Справа № 826/6259/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 826/6259/14
Окружний адміністративний суд м. Києва,
у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ст. 183-2
КАС України, без призначення судового
засідання та виклику сторін, в порядку
скороченого провадження
адміністративну справу:
за позовом Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
до відповідача Ректора Міжнародного
науково-технічного університету ім.
Академіка Юрія Бугая, ОСОБА_3
про визнання протиправними дій щодо
ненадання відповіді на запит на
інформацію та ненадання запитуваної
публічної інформації
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва надійшла позовна заява
Всеукраїнської громадської
організації «Комітет
конституційно-правового контролю
України» до відповідача Ректора
Міжнародного науково-технічного
університету ім. Академіка Юрія Бугая,
ОСОБА_3 про визнання протиправними дій
щодо ненадання відповіді на запит на
інформацію та ненадання запитуваної
публічної інформації.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14.05.2014 р., відповідно до
вимог п. 1 ч. 1 ст. 183-2 КАС України, суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі № 826/6259/14 та
запропоновано відповідачу у
десятиденний строк із дня отримання
копії такої ухвали, надати до суду
письмові заперечення проти позову
разом із засвідченими копіями
письмових доказів на підтвердження
обставин, якими обґрунтовуються такі
заперечення, або письмову заяву про
Ухвала про відкриття скороченого
провадження у справі № 826/6259/14 була
отримана відповідачем 16.05.2014 р., доказом
чого є повідомлення про вручення
поштового відправлення, яке міститься
в матеріалах справи.

Однак, ні станом на 27.05.2014 р., ні станом
на час розгляду даної адміністративної
справи по суті в порядку скороченого
провадження 05.08.2014 р., жодних заперечень
на позовну заяву та/або заяв чи
клопотань від відповідача до
канцелярії суду не надходило.

Згідно вимог ч. 4 ст. 183-2 КАС України,
суддя розглядає справу в порядку
скороченого провадження одноособово,
без проведення судового засідання та
виклику осіб, які беруть участь у
справі. За результатами розгляду
справи у скороченому провадженні
суддя, оцінивши повідомлені позивачем,
відповідачем обставини, за наявності
достатніх підстав приймає законне та
обґрунтоване судове рішення.

Таким чином, розглянувши подані
позивачем документи та матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, 25.11.2013 р. позивач Всеукраїнська
громадська організація «Комітет
конституційно-правового контролю
України», що зареєстрована в якості
юридичної особи (громадської
організації) відповідно до Закону
України «Про громадські об'єднання»,
направила розпоряднику інформації,
ректору, голові приймальної комісії
Міжнародного науково-технічного
університету ім. Академіка Юрія Бугая
(далі - ВНЗ) ОСОБА_3 (відповідачу) запит
на інформацію з проханням надати
публічну інформацію про ВНЗ, яка
становить суспільний інтерес, у
вигляді належним чином засвідчених
копій нижченаведених документів:

- Статуту ВНЗ;

- Свідоцтва про реєстрацію ВНЗ;

- Довідки про включення ВНЗ до
Державного реєстру ВНЗ України з
додатками;

- Ліцензії ВНЗ та додатків до неї;

- Витягу ВНЗ із Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців;

- Правил прийому до ВНЗ у 2014 році;

- Положення про приймальну комісію ВНЗ;

- Наказу про затвердження складу
приймальної комісії ВНЗ;

- Плану роботи та графіку засідань
приймальної комісії ВНЗ.

Лист позивача вих. № 883/4-13 від 25
листопада 2013 р. був надісланий
відповідачу з рекомендованим
повідомленням та з описом вкладеного.

У рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення, яке
повернулося до позивача, було вказано,
що відповідач, лист позивача вих. №
883/4-13 від 25 листопада 2013 р. отримав 29
листопада 2013 р.

Як зазначено в позовній заяві, та
жодним чином не було заперечено
відповідачем, 30 січня 2013 р. під час
телефонної розмови представника
позивача з представником відповідача,
останній повідомив, що відповідач
отримав запит на інформацію позивача
29.11.2013 р. під вх. № 3806, виконавцем по
даному листу призначено ОСОБА_4 (тел.
НОМЕР_1).

Проте, з 29 листопада 2013 р. до дня подачі
даного адміністративного позову до
суду (12.05.2014 р.), відповіді на запит на
інформацію вих. № 883/4-13 від 25 листопада
2013 р. позивача та запитуваної позивачем
публічної інформації відповідач так і
не надав.

Однак, вважаючи вищевказані дії
(бездіяльність) відповідача, такими що
порушують права останнього (тобто
фактичного не задоволення запиту на
інформацію, та не надання взагалі
жодної відповіді на запит на
інформацію), ВГО «Комітет
конституційно-правового контролю
України» звернувся за захистом своїх
порушених прав в судовому порядку до
Окружного адміністративного суду м.
Києва.

