Справа № 816/2813/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/2813/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Лисака С.В.,

представника позивача - Галати О.Є.,
Котяш І.М.,

представника відповідача - Біленко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП Промтехснаб
Кременчук" до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "НВП Промтехснаб
Кременчук" звернулося до Полтавського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від 04
червня 2014 року №/1239.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідач порушив права
та інтереси позивача у сфері
публічно-правових відносин через
безпідставне збільшення суми грошових
зобов'язань за платежем податок на
додану вартість.

Підставою прийняття оспорюваного у
справі податкового
повідомлення-рішення став Акт
перевірки від 01 травня 2014 року
№1348/16-03-27-02-12/33180708, складений на
підставі проведеної Кременчуцькою
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
позапланової виїзної перевірки ТОВ
"НВП Промтехснаб Кременчук" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ "АСТ-Консалтінг" за період
липень-серпень 2013 року. За результатами
перевірки, відповідачем прийнято
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з висновками
податкової інспекції, викладеними у
Акті перевірки про заниження податку
на додану вартість у сумі 58028,00 грн,
вважає їх необґрунтованими та такими,
що спростовуються належним виконанням
сторонами умов договору і первинними
бухгалтерськими документами. Зауважує,
що ТОВ "АСТ-Консалтінг" на момент
здійснення господарських операцій
було включено до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців та мало свідоцтво
платника податку на додану вартість.
Господарські операції із вказаним
контрагентом носили реальний характер
та повністю відображені в
бухгалтерському та податковому обліку
на підставі первинних документів,
оформлених у відповідності до чинного
законодавства. Позивач, не
погоджуючись з висновками податкової
інспекції викладеними в Акті
перевірки, зауважує, що чинне
законодавство України не ставить у
залежність виникнення у платника
податку на додану вартість права на
податковий кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

Представники позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали,
просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував,
просив суд відмовити у його
задоволенні.

У своїх письмових запереченнях
відповідач зазначав, що Кременчуцькою
ОДПІ було отримано та використано при
проведенні перевірки Акт ДПІ у м. Сумах
від 21 лютого 2014 року №267/2204/38397327/77 про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "АСТ-Консалтінг" з питань
дотримання вимог податкового, та
іншого законодавства за період
червень-грудень 2013 року.

За висновками зустрічної звірки
контролюючим органом встановлено
відсутність контрагента позивача за
юридичною адресою, та відсутність у ТОВ
"АСТ-Консалтінг" трудових ресурсів,
виробничого обладнання, транспортного
та торгівельного обладнання,
складських приміщень.

У зв'язку з вищенаведеним, відповідачем
встановлено, що ТОВ "НВП Промтехснаб
Кременчук" неправомірно завищено
податковий кредит у сумі 58028,00 грн /том
І, а.с. 130-131/.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, встановив
наступні факти та відповідні до них
правовідносини.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "НВП
Промтехснаб Кременчук" зареєстровано
як юридична особа 18 жовтня 2004 року
Виконавчим комітетом Кременчуцької
міської ради Полтавської області,
ідентифікаційний код 33180708, про що
видано свідоцтво серії А00 №126272, копія
якого наявна у матеріалах справи /том І,
а.с. 10/.

Судовим розглядом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що у
період з 28 квітня 2014 року по 06 травня 2014
року Кременчуцькою ОДПІ проведено
позапланову виїзну перевірку ТОВ "НВП
Промтехснаб Кременчук" () з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ТОВ "АСТ-Консалтінг"
() за період
липень-серпень 2013 року.

Правомірність підстав та порядку
проведення перевірки позивачем не
оспорюється.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено Акт від 07 травня
2014 року №1348/16-03-27-02-12/33180708 /том І, а.с. 16-30/,
у якому зафіксовано порушення пункту
44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті
198, пункту 201.1, пункту 201.6 статті 201
Податкового кодексу України, у
результаті чого занижено податок на
додану вартість, який підлягає сплаті
до бюджету всього у сумі 58028,00 грн, у
тому числі у липні 2013 року - 29353,00 грн, у
серпні 2013 року - 28675,00 грн.

Відповідно до висновків Акту
перевірки, порушення податкового
законодавства виникло у зв'язку із тим,
що Кременчуцькою ОДПІ було отримано та
використано при проведенні перевірки
Акт ДПІ у м. Сумах від 21 лютого 2014 року
№267/2204/38397327/77 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"АСТ-Консалтінг" з питань дотримання
вимог податкового, та іншого
законодавства за період
червень-грудень 2013 року /том І, а.с. 25-28/.

Так, контролюючим органом встановлено,
що ТОВ "АСТ-Консалтінг" не знаходиться
за юридичною адресою /а.с. 25/, у ТОВ
"АСТ-Консалтінг" відсутні трудові
ресурси, виробниче обладнання,
транспортне та торгівельне обладнання,
складські приміщення /том І, а.с. 27/.

На думку контролюючого органу,
контрагент позивача ТОВ
"АСТ-Консалтінг" здійснював діяльність
спрямовану на проведення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам /том І, а.с. 27/.

На підставі Акту перевірки
Кременчуцькою ОДПІ винесено податкове
повідомлення-рішення від 04 червня 2014
року №/1239, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
на загальну суму 72535,00 грн, у тому числі
58028,00 грн за основним платежем, 14507,00 грн
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) /том І, а.с. 14/.

Позивач не погодився із зазначеним
податковим повідомленням-рішенням та
оскаржив його до суду.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи оцінку оскаржуваному
податковому повідомленню-рішенню від 04
червня 2014 року №/1239, суд виходить
з наступного.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

Розділом V Податкового кодексу України
врегульовані питання, пов'язані з
обчисленням та сплатою податку на
додану вартість.

Згідно з пунктом 44.1. статті 44
Податкового кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до підпункту "а " пункту 198.1.
статті 198 Податкового кодексу України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 цього ж Кодексу
встановлено, що податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6. статті 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 201.1.
статті 201 Податкового кодексу України
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою (за
наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з таких способів:

а) у паперовому вигляді;

б) в електронній формі з дотриманням
умови щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному реєстрі
податкових накладних. У такому разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді не є обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити:

а) порядковий номер податкової
накладної;

б) дата виписування податкової
накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку
(продавця та покупця);

ґ) місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку;

д) повна або скорочена назва, зазначена
у статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування
податку;

ж) ставка податку та відповідна сума
податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають
сплаті з урахуванням податку;

и) вид цивільно-правового договору;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України);

ї) номер та дата митної декларації, за
якою було здійснено митне оформлення
товару, ввезеного на митну територію
України.

Пунктом 201.6. статті 201 вказаного
Кодексу визначено, що податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Контролюючі органи за даними
реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

З огляду на викладені положення
Кодексу, для отримання права
сформувати податковий кредит із сум
ПДВ, сплачених в ціні придбаного товару
(робіт, послуг), платник ПДВ повинен
мати податкові накладні, видані на
реально отриманий товар (роботи,
послуги), призначений для використання
у власній господарській діяльності.

Господарські відносини позивача
(Покупець) з ТОВ "АСТ-Консалтінг"
(Продавець) ґрунтувалися на підставі
договірних відносин з постачання
будівельних матеріалів.

Так, судом встановлено, що 15 липня 2013
року між ТОВ "НВП Промтехснаб
Кременчук" та ТОВ "АСТ-Консалтінг"
укладено договір №22 про постачання
матеріалів будівельного призначення
/том І, а.с. 42-44/, згідно пункту 1.1. умов
якого Продавець на підставі заявки
Покупця зобов'язується передати у
власність Покупця матеріали
будівельного призначення, а саме:
матеріали, асортимент, кількість, ціна
яких визначена в рахунках-фактурах до
Договору, що надані Продавцем та
являють собою невід'ємну частину
даного Договору, а Покупець
зобов'язується прийняти Товар та
оплатити його на умовах даного
Договору.

Пунктом 2.1. умов Договору передбачено,
що замовлення Покупця на поставку
товарів обов'язкові для Постачальника.
Замовлення можуть надаватись в усній,
письмовій формі, засобами поштового та
факсимільного зв'язку, по електронній
пошті або у інший спосіб, прийнятний
для Покупця.

Відповідно до пункту 3.1. умов Договору
загальна сума Договору визначається
сумою вартості всіх окремих постачань
на підставі відвантажувальних
документів Продавця в період дії
даного Договору.

