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним
з виконанням ним своїх трудових
обов'язків; пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.
Ураховуючи те, що
пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тим, хто має надавати застрахованій
особі матеріальну допомогу чи
соціальні послуги, відповідно до
статті 25 Основ є Фонд, що також
передбачено статтею 21 Закону № 1105-XIV,
яка визначає перелік соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом.
Згідно з
частиною четвертою статті 26 Основ якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.
Аналогічне
правило закріплене частиною другою
статті 24 Закону № 1105-XIV, відповідно до
пункту 5 якої якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Таким чином,
витрати, понесені органами ПФУ у
зв'язку із виплатою та доставкою пенсій
по інвалідності від трудового каліцтва
(у тому числі й пенсій особам, які стали
інвалідами від нещасного випадку на
виробництві на території колишніх
республік СРСР), підлягають
відшкодуванню за рахунок Фонду як
належного страховика від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання. Такий висновок щодо
застосування норм матеріального права
міститься у постановах Верховного Суду
України від 20 березня 2007 року № 21-1087во06,
від 12 червня 2012 року № 21-165а12 та від
04.06.2013 року № 21-129а13.
Враховуючи викладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції та вважає за
необхідне задовольнити
адміністративний позов лише в частині
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача коштів на виплату пенсії
по інвалідності Шалуденко А.Ф. в сумі 302
грн. 38 коп. за період з 01.05.2013 року по
30.06.2013 року.
Що стосується позовної вимоги про
стягнення з відповідача коштів на
виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_4
в сумі 304 грн. 68 коп. за період з 01.05.2013
року по 30.06.2013 року, то колегія суддів
вважає в цій частині позову відмовити,
з огляду на наступне.
В матеріалах справи міститься акт
від 05.04.1974 року № 1 на ОСОБА_5, однак
докази того, що ОСОБА_4 змінила своє
прізвище та є саме цією особою - в
матеріалах справи відсутні. Крім того,
у вищезгаданому акті зазначено «Форма
Н-1 нещасний випадок не пов'язаний з
виробництвом».

Враховуючи викладене, повно та
всебічно дослідивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційних скарг не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 19
серпня 2013 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на
наведене, колегія суддів дійшла
висновку, що судом першої інстанції
було вірно встановлено фактичні
обставини справи, надано належну
оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне та обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційні скарги
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України та Управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області - залишити без задоволення, а
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від "19" серпня
2013 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволені апеляційних скарг
Відділення виконавчої дирекції фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України та Управління
Пенсійного фонду України у
Звенигородському районі Черкаської
області - відмовити.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від "19" серпня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до вимог ч. 2 ст. 212 КАС
України та може бути оскаржена в
двадцятиденний термін шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.О. Шостак

Судді А.М. Горяйнов

І.Л. Желтобрюх

.

Головуючий суддя
Шостак О.О.

Судді:
Мамчур Я.С

Желтобрюх І.Л.