Справа № 826/6892/14
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/6892/14
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 червня 2014 року
адміністративну справу за позовом
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Бінн» про стягнення
адміністративно-господарських
санкцій,

ВСТАНОВИВ

Київське міське відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулось до суду з адміністративним
позовом про стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю «Бінн»
(надалі за текстом - «ТОВ «Бінн»)
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів.

На обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що відповідач, в порушення
вимог чинного законодавства, не
створював у 2013 році робочі місця для
працевлаштування інвалідів відповідно
до встановленого нормативу.

На підставі наведених обставин позивач
просив стягнути з ТОВ «Бінн» 8 400 грн.
адміністративно-господарських санкцій
та 50 грн. 40 коп. пені за несвоєчасну
сплату зазначених санкцій.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19 червня 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено
повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове і
прийняти нову постанову про
задоволення позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов
наступного.

Судом попередньої інстанції
встановлено, що у лютому 2014 року ТОВ
«Бінн» подало до Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за формою
10-ПІ.

За даними цього звіту середньооблікова
кількість штатних працівників
облікового складу у 2013 р. становила 14
осіб. Кількість інвалідів - штатних
працівників, які повинні працювати на
робочих місцях, створених відповідно
до вимог статті 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» становить 1 особа,
а фонд оплати праці штатних
працівників складає 235, 20 тис. грн. та
середньорічна заробітна плата
штатного працівника складає 16 800,00 грн.

Проте, одне робоче місце інвалідом
зайняте не було.

Відповідно до частини восьмої статті 69
Господарського кодексу України
підприємство з правом найму робочої
сили забезпечує визначену відповідно
до закону кількість робочих місць для
працевлаштування неповнолітніх,
інвалідів, інших категорій громадян,
які потребують соціального захисту.
Відповідальність підприємства за
невиконання даної вимоги
встановлюється законом.

Спеціальним законом, який визначає
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантує їм рівні
з усіма іншими громадянами можливості
для участі в економічній, політичній і
соціальній сферах життя суспільства,
створення необхідних умов, які дають
можливість інвалідам ефективно
реалізувати права та свободи людини і
громадянина та вести повноцінний
спосіб життя згідно з індивідуальними
можливостями, здібностями і
інтересами, є Закон України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» від 21.03.91 № 875-XII (надалі за
текстом - «Закон № 875-XII»).

Частиною другою статті 18 Закону №
875-XII визначено, що підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно Порядку подання підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, звітів про зайнятість і
працевлаштування інвалідів та
інформації, необхідної для організації
їх працевлаштування, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 70 від 31.01.2007 р. «Про реалізацію статей
19 і 20 Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні», відповідач зобов'язаний
щороку до 1 березня подавати відділенню
Фонду інвалідів звіт про зайнятість і
працевлаштування інвалідів.

Відповідно до частини першої статті 19
Закону № 875-XII для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

При цьому, частиною другою статті 19
Закону № 875-XII зобов'язано підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичних осіб,
які використовують найману працю,
самостійно розраховувати кількість
робочих місць для працевлаштування
інвалідів відповідно до нормативу,
встановленого частиною першою цієї
статті та забезпечувати
працевлаштування інвалідів.

Аналіз положень Закону № 875-XII дає
підстави для висновку про те, що
ухвалюючи рішення у справі суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
обов'язок підприємства щодо створення
робочих місць для інвалідів не
супроводжується його обов'язком
підбирати і працевлаштовувати
інвалідів на створені робочі місця.

Разом з тим, окружний адміністративний
суд не звернув уваги на наступне.

Хоча законодавство України обов'язок з
працевлаштування інвалідів покладає
на орган державної влади з питань праці
та соціальної політики, органи
місцевого самоврядування, громадські
організації інвалідів, але цьому мають
передувати певні дії підприємств,
установ і організацій зі створення
робочих місць для інвалідів та з
відповідного інформування зазначених
органів з метою працевлаштування
інвалідів.

Так, відповідно до пункту 1 частини 2
статті 50 Закону України «Про
зайнятість населення» від 05 липня 2012 р.
№ 5067-VI роботодавці беруть участь у
здійсненні заходів щодо забезпечення
зайнятості населення шляхом створення
умов для реалізації громадянами права
на працю.

Згідно пункту 9 частини 1 статті 5
названого Закону держава гарантує у
сфері зайнятості додаткове сприяння у
працевлаштуванні окремих категорій
громадян.

Відповідно до пункту 4 статті 3 статті 50
Закону України «Про зайнятість
населення» роботодавці зобов'язані
своєчасно та в повному обсязі у
порядку, затвердженому центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади із забезпечення
реалізації державної політики у галузі
статистики, подавати територіальним
органам центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері зайнятості населення
та трудової міграції, інформацію про
попит на робочу силу (вакансії).

На виконання наведеної норми
Міністерством соціальної політики
України видано наказ № 316 від 31.05.2013
«Про затвердження форми звітності №
3-ПН «Інформація про попит на робочу
силу (вакансії)» та Порядку її подання».

Згідно з вимогою пункту 2.1 цього
Порядку така звітність подається за
наявності у роботодавця попиту на
робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти
робочих днів з дати відкриття
вакансії(й). Датою відкриття вакансії є
наступний день після створення
робочого місця чи припинення трудових
відносин з працівником, робоче місце
якого стає вакантним, або дата,
починаючи з якої може бути укладений
трудовий договір з найманим
працівником.

Водночас, із матеріалів справи
вбачається, що протягом 2013 р. така
звітність була подана відповідачем
лише у травні 2013 р.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову, оскільки
відповідно до частини першої статті 218
Господарського кодексу України
підставою для застосування
господарсько-правової
відповідальності до учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

За змістом частин 1 та 2 статті 20 Закону
№ 875-XII підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.
Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Строк сплати
адміністративно-господарських санкцій
визначений до 15 квітня року, що настає
за роком, в якому відбулося порушення
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів. (Пункт
другий Порядку сплати підприємствами,
установами, організаціями та фізичними
особами, що використовують найману
працю, суми
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, затверджений Постановою
кабінету міністрів України № 70 від
31.01.2007 р. «Про реалізацію статей 19 і 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні»).

Приймаючи до уваги, що відповідач не
сплатив зазначені
адміністративно-господарські санкції,
позивачем обґрунтовано нарахував пеню
на суму недоїмки.

З огляду на викладене ухвалене у справі
судове рішення підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
задоволення позову.

Керуючись статтями 160, 198, 202, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 19 червня 2014 року
скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю «Бінн» на користь
Київського міського відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у 2013 р.
в розмірі 8 400 грн. та пеню за
несвоєчасну сплату
адміністративно-господарських санкцій
в сумі 50 грн. 40 коп., а всього 8 450 (вісім
тисяч чотириста п'ятдесят) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з
моменту прийняття, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подачі в 20-ти денний строк з дня
складення постанови в повному обсязі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
з подачею документу про сплату
судового збору, а також копій
касаційної скарги відповідно до
кількості осіб, які беруть участь у
справі, та копій оскаржуваних рішень
судів першої та апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 08
серпня 2014 р.

Головуючий суддя

Лічевецький І.О.

Судді:

Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.