Вартість Товару вказується у
рахунку-фактурі, що є невід'ємною
частиною даного Договору і діє на
момент відвантаження Товару /пункт 3.2.
умов Договору/.

Відповідно до підпунктів 4.1.1. та 4.1.2.
пункту 4.1. умов Договору постачання
Товару відбувається на умовах EXW
(Інкотермс 2000) склад Постачальника, FCA
(Інкотермс 2000) місце поставки партії
Товару додатково погоджене Сторонами
відповідно до умов Договору.

Згідно пункту 4.5. умов Договору
Постачання Товару і його прийняття
оформлюється в накладній на
відвантаження Товару, що
підтверджується уповноваженими
представниками Сторін.

На виконання умов вищезазначеного
Договору, з урахуванням Додаткової
угоди, а також на підтвердження
реальності здійснення господарських
операцій, позивачем залучено до
матеріалів справи, а судом досліджено
завірені належним чином копії
наступних документів:

- рахунків на оплату /том І, а.с. 45-60/;

- видаткових накладних /том І, а.с. 61-76/;

- податкових накладних /том І, а.с. 77-92/.

Зазначені податкові накладні
оформлені згідно із вимогами статті 201
Податкового кодексу України, підписані
та скріплені печаткою контрагента
позивача ТОВ "АСТ-Консалтінг" (), яке на момент її видачі
знаходилося в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців /том ІІ, а.с. 170-172/ та
було зареєстровано платником ПДВ /том
ІІ, а.с. 149/, із Акту перевірки
вбачається, що порушень при їх
оформленні перевіряючими у ході
проведення перевірки не встановлено.

Оплата за придбаний товар
проведена у повному обсязі, що не
заперечується відповідачем та
підтверджується наявними у матеріалах
справи копіями платіжних доручень /а.с.
том І, а.с. 109-124/.

Представник позивача зазначив у
судовому засіданні 12 серпня 2014 року, що
перед укладення угоди з ТОВ
"АСТ-Консалтінг", позивач перевіряв у
базі даних ДПС відомості щодо
державної реєстрації контрагента та
наявності свідоцтва платника ПДВ, та
через інтернет-ресурс переконався у
наявності запису в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців про підтвердження
відомостей про юридичну особу ТОВ
"АСТ-Консалтінг".

На підтвердження транспортування
придбаного позивачем товару до
матеріалів справи залучено копії
товарно-транспортних накладних /том І,
а.с. 93-108/, зміст яких відповідає вимогам
розділу 4 умов Договору.

Транспортування товару відбувалось
транспортним засобом позивача марки
ISUSU, вантажний бортовий малотонажний-В,
реєстраційний номер ВІ2829ВМ, що
підтверджується дослідженими вище
товарно-транспортними накладними та
договором оренди транспортного засобу,
копія якого залучена позивачем до
матеріалів справи /том ІІ, а.с. 176-179/.

Постачання товару відбувалось до
пункту розвантаження за адресою вул. 1905
року, 21, м. Кременчук, Полтавська
область, де знаходяться нежитлові
приміщення, орендовані позивачем на
підставі договору про надання права
користування нежитловими приміщеннями
/том ІІ, а.с. 181-186/.

Із пояснень представників
позивача у судовому засіданні
встановлено та підтверджено
залученими до матеріалів справи
копіями видаткових накладних,
податкових накладних, що придбані у ТОВ
"АСТ-Консалтінг" будівельні матеріали
були у подальшому реалізовані ТОВ
"Легбудпроект" /том ІІ, а.с. 117-146, 187-217/.

Відповідачем достовірність записів у
первинних документах позивача не
заперечуються, відповідність
податкових накладних вимогам закону
під сумнів не ставляться.

Згідно пункту 201.8 статті 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту
/абзац 1 пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України/.

Вимоги вказаних норм діючого
законодавства позивачем виконано у
повному обсязі, оскільки суми податку,
сплачені в ціні придбаних товарів
(послуг) підтверджені податковими
накладними, обидві сторони угоди
володіють належною праводієздатністю,
будучи зареєстрованими у
встановленому порядку як платники ПДВ.

Сторони у повному обсязі виконали
взяті на себе зобов'язання, здійснили
поставку товарів в обумовлені строки
покупцю, сторони один до одного
претензій не мають, а отже, договір між
ними укладений та виконаний у
встановленому законом порядку.

Виконання договору
характеризується дотриманням кожною
стороною його умов: передачею майна та
його оплатою, що підтверджується
матеріалами справи.

З урахуванням документів, які були
надані позивачем під час судового
розгляду справи, суд приходить до
висновку, що правові наслідки за
вищенаведеним договором настали,
позивачем та його контрагентом
виконані договірні обов'язки, первинні
бухгалтерські документи оформлені у
відповідності до вимог діючого
законодавства, а тому у позивача були
всі підстави для формування
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ
"АСТ-Консалтінг".

Таким чином, у ході судового розгляду
справи доведено реальність
господарських операцій з придбання
будівельних матеріалів у ТОВ
"АСТ-Консалтінг".

З огляду на вищенаведене, виходячи із
системного аналізу норм Кодексу
вбачається, що чинним законодавством
України на сторону цивільно-правової
угоди - покупця товару (робіт, послуг),
яка є платником податків, не покладено
обов'язку при формуванні податкового
кредиту здійснювати контроль та
перевірку за дотриманням усіма
постачальниками вимог законодавства
щодо здійснення господарської
діяльності, сплати податку до бюджету і
в подальшому за можливі дії порушника
або через відсутність документального
підтвердження сплати податку
зазнавати певних негативних
матеріальних наслідків у вигляді
зменшення донарахування податку з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за
відповідний період.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що порушення податкового
законодавства, у разі їх
документального доведення, вчинені
контрагентами не є свідченням
протиправності дій та порушення
податкового законодавства позивачем,
оскільки за статтею 61 Конституції
України юридична відповідальність має
індивідуальний характер. Невиконання
контрагентами по ланцюгу постачання
своїх зобов'язань має наслідком
притягнення до відповідальності саме
цих суб'єктів господарювання.

Виконання договору характеризується
дотриманням кожною стороною його умов,
сторони в повному обсязі виконали
взяті на себе зобов'язання, один до
одного претензій не мають, а отже
договір між ними укладений та
виконаний у встановленому законом
порядку.

Незважаючи на проаналізовані вище
обставини, визначальним при винесенні
спірного податкового
повідомлення-рішення було прийняття до
уваги відповідачем даних Акту
перевірки ДПІ у м. Сумах від 21 лютого 2014
року №267/2204/38397327/77 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"АСТ-Консалтінг" з питань дотримання
вимог податкового, та іншого
законодавства за період
червень-грудень 2013 року /том ІІ, а.с.
149-158/, що на думку представника
відповідача є підставою для зменшення
позивачу суми податкового кредиту.

Слід зазначити, що Податковий кодекс
України не ставить право платника ПДВ
на податковий кредит в залежність від
дій чи бездіяльності його
контрагентів.

Реальність господарських операцій
позивача з ТОВ "АСТ-Консалтінг"
підтверджується первинними та іншими
документами, копії яких наявні у справі
та були досліджені судом під час
розгляду справи.

З огляду на викладене контролюючий
орган безпідставно та протиправно
поставив під сумнів розмір податкового
кредиту з ПДВ, задекларований
позивачем по взаємовідносинам з ТОВ
"АСТ-Консалтінг".

Як припущення, суд розцінює висновки
відповідача про відсутність у
контрагента позивача ТОВ
"АСТ-Консалтінг" власних виробничих,
складських торгових приміщень,
устаткування та транспортних засобів,
трудових ресурсів, необхідних для
здійснення господарської діяльності.
По-перше, відповідачем не
проаналізовано, які ресурси потрібні
були б підприємству для надання послуг.
По-друге, такі висновки не враховують
нічим не обмеженого права підприємства
укладати цивільно-правові угоди оренди
приміщень, устаткування та
автотранспорту та використання
залучених за такими цивільно-правовими
угодами трудових та інших ресурсів у
власній господарській діяльності. Крім
того, факт відсутності вказаних
ресурсів у підприємства податковим
органом не перевірявся, а такий
висновок зроблений на підставі
податкової звітності, яка не містить
достатньої інформації, на підставі
якої можливо обґрунтувати такі
висновки.

