Справа № 2а-6675/10/2670
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2014 року
м. Київ К-36387/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої
Г.К., Рибченка А.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі м. Києва на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25.08.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03.11.2010 у справі № 2а-6675/10/2670

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва

про зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2010 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому поставлено
питання визнати борг з
адміністративних штрафів, пені та
інших санкцій у сумі 4 939,50 грн.
простроченим, зобов'язати Державну
податкову інспекцію списати
зазначений борг та відобразити в
обліковій картці платника податку
відповідні зміни.

Постановою суду першої інстанції,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду, позовні вимоги
задоволені в частині зобов'язання
податкової служби списати безнадійний
борг у сумі 4 939,50 грн.

Рішення суду першої інстанції, з думкою
якого погодився апеляційний суд,
вмотивоване тим, що оскільки сплинув
строк стягнення даного боргу, а
відповідачем не надано доказів щодо
вжиття з 2001 року заходів зі стягнення
нарахованих позивачеві фінансових
санкцій, то борг у сумі 4 939,50 грн.
підлягає списанню за аналогією в силу
ч. 7 ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України відповідно до п. 18.2
ст. 18 Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами".

Не погодившись із судовими рішеннями,
відповідач до Вищого
адміністративного суду України подав
касаційну скаргу, де посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, просить
зазначені судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення, яким у позові
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді, перевіривши
повноту встановлених обставин справи
та правильність їх юридичної оцінки
судами, Вищий адміністративний суд
України не вбачає підстав для
задоволення касаційної скарги.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що наявну
податкову заборгованість з податку на
додану вартість та збору на розвиток
виноградарства, садівництва та
хмелярства, яка виникла у позивача у 2001
році під час здійснення
підприємницької діяльності, було
списано як безнадійну податкову
заборгованість у березні 2010 року за
заявою позивача. У списанні
заборгованості зі штрафних санкцій та
інших санкції у сумі 4 939,50 грн., яка
виникла у липні 2001 році в тому числі
через наявну заборгованість зі сплати
податкових зобов'язань до бюджету, було
відмовлено.

Пунктом 1.3 ст. 1 Закону України від 21.12.2000
№ 2181-ІІІ "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" визначено, що податковий борг
(недоїмка) - податкове зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), узгоджене платником
податків самостійно або в
адміністративному чи судовому порядку,
але не сплачене в установлений строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
податкового зобов'язання. Податкове
зобов'язання - це зобов'язання платника
податків сплатити до бюджету або
державних цільових фондів відповідну
суму коштів у порядку та у строки,
визначені цим Законом або іншими
законами України.

Згідно з пп. "в" пп. 18.2.1 п. 18.2 ст. 18 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" списанню підлягає безнадійний
податковий борг юридичних та фізичних
осіб, стосовно якого минув строк
позовної давності, встановлений цим
Законом.

Строк давності, закріплений в пп. 15.1.1 п.
15.1 ст. 15 зазначеного Закону, становить
термін 1 095 днів від дня узгодження
податкового зобов'язання.

Строк давності для стягнення
заборгованості у сумі 4 939,50 грн., яка
виникла у липні 2001 року, на момент
звернення позивача з позовом сплинув і,
відповідно до вимог законодавства
чинного на момент спірних
правовідносин, платник податку
вважається вільним від такого
зобов'язання.

За таких обставин переглянуті судові
рішення першої та апеляційної
інстанцій у справі відповідають
приписам чинного законодавства, а
доводи касаційної скарги визнаються
непереконливими.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі м.
Києва відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25.08.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.11.2010 у
справі № 2а-6675/10/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає,
крім як з підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко