Справа № 826/8887/14
Суддя: Дегтярьова О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2014 року 15 год. 59 хв.
№ 826/8887/14
Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: Головуючого -
судді Дегтярьової О.В., розглянувши в
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Деснянському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвіпро визнання протиправним і
скасування податкового
повідомлення-рішення від 29 травня 2014
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулася Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі -
позивач, ФОП ОСОБА_1) з позовом до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - відповідач, ДПІ) про визнання
протиправним і скасування податкового
повідомлення-рішення від 29 травня 2014
В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те, що висновки
Акта ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві від 05.05.2014р. №
1128/26-52-17-01, складеного за результатами
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
своєчасності, правильності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів, сплати внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування ФОП ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за
період з 13.04.2011р. по 31.12.2013р.,
документально та нормативно не
підтверджуються. Зокрема, позивач
категорично не погоджується з позицією
контролюючого органу щодо порушення
ним норм пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п.
176.2 ст. 176 Податкового кодексу України
внаслідок не нарахування, неутримання
та неперерахування до бюджету податку
на доходи фізичних осіб у розмірі 35 496, 93
грн. з сум, що були сплачені ФОП ОСОБА_1
при придбанні меблів на ринку у
суб'єктів підприємницької діяльності.
Оскільки протягом перевіряємого
періоду ФОП ОСОБА_1 була зареєстрована
платником єдиного податку та
здійснювала підприємницьку діяльність
з роздрібного продажу товарів (меблів)
з торговельних місць на ринках, а тому в
силу норм пп. 165.1.36 п. 165.1 ст. 165
Податкового кодексу України дохід,
отриманий від такої підприємницької
діяльності не підлягав оподаткуванню
податком з доходів фізичних осіб. При
цьому відповідачем під час проведення
документальний перевірки жодним чином
не був доведений факт здійснення ФОП
ОСОБА_1 протягом 2012 - 2013 років виплат
коштів на користь фізичних осіб
незареєстрованих як суб'єкти
підприємницької діяльності.
Відповідач проти позову заперечував,
надавши суду письмові від 16.07.2014р. №
5066/9/26-52-10-14. В обґрунтування своїх
заперечень відповідач посилається на
те, що працівниками ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві була
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка з питань
своєчасності, правильності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів, сплати внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування ФОП ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за
період з 13.04.2011р. по 31.12.2013р., за
результатами якої складений Акт від
05.05.2014р. № 1128/26-52-17-01. Згідно висновків
цього Акта перевірки ФОП ОСОБА_1
допустила порушення, зокрема, норм пп.
168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п. 1 76.2 ст. 176
Податкового кодексу України внаслідок
ненарахування, неутримання і
неперерахування до бюджету податку з
доходів фізичних осіб, в результаті
чого до бюджету не перераховано
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 35 496,93 грн., та норм пп. «б» п. 176.2
ст. 176, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 цього ж Кодексу
у зв'язку з неподанням податкового
розрахунку за формою 1-ДФ за 4-ий квартал
2012 року та за 1 - 4-ий квартали 2013 рік до
податкової інспекції. Як пояснює
відповідач, в ході проведення
перевірки позивача було встановлено,
що ФОП ОСОБА_1 здійснювала протягом 2012
-2013 років закупівлю товару на ринку
міста Києва у фізичних осіб - не
суб'єктів підприємницької діяльності
для подальшої реалізації в магазинів з
націнкою 5%. Таким чином, з урахуванням
норм п. 164.1 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 і пп.
«а» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу
України позивач в даному випадку
виступав податковим агентом щодо
виплати доходу громадянам за
наслідками придбання товарів у
останніх. За наслідками проведеної
перевірки ДПІ у Деснянському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві винесено в т.ч.
оскаржуване податкові
повідомлення-рішення від 29.05.2014р. №
В судових засіданнях, призначених у
даній справі, представник позивача
підтримав позовні вимоги та просив їх
Представник відповідача в судових
засіданнях заперечував проти позовних
вимог та просив відмовити в їх
31 липня 2014 року в судовому засіданні
судом було ухвалено перейти до
письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на таке.
В ході судового розгляду було
встановлено, що протягом періоду з
25.04.2014р. по 30.04.2014р. згідно з нормами пп.
78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу
України, на підставі наказу ДПІ у
Деснянському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві від 24.04.2014р. № 603 та направлень на
перевірку від 25.04.2014р., працівниками
відповідача проведена документальна
позапланова виїзна перевірка з питань
своєчасності, правильності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів, сплати внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування ФОП ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) за
період з 13.04.2011р. по 31.12.2013р., за
результатами якої складений Акт від
05.05.2014р. № 1128/26-52-17-01 (далі - Акт
В ході проведення вказаної
документальної перевірки перевіряючим
встановлено, що ФОП ОСОБА_1
зареєстрована фізичною
особою-підприємцем 13 квітня 2011 року
Деснянською районною у м. Києві
державною адміністрацією, та перебуває
на обліку в ДПІ у Дніпровському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві.
Протягом періоду з 01.10.2012р. по 31.12.2013р.
ФОП ОСОБА_1 здійснювала діяльність на
спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності (ІІ група,
свідоцтво платника єдиного податку на
2012 рік) у сфері роздрібної торгівлі
меблями та іншими товарами для дому,
без використання праці найманих осіб.
Декларації суб'єкта малого
підприємництва-фізичної особи -
платника єдиного податку подавалися до
податкової інспекції своєчасно, з
наростаючим підсумком.
За даними поданих позивачем звітів
підприємництва-фізичної особи -
платника єдиного податку обсяги
виручки ФОП ОСОБА_1 від заняття
підприємницькою діяльністю за 2012 рік
склав 110 0000, 00 грн., за 2013 рік - 206 289, 00 грн.
Розбіжностей в показниках обсягів
виручки перевіряємого підприємця
працівниками відповідача виявлено не
При цьому відповідно до пояснень ФОП
ОСОБА_1 перевіряючими також
встановлено, що закупівля товару
проводилася останньою на ринку міста
Києва у фізичних осіб для подальшої
реалізації в магазинах з націнкою на
такий товар у розмірі 5%. До перевірки
ФОП ОСОБА_1 не надала документів (окрім
книги обліку доходів та витрат та
податкової звітності) на придбання
товару (у зв'язку з їх відсутністю) та
підтверджень підстав для неутримання
податку з доходів фізичних осіб у
джерела виплати доходів таким фізичним
З огляду на встановлені обставини та
виходячи з норм п. 164.1 ст. 164, п. 168.4.5 п. 1168.4
ст. 168, пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, пп. 168.1.1 п. 168.1
ст. 168 та пп. «а» п. 176.2 ст. 176 Податкового
кодексу України перевіряючі прийшли до
висновків, що вищевказані операції
повинні оподатковуватись податком з
доходів фізичних осіб на загальних
підставах у відповідності до п. 164.1 ст.164
та п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу. В даному
випадку, на думку працівників
відповідача, ФОП ОСОБА_1 виступає
податковим агентом щодо виплати доходу
громадянам за реалізовані товари. Так,
як націнка на реалізований товар
складала 5% від обсягу виручки в сумі 248
478, 50 грн. (а саме: 4-ий квартал 2012 року в
сумі 42 189,50 грн. та 2013 рік - 206 289,00 грн.),
витрати на придбання товару визначенні
в сумі 236 646, 19 грн. (а саме: за 4-ий квартал
2012 року в сумі 40 180, 48 грн., за 2013 рік - 196
Таким чином, в порушення вимог пп. 168.1.1
п.168.1 ст.168, пп. «а», «б» п. 176.2 ст. 176, пп.
49.18.2 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу
України ФОП ОСОБА_1 протягом
перевіряємого періоду не
нараховувався, не утримувався та не
перераховувався до бюджету податок з
доходів фізичних осіб в результаті
чого до бюджету не сплачено податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 35 496, 93
грн., та не подавалися до податкової
інспекції відповідно податкові
розрахунки ф. 1-ДФ за 4-ий квартал 2012 року
та за 1 - 4-ий квартали 2013 року.