Вказані посилання відповідача в Акті
перевірки та запереченнях проти позову
не підтверджені будь-якими доказами. На
вимогу суду про надання підтверджуючих
документів відповідачем їх надано не
було, у зв'язку з чим суд не має
можливості оцінити вказані припущення
Кременчуцької ОДПІ як докази.
Натомість реальність здійснення
господарських операцій між позивачем
та ТОВ "АСТ-Консалтінг" підтверджено
первинною бухгалтерською
документацією, дослідженою у судовому
засіданні.

Надання контролюючому органу належним
чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки і збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів.

Досліджена судом первинна
документація відповідає вимогам,
установленим статтею 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Таким чином, фактичність поставки
товарів від ТОВ "АСТ-Консалтінг"
підтверджена належним чином
оформленими первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
копії яких наявні в матеріалах справи
та досліджені судом в ході судового
розгляду.

З урахуванням документів, які були
надані позивачем під час судового
розгляду справи, суд приходить до
висновку, що правові наслідки за
вищенаведеним договором настали,
позивачем та його контрагентом
виконані договірні обов'язки, первинні
бухгалтерські документи оформлені у
відповідності до вимог діючого
законодавства, а тому у позивача були
всі підстави для формування
податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ
"АСТ-Консалтінг".

З огляду на наведене, суд вважає, що у
випадку підтвердження податкового
кредиту належним чином оформленими
податковими накладними, оплати податку
на додану вартість продавцю в ціні
товару, дійсної поставки продавцем
товарів (робіт, послуг), які підлягають
до використання покупцем в
господарській діяльності, нікчемність
угод, укладених постачальниками по
ланцюгу не може бути підставою для
зменшення податкового кредиту з
податку на додану вартість платнику
податків - покупцю, оскільки не
ґрунтується на законі.

Суд зазначає, що порушення порядку
здійснення господарської діяльності
ТОВ "АСТ-Консалтінг" не впливає на
результати діяльності позивача і не
може бути підставою для притягнення
позивача до відповідальності, оскільки
у відповідності до статті 61
Конституції України юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно частини першої статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до частини другою
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, обов'язок доведення обставин, які
стали підставою для прийняття
оскаржуваного повідомлення-рішення
покладено на податковий орган.

Відповідач не довів суду правомірність
прийнятого ним податкового
повідомлення-рішення.

Таким чином, висновок відповідача про
завищення позивачем суми податкового
кредиту з податку на додану вартість у
сумі 58028,00 грн, є безпідставним,
оскільки позивачем у процесі судового
розгляду доведено правомірність
формування податкового кредиту на
зазначену суму.

Враховуючи зміст позовних вимог та
заперечень сторін, у ході судового
розгляду справи було з'ясовано
обставини щодо правомірності
формування ТОВ "НВП Промтехснаб
Кременчук" податкового кредиту з
податку на додану вартість за
липень-серпень 2013 року по
взаємовідносинам з ТОВ
"АСТ-Консалтінг".

З огляду на викладене, необґрунтованим
є також висновок органу доходів і
зборів про застосування до ТОВ "НВП
Промтехснаб Кременчук" штрафних
(фінансових) санкцій у сумі 14507,00 грн.

Системний аналіз вказаних правових
норм та оцінка фактичних обставин
справи дають підстави суду дійти
висновку, що при прийнятті спірного
податкового повідомлення-рішення
суб'єкт владних повноважень діяв з
недотриманням приписів закону,
необґрунтовано, упереджено, без
з'ясування необхідних обставин, що мали
значення для прийняття рішення.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини першої
статті 94 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

При зверненні до суду з позовом
позивачем сплачено 10% суми судового
збору, що становить 182,70 грн, які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Частиною третьою статті 4 Закону
України "Про судовий збір" передбачено,
що під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

В силу пункту 21 частини першої статті 5
Закону України "Про судовий збір"
органи доходів і зборів звільнені від
сплати судового збору, отже, сума
судового збору пропорційно
задоволеної частини позовних вимог (90%)
з відповідача до державного бюджету
стягненню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "НВП
Промтехснаб Кременчук" до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 04 червня 2014 року №/1239.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "НВП Промтехснаб
Кременчук" () витрати зі
сплати судового збору у розмірі 182,70 грн
/сто вісімдесят дві гривні сімдесят
копійок/.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 18
серпня 2014 року.

Суддя
Л.М. Петрова