Так, дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
вивчивши норми чинного законодавства з
приводу даного спору, суд дійшов до
висновку про наявність достатніх
підстав для задоволення позовних вимог
позивача, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», суб'єктами відносин у
сфері доступу до публічної інформації
є запитувачі інформації -фізичні,
юридичні особи, об'єднання громадян без
статусу юридичної особи, крім суб'єктів
владних повноважень.

Позивач є зареєстрованою, відповідно
до вимог Закону України «Про
громадські об'єднання», юридичною
особою, а отже є суб'єктом запиту -
запитувачем інформації.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», розпорядниками
інформації визнаються: «особи, якщо
вони виконують делеговані
повноваження суб'єктів владних
повноважень згідно із законом чи
договором, включаючи надання освітніх,
оздоровчих, соціальних або інших
державних послуг, - стосовно
інформації, пов'язаної з виконанням
їхніх обов'язків».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАСУ), відповідач - суб'єкт
владних повноважень, а у випадках
передбачених законом, й інші особи, до
яких звернена вимога позивача.

Саме такий випадок і передбачений ч. 3
ст. 23 Закону України «Про доступ до
публічної інформації», де оскарження
рішень, дій чи бездіяльності
розпорядників інформації до суду
здійснюється відповідно до Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про вищу освіту», безпосереднє
управління діяльністю вищого
навчального закладу здійснює його
керівник - ректор.

Ч. 2 ст. 32 Закону України «Про вищу
освіту» передбачає перелік владних
управлінських функцій, що виконуються
ректором.

Отже, відповідач є розпорядником
інформації відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 13
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» та належним
відповідачем відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 3
КАСУ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. З Закону
України «Про доступ до публічної
інформації», право на доступ до
інформації гарантується обов'язком
розпорядників інформації надавати та
оприлюднювати інформацію, крім
випадків передбачених законом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про
доступ до публічної інформації»,
доступ до публічної інформації
відповідно до цього Закону
здійснюється на принципі вільного
отримання та поширення інформації,
крім обмежень, встановлених законом.

П. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ
до публічної інформації» визначає
обов'язок розпорядників інформації
надавати достовірну, точну та повну
інформацію. Достовірність, точність і
певність наданої інформації може бути
встановлена лише, якщо її носій (копії
документів) належним чином засвідчений
уповноваженим органом.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
розпорядник інформації має надати
відповідь на запит на інформацію не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту.

Окрім того, п. 3, 6 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про громадські об'єднання» визначає
право громадських об'єднань на
одержання у порядку, визначеному
Законом, публічну інформацію, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації та
здійснювати інші права, не заборонені
Законом.

Таким чином, нормами чинного
законодавства, прямо передбачено право
витребування громадськими
організаціями належним чином
засвідчених копій документів-носіїв
публічної інформації та зобов'язання
відповідача, як розпорядника
інформації, надавати публічну
інформацію за запитами на інформацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України
«Про доступ до публічної інформації»,
запитувач має право оскаржити: 1)
відмову в задоволенні запиту на
інформацію; 2) відстрочку задоволення
запиту на інформацію; 3) ненадання
відповіді на запит на інформацію; 4)
надання недостовірної або неповної
інформації; 5) несвоєчасне надання
інформації; 6) невиконання
розпорядниками обов'язку
оприлюднювати інформацію відповідно
до статті 15 цього Закону; 7) інші
рішення, дії чи бездіяльність
розпорядників інформації, що порушили
законні права та інтереси запитувача.

До «інших рішень, дій чи бездіяльності
розпорядника інформації, що порушили
законні права та інтереси запитувача»
(п. 7 ч. 2 ст. 23 Закону України «Про доступ
до публічної інформації») позивач
відносить - ненадання відповідачем
запитуваної публічної інформації за
запитом на інформацію позивача.

Окрім вищенаведеного, інформація, яка
була запитана у відповідача, крім того,
що вона є публічною інформацію, вона
також є суспільно необхідною
(інформацією, що становить суспільний
інтерес) з огляду на нижченаведене.

Відповідач не взяв до уваги ст. 53
Конституції України, відповідно до
якої: «Кожен має право на освіту. Повна
загальна середня освіта є обов'язковою.
Держава забезпечує доступність і
безоплатність дошкільної, повної
загальної середньої,
професійно-технічної, вищої освіти в
державних і комунальних навчальних
закладах; розвиток дошкільної, повної
загальної середньої, позашкільної,
професійно-технічної, вищої і
післядипломної освіти, різних форм
навчання; надання державних стипендій
та пільг учням і студентам. Громадяни
мають право безоплатно здобути вищу
освіту в державних і комунальних
навчальних закладах на конкурсній
основі. Громадянам, які належать до
національних меншин, відповідно до
закону гарантується право на навчання
рідною мовою чи на вивчення рідної мови
у державних і комунальних навчальних
закладах або через національні
культурні товариства.»

