Справа № 820/11624/14
Суддя: Водолажська Н.С.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський апеляційний
адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р.Справа № 820/11624/14

Головуючий 1 інстанції: Бездітко Д.В.

Доповідач: Водолажська Н.С.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.,

Суддя Філатов Ю.М., Суддя Бенедик А.П.

при секретарі Зарицька Т.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Кікалов В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
02.07.2014р. по справі № 820/11624/14

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулася до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просила винести рішення про повернення
Фондом гарантування вкладів фізичних
осіб гарантованої суми вкладнику -
ОСОБА_1 за вкладом в ПАТ «Базис» у
розмірі 94019,43 грн., з урахуванням 17,5%
річних та фактичну кількість днів
користування внеском.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 02.07.14 р. по
справі № 820/11624/14 позов був залишений
без розгляду.

Позивачка не погодилася з рішенням
суду першої інстанції та подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
02.07.14 р. по справі № 820/11624/14 та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права з
підстав, викладених в апеляційній
скарзі.

Відповідач подав письмові заперечення
на апеляційну скаргу, де наполягає на
законності судового рішення, просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши ухвалу суду першої
інстанції, дослідивши доводи
апеляційної скарги, заперечення на неї
та пояснення позивачки та представника
відповідача в судовому засіданні,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву,
суд першої інстанції дійшов до
висновку про наявність пропуску
позивачкою строку звернення до суду та
відсутності підстав для визнання
причин пропуску строку звернення до
суду поважними.

Так, в рішенні суду першої інстанції
зазначено, що між ОСОБА_1 та Відділенням
№ 14 ПАТ «Акціонерний комерційний банк
«БАЗИС» укладені договори № 147ОС/14 від
29.06.11 р. банківського вкладу у розмірі
45000,0 грн. на термін до 30.06.12 р. з
нарахування процентів на вклад із
розрахунку 17,5% річних та виплатою
процентів в кінці строку дії договору
та обігу ощадного (депозитного)
сертифікату, № 1480С/14 від 29.06.11 р.
банківського вкладу в розмірі 25000,0 грн.
на термін до 30.06.12 р. з нарахуванням
процентів на вклад із розрахунку 17,5%
річних та виплатою процентів в кінці
строку дії договору та обігу ощадного
(депозитного) сертифікату, № 1490С/14 від
29.06.11 р. банківського вкладу в розмірі
10000,0 грн. на термін до 30.06.12 р. з
нарахування процентів на вклад із
розрахунку 17,5% річних та виплатою
процентів в кінці строку дії договору
та обігу ощадного (депозитного)
сертифікату.

З матеріалів справи також вбачається,
що в січні 2013 р. позивачка звернулася до
відповідача із заявою, в якій, з
посиланням на приписи ст. ст. 26-28 Закону
України «Про фонд гарантування вкладів
фізичних осіб», просила повернути їй
кошти за вказаними вище вкладами, у
зв'язку з тим, що ПАТ «АКБ «Базис»
припинив розрахунки із вкладниками
через ліквідацію банківської установи.
Листом № 02-036-542/13 від 11.01.13 р., отриманим
позивачкою 11.01.13 р., директором -
розпорядником Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб надана відмова у
відшкодуванні коштів за вкладом
ОСОБА_1, оскільки відповідно ст. 31
Закону України «Про Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб» для здійснення
виплат гарантованих сум відшкодування
вкладникам ліквідованих банків, в т.ч.
вкладникам ПАТ «АКБ «БАЗИС», процедура
ліквідації якого розпочалась з 28.08.12 р.,
ліквідатором банку наданий до Фонду
список вкладників, які мають право на
отримання відшкодування коштів за
вкладами, однак інформація щодо ОСОБА_1
в даному списку відсутня.

На підставі зазначеного судом першої
інстанції був зроблений висновок, що
позивачка станом на 11.01.13 р. вже знала
про існування листа відповідача №
02-036-542/13 від 11.01.13 р., яким відмовлено у
поверненні Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб гарантованої
суми вкладнику, та мала можливість
своєчасно звернутися до суду,
натомість позовна заява подана
позивачкою до Харківського окружного
адміністративного суду лише 18.06.14 р.,
тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст.
99 КАС України шестимісячного строку,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Дані відомості спростовують
усні пояснення позивачки, які надані в
судовому засіданні і в суді
апеляційної інстанції.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

В доводах апеляційної скарги позивачка
по справі посилається на те, що вона
надала до суду першої інстанції докази
поважності пропуску строку звернення
до суду, а саме докази того, що вона
неодноразово зверталася із заявами до
ПАТ «АКБ «Базис», Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, прокуратури,
міліції та Московського районного
суду. Також позивачка зазначила, що
06.05.14 р. вона знову звернулася до Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб,
але жодної відповіді на свою заяву не
отримала.