29 травня 2014 року ДПІ у Деснянському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
підставі Акта перевірки від 05.05.2014р. №
1128/26-52-17-01 прийняла в тому числі спірне у
даній справі податкове
«Р»), яким згідно з пп. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України та
відповідно до абз. 1 п. 127.1 ст. 127 цього
Кодексу, за порушення вимог пп. 168.1.1
п.168.1 ст.168, пп. «а» п. 176.2 ст. 176
Податкового кодексу України, визначило
ФОП ОСОБА_1 суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується податковим агентом із
доходів платника податку у вигляді
заробітної плати (код платежу 11010100) у
розмірі 44 881, 18 грн., в т.ч. 35 496, 94 грн. -
основний платіж, 9 384, 24 грн. - штрафні
(фінансові) санкції.
При вирішення даного спору суд
виходить з наступного.
В силу норм ст. 67 Конституції України
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
У відповідності до п. 9.1 ст. 9
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) до переліку загальнодержавних
податків і зборів, зокрема, входить
податок на доходи фізичних осіб,
порядок обчислення, нарахування,
утримання та перерахування якого до
державного бюджету визначений у
розділі IV «Податок на доходи фізичних
осіб» цього Кодексу.
Згідно п. 163.1 ст. 163 ПК України об'єктом
оподаткування резидента є: загальний
місячний (річний) оподатковуваний
дохід; доходи з джерела їх походження в
Україні, які остаточно оподатковуються
під час їх нарахування (виплати,
надання); іноземні доходи - доходи
(прибуток), отримані з джерел за межами
При цьому загальний місячний
оподатковуваний дохід складається із
суми оподатковуваних доходів (перелік,
яких закріплений у п. 164.2 ст. 164 цього ж
Кодексу), нарахованих (виплачених,
наданих) протягом такого звітного
податкового місяця (пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164
Відповідно до п. 162.1 ст. 162 ПК України
платниками податку є: фізична особа -
резидент, яка отримує доходи як з
джерела їх походження в Україні, так і
іноземні доходи; фізична особа -
нерезидент, яка отримує доходи з
джерела їх походження в Україні;
В розумінні норми пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК
України «податковий агент щодо
податку на доходи фізичних осіб» -
юридична особа (її філія, відділення,
інший відокремлений підрозділ),
самозайнята особа, представництво
нерезидента - юридичної особи, інвестор
(оператор) за угодою про розподіл
продукції, які незалежно від
організаційно-правового статусу та
способу оподаткування іншими
податками та/або форми нарахування
(виплати, надання) доходу (у грошовій
або негрошовій формі) зобов'язані
нараховувати, утримувати та сплачувати
податок, передбачений розділом IV цього
Кодексу, до бюджету від імені та за
рахунок фізичної особи з доходів, що
виплачуються такій особі, вести
податковий облік, подавати податкову
звітність контролюючим органам та
нести відповідальність за порушення
його норм в порядку, передбаченому
статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Податковий агент, який нараховує
(виплачує, надає) оподатковуваний дохід
на користь платника податку,
зобов'язаний утримувати податок із
суми такого доходу за його рахунок,
використовуючи ставку податку,
визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.
168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України).
Особою, відповідальною за нарахування,
утримання та сплату (перерахування) до
бюджету податку з інших доходів (тобто,
ніж заробітна плата), є: а) податковий
агент - для оподатковуваних доходів з
джерела їх походження в Україні; б)
платник податку - для іноземних доходів
та доходів, джерело виплати яких
належить особам, звільненим від
обов'язків нарахування, утримання або
сплати (перерахування) податку до
бюджету (п. 171.2 ст. 171 ПК України).
Податок сплачується (перераховується)
у разі коли така фізична особа є
податковим агентом, - за місцем
реєстрації у контролюючих органах, до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до бюджету
(пп. 168.1.2 п. 168.1 пп. «а» пп. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168
Згідно із пп. «а» і «б» п. 176.2 ст. 176 ПК
України особи, які відповідно до цього
Кодексу мають статус податкових
агентів, зобов'язані: а) своєчасно та
повністю нараховувати, утримувати та
сплачувати (перераховувати) до бюджету
податок з доходу, що виплачується на
користь платника податку та
оподатковується до або під час такої
виплати за її рахунок; б) подавати у
строки, встановлені цим Кодексом для
податкового кварталу, податковий
розрахунок суми доходу, нарахованого
(сплаченого) на користь платників
податку, а також суми утриманого з них
податку до контролюючого органу за
місцем свого розташування. Такий
розрахунок подається лише у разі
нарахування сум зазначених доходів
платнику податку податковим агентом
протягом звітного періоду.
Запровадження інших форм звітності з
зазначених питань не допускається.
В силу норми пп. 2 п. 297.1 ст. 297 ПК України
платники єдиного податку звільняються
від обов'язку нарахування, сплати та
подання податкової звітності з таких
податків і зборів, зокрема, податку на
доходи фізичних осіб у частині доходів
(об'єкта оподаткування), що отримані в
результаті господарської діяльності
фізичної особи та оподатковані згідно
Одночасно п. 297.3 ст. 297 ПК України
передбачено, що платник єдиного
податку виконує передбачені цим
Кодексом функції податкового агента у
разі нарахування (виплати, надання)
оподатковуваних податком на доходи
фізичних осіб доходів на користь
фізичної особи, яка перебуває з ним у
трудових або цивільно-правових
В ході судового розгляду також
встановлено, що протягом 2013 - 2014 років
ФОП ОСОБА_1, перебуваючи на спрощеній
системі оподаткування (група ІІ),
задекларувала у поданих до податкової
інспекції податкових деклараціях
платника єдиного податку - фізичної
особи-підприємця за 2012 і 2013 роки доходи
(обсяги виручки) від здійснення
підприємницької діяльності за 2012 рік в
сумі 110 000, 00 грн., та за 2013 рік - 206 289, 00
грн., що відповідає даним внесеним
підприємцем до книги обліку доходів за
вказані роки, що зареєстрована в ДПІ в
Відповідно до додаткових письмових
пояснень позивача, наданих в судовому
засідання 31 липня 2014 року,
підприємницька діяльність за вказані
періоди здійснювалася ФОП ОСОБА_1 без
відкриття рахунків у банківських
Первинних і розрахункових документів,
на підставі яких здійснювалося
внесення записів до зазначеної вище
Книги обліку доходів за результатами
підприємницької діяльності, позивач до
суду не подав. В обґрунтування причин
їх відсутності представник позивача в
судовому засіданні зазначив про
відсутність у ФОП ОСОБА_1 згідно ст. 296
ПК України обов'язку щодо зберігання
таких документів при веденні
господарської діяльності на спрощеній
системі оподаткування.
До вказаної позиції позивача суд
ставиться критично, оскільки норми ст.
296 ПК України, що визначають порядок
обліку та складання звітності
платниками єдиного податку, які
перебувають на спрощеній системі
оподаткування на ІІ групі, шляхом
ведення Книги обліку доходів у порядку
встановленому Наказом Міністерства
фінансів України від 15.12.2011р. № 1637 «Про
затвердження форм книги обліку доходів
і книги обліку доходів і витрат та
порядків їх ведення», зовсім не
невілюють положення норми п. 44.1 ст. 44
Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платники
податків зобов'язані забезпечити
зберігання документів, визначених у
пункті 44.1 статті 44 Кодексу, а також
документів, пов'язаних із виконанням
вимог законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, не менше як 1095 днів
з дня подання податкової звітності, для
складання якої використовуються
зазначені документи, а у разі її
неподання - з передбаченого Кодексом
граничного терміну подання такої
Разом з тим, сам по собі факт
відсутності у позивача первинних
документів за результатами придбання
товарів, що були в подальшому були
реалізовані ним протягом
перевіряємого періоду, в даному
випадку не може беззаперечно свідчити
про здійснення закупівлі таких товарів
саме у фізичних осіб - не суб'єктів
підприємницької діяльності.
Відповідач в обґрунтування
правомірності висновків Акта
перевірки посилався на факт
відсутності у позивача на момент
проведення документальної перевірки
первинних і розрахункових документів
на підтвердження походження
реалізованих протягом 2012 - 2013 років
товарів, та на надання ФОП ОСОБА_1
письмових пояснень з питання
здійснення підприємницької діяльності
за період з 01.10.2012р. по 31.12.2013р. Як
зазначено в тексті Акта перевірки саме
на підставі цих письмових пояснень ФОП
ОСОБА_1 перевіряючим було встановлено,
що остання здійснювала підприємницьку
діяльність у сфері роздрібної торгівля
меблями та іншими товарами для дому
шляхом закупівлі товарів у фізичних
осіб (без статусу підприємців) на ринку
у м. Києві з метою подальшої реалізації
в магазинах з націнкою, а тому, як
наслідок, - виступала податковим
агентом щодо оподаткування доходів
отриманих такими фізичними
особами-продавцями товарів.
Разом з тим, 31 липня 2014 року в судовому
засіданні представник позивача
спростовував факт подання позивачем
даних письмових пояснень до податкової
інспекції, а представник відповідача
дані письмові пояснення ФОП ОСОБА_1
суду також не надав, факт реєстрації
таких пояснень діловодною службою ДПІ
та/або отримання такого документу за
описом документально не підтвердив.
Доказами в адміністративному
судочинстві, за визначенням ч. 1 ст. 69
Кодексу адміністративного судочинства
України, є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
У відповідності до ч. 1, 4 ст. 70 цього
Кодексу, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
Також у відповідності до положень п. 1.4
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок щодо
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
платниками податків - фізичними
особами, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України 14.03.2013р.
№ 395 (далі - Порядок)(що зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 12 квітня
документальних перевірок оформлюються
у формі акта або довідки. У разі
встановлення під час перевірки
порушень складається акт, а у разі
відсутності порушень - довідка. При
цьому під «актом» розуміється
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки діяльності платника
податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
Документи за результатами
господарської діяльності, що надаються
платником податком до перевірки
відповідно до вимог п. 1.3 цього Порядку,
повинні прийматися працівником
контролюючого органу за описом,
примірник якого додається до
матеріалів перевірки.
Крім того, п. 3.1 Порядку передбачено, що
окрім зазначеного вище опису наданих
до перевірки документів до Акта
перевірки можуть додаватися
інформативні додатки, в т.ч. пояснення,
зауваження або заперечення платника
податків або його законних
представників щодо виявлених порушень
або з інших питань, що виникли під час
Таким чином, з наявних матеріалів
справи та пояснень представників
сторін судом вбачається, що висновки
Акта перевірки від 05.05.2014р. № 1128/26-52-17-01
про порушення позивачем норм пп.
168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. «а» п. 176.2 ст. 176 ПК
України документально не
підтверджуються, а тому спірне
податкове повідомлення-рішення від
підставі такого Акта перевірки, є
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч. 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
За таких обставин, виходячи з
системного аналізу положень
законодавства України та наданих
сторонами доказів, суд дійшов висновку
про необхідність на підставі ч. 2 ст. 11,
п. 1 ч. 2 ст. 162 Кодексу адміністративного
судочинства України визнання
протиправним і скасування спірного у
справі податкового
повідомлення-рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує з Державного бюджету
України на користь позивача фактично
здійснені та документально
підтверджені судові витрати в розмірі
Керуючись ст. 2, ст. 9, ст. ст. 69 - 71, ст. 94,
ст. ст. 158-163, ст. 167, ст. 186, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
1. Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити
2. Визнати протиправним і скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
3. Присудити з Державного бюджету
України на користь Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (місце
проживання: АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) 182 (сто вісімдесят дві)
грн. 70 коп. судового збору.
Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена за
правилами, встановленими в ст.ст. 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України відповідно.

Суддя
О.В. Дегтярьова