Відповідач також не взяв до уваги того
факту, що інформація, яка була запитана
у Відповідача, пов'язана зі вступом до
вищого навчального закладу є безумовно
інформацією, що становить значний
суспільний інтерес, оскільки за
інформацією: http://mon.gov.ua (офіційний
веб-сайт Міністерства освіти і науки
України) від 28 липня 2013 року: «Станом на
09:00 год. 26 липня 2013 року у ВНЗ України
зареєстровано 2 027 800 заяв від
абітурієнтів». Враховуючи рідних та
близьких абітурієнтів, які опікуються
їх вступом до ВНЗ, кількість громадян
України, для яких дана, запитана
позивачем, інформація становить
суспільний інтерес перевищує 6 млн.
громадян України.

Оскільки Позивач запитував публічну
інформацію у Міжнародного
науково-технічного університету ім.
Академіка Юрія Бугая саме про
Міжнародний науково-технічний
університет ім. Академіка Юрія Бугая,
яка ще й становить суспільний інтерес,
то, відповідно до вищевказаної ч. 4 ст. 21
Закону України «Про доступ до
публічної інформації», плата за
копіювання та друк не стягується.

Враховуючи зазначене та наведені норми
законодавства, суд вважає дії
відповідача протиправними та такими,
що порушують право позивача:

- на доступ до публічної інформації, яке
гарантується обов'язком розпорядників
інформації надавати інформацію,
передбачене п. 1 ч. 1 ст. З Закону України
«Про доступ до публічної інформації»;

- на одержання у порядку, визначеному
законом, публічної інформації, що
знаходиться у володінні суб'єктів
владних повноважень, інших
розпорядників публічної інформації,
передбачене п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України
«Про громадські об'єднання»;

- на проведення моніторингу з питань
запобігання та протидії дискримінації
та провадити іншу діяльність,
відповідно до законодавства, з питань
дотримання принципу недискримінації,
передбачене ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про засади запобігання та протидії
дискримінації в Україні»;

- бути учасником цивільно-правових
відносин, набувати майнові і немайнові
права відповідно до законодавства,
передбачене п. 1 ч. 2 ст. 21 Закону України
«Про громадські об'єднання»;

- на здійснення інших прав, не
заборонених законом, передбачене п. 6 ч.
1 ст. 21 Закону України «Про громадські
об'єднання».

Так, протягом останніх семи років
позивач системно здійснює правовий
аналіз документів, моніторинг та
громадський контроль за здійсненням
зарахування до вищих навчальних
закладів, дотримання державних
стандартів освіти, забезпечення
належного рівня знань. До правового
аналізу на платній основі долучаються
адвокати та інші фахівці в галузі
права, які проводять правову оцінку
документів, що регулюють питання
вступу до ВНЗ.

В даному випадку, оскаржувані дії
відповідача, як розпорядника
інформації, призвели до настання низки
негативних наслідків для позивача, а
саме:

- позивач не зміг виконати зобов'язання,
передбачені умовами договору між
позивачем, адвокатами та іншими
фахівцями в галузі права, які надають
правову оцінку документів, пов'язаних
із вступом до ВНЗ, у зв'язку з чим поніс
непередбачені витрати;

- втратилась системність у проведенні
перевірок і як наслідок - роботі
позивача.

Зважаючи на викладене в сукупності,
дослідивши наявні у справі докази та
проаналізувавши норми чинного
законодавства з приводу даного спору,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог позивача в повному
обсязі.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд прийшов до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, які свідчать про
обґрунтованість позовних вимог
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки позивач, довів правомірність
заявлених позовних вимог, а відповідач
не надав допустимих доказів на
підтвердження обґрунтувань щодо
підстав відмови в позові (взагалі не
було надано жодних заперечень чи
пояснень на позовну заяву), суд прийшов
до висновку про задоволення позовних
вимог позивача в повному обсязі, а саме:
визнання протиправними дій ректора
Міжнародного науково-технічного
університету ім. Академіка Юрія Бугая,
ОСОБА_3, що полягають ненаданні
відповіді на запит на інформацію
позивача та у ненаданні запитуваної
публічної інформації за запитом на
інформацію позивача.

Враховуючи викладене, та керуючись
ст.ст. 69-71, 158-163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний
суд м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії
ректора Міжнародного
науково-технічного університету ім.
Академіка Юрія Бугая, ОСОБА_3, що
полягають ненаданні відповіді на запит
на інформацію позивача та у ненаданні
запитуваної публічної інформації за
запитом на інформацію позивача.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання постанови
в повному обсязі - 05.08.2014 р.