Колегія суддів зазначає, що в ст. 99 КАС
України початок перебігу
шестимісячного строку звернення до
суду пов'язується з моментом, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів. Предметом спору у
даній справі є винесення рішення про
повернення Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб гарантованої
суми вкладнику - ОСОБА_1 за вкладом в ПАТ
«Базис» у розмірі 94019,43 грн., з
урахуванням 17,5% річних та фактичну
кількість днів користування внеском,
що свідчить про те, що в даному випадку
моментом початку перебігу строку
звернення до суду необхідно вважати
дату, коли позивачка дізналася про
відмову відповідача повернути їй суму
вкладу.

З матеріалів справи вбачається та це
було правильно встановлено судом
першої інстанції, що про порушення
своїх прав позивачка дізналася з листа
№ 02-036-542/13 від 11.01.13 р. Безпідставним є її
посилання на звернення до Московського
районного суду м. Харкова, який ухвалою
від 04.02.14 р. повернув позовну заяву
ОСОБА_1, роз'яснивши їй право на
звернення до суду в порядку
адміністративного судочинства,
оскільки до районного суду позивачка
звернулася більше ніж через рік з
моменту, коли вона дізналася про
порушення своїх прав. Також
безпідставним є посилання на те, що
позивачка 06.05.14 р. повторно звернулася
до відповідача із заявою про
повернення суми коштів за вкладом, не
отримавши при цьому від відповідача
жодної відповіді, оскільки дана
обставина є підставою для звернення до
суду із вимогою про визнання
протиправної бездіяльності
відповідача щодо не надання відповіді
на письмову заяву та не може слугувати
підставою для визнання поважними
причини пропуску строку звернення до
суду по даній справі.

Колегія суддів зазначає, що практика
Європейського суду з прав людини
свідчить про те, що право на звернення
до суду не є абсолютним і може бути
обмеженим, в т.ч. і встановленням
строків на звернення до суду за
захистом порушених прав (справа
«Стаббігс та інші проти
Великобританії», справа «Девеер проти
Бельгії»).

Предметом розгляду у цій справі є
позовні вимоги про винесення рішення
про повернення Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб гарантованої
суми вкладнику - ОСОБА_1 за вкладом в ПАТ
«Базис» у розмірі 94019,43 грн., з
урахуванням 17,5% річних та фактичну
кількість днів користування внеском.
Правовідносини в даній справі повинні
розглядатися, в першу чергу, виходячи з
правомірності або неправомірності дій
чи бездіяльності органу владних
повноважень щодо повернення вкладу чи
відмови в його поверненні.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Оскільки позивачка дізналася про
порушення своїх прав 11.01.13 р., саме з
цього моменту почався перебіг строку
звернення до суду.

Відповідно ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Таким чином, в даному випадку, суд
першої інстанції дійшов правомірного
висновку щодо наявності підстав для
залишення позовної заяви без розгляду,
оскільки доводи апеляційної скарги
його не спростовують.

Зважаючи на те, що ухвала Харківського
окружного адміністративного суду від
02.07.14 р. по справі № 820/11624/14 прийнята з
дотриманням вимог чинного
законодавства, колегія суддів не
виявила підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205, 206,
209, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Харківського окружного
адміністративного суду від 02.07.14 р. по
справі № 820/11624/14 - залишити без
задоволення.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 02.07.14 р. по
справі № 820/11624/14 за позовом ОСОБА_1 до
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб про зобов'язання вчинити певні
дії - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України шляхом подання касаційної
скарги протягом двадцяти днів з
моменту виготовлення повного тексту.

Головуючий суддя (підпис)Водолажська
Н.С.Судді(підпис) (підпис) Філатов Ю.М.
Бенедик А.П.

Повний текст ухвали виготовлений та
підписаний 08.08.2014 року.