Справа № 2а-5014/11/0216
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-5014/11/0216
Головуючий у 1-й інстанції: Воробйов В.В.
Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Загороднюк А.Г.

судді: Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Замостянського районного
суду м.Вінниці від 05 серпня 2011 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України у Вінницькій
області про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Вінницькій області про визнання дій
суб'єкта владних повноважень
протиправними, стягнення
недоотриманої надбавки до пенсії у
розмірі 150% мінімальної пенсії за віком
як вдові інваліда війни.

Постановою Замостянського районного
суду м.Вінниці від 05 серпня року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказану постанову та прийняти нове
рішення яким позовні вимоги задоволити
в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, відповідно
до положень статтей 197, 183-2 КАС України,
проводить розгляд справи в порядку
письмового провадження, при цьому
згідно частини 6 статті 12, частини 1
статті 41 КАС України, повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Відповідно до частини 1 статті 195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Як досліджено з матеріалів справи
позивач є вдовою інваліда війни, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 20 лютого 1999 року і має право
на пільги, встановлені законодавством
України для інвалідів війни.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що у позивача
відсутнє право на отримання підвищення
до пенсії, відповідно до пункту 22
статті 15 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту"(в редакції Закону
України від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ) та
статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", як дружині померлого
інваліда війни у розмірі 150%
мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів з такими висновками
суду першої інстанції, погоджується з
огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 5 КАС
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.

Згідно з Законом України "Про внесення
змін до Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" № 2939-IV від 05
жовтня 2005 року було внесено зміни в
пункт 22 статті 15 та викладено в
редакції, яка передбачає, що дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни, які не одружилися
вдруге, пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 25 %
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Зазначені зміни до Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", такими, що не
відповідають Конституції України не
визнавались, а отже, на час звернення до
суду з даним позовом нарахування та
виплата пенсії позивачу здійснювалася
відповідно до вимог чинного
законодавства України, а тому колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про відсутність у
відповідача обов'язку здійснювати
підвищення раніше призначеної
позивачу, як вдові інваліда війни,
пенсії на 150% мінімальної пенсії за
віком.

Колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи, тобто прийнята
постанова відповідає матеріалам
справи та вимогам закону і підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити
без задоволення, а постанову
Замостянського районного суду
м.Вінниці від 05 серпня 2011 року, -без
змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.