Справа № 2114/5819/12
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/31362/13

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Гаманка О.І., Головчук С.В.,

розглянувши в порядку касаційного
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала
тим, що з 4 листопада 2002 року вона
отримує пенсію за віком відповідно до
статті 17 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». 26 грудня 2011 року позивач
звернулась до управління Пенсійного
фонду України в м. Херсоні з письмовою
заявою, в якій просила зарахувати до її
трудового стажу період виплати
допомоги по безробіттю з 27 грудня 1993
року по 26 червня 1994 року на підставі
довідки Херсонського міського центру
зайнятості. Проте управлінням
Пенсійного фонду України в м. Херсоні у
відповіді від 23 січня 2012 року №313/К-2
ОСОБА_1 повідомлено, що період виплати
допомоги по безробіттю, вказаний у
трудовій книжці відрізняється від
періоду, зазначеного у довідці
Херсонського міського центру
зайнятості. Крім того, відповідач
вважає, що довідка Херсонського
міського центру зайнятості не
відповідає вимогам Інструкції з
діловодства у міністерствах, інших
органах виконавчої влади, Ради
Міністрів АРК, місцевих органів
виконавчої влади, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 1997 року №1153. Однак позивач
вказує, що Херсонський міський центр
зайнятості не відноситься до владних
структур, вказаних в Інструкції №1153.
Довідка Херсонського міського центру
зайнятості видана не пізніше 1995 року,
Інструкція була прийнята у 1997 році, а
тому довідка не може відповідати
вимогам Інструкції. На підставі вимог
пункту «г» частини 2 статті 30 Закону
України «Про зайнятість населення»
виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_1
була відкладена на три місяці з 27
грудня 1993 року. Однак у перший рік
безробіття Херсонський міський центр
зайнятості провів виплату допомоги по
безробіттю позивачу не за 6 місяців з 27
грудня 1993 року по 26 червня 1994
року, а за три місяці з 27 грудня 1993 року
по 26 березня 1994 року. У вересні 1995 року
Херсонський міський центр зайнятості
виплатив позивачу допомогу по
безробіттю за вересень 1995 року та за
період з 27 вересня 1993 року по 26 грудня
1993 року, та надав довідку про
виправлення термінів виплати допомоги
по безробіттю у трудовій книжці.
Відповідно до цієї довідки, у трудовій
книжці ОСОБА_1 необхідно вважати записи
№11/423 від 27 грудня 1993 року та №11/423 від 26
березня 1994 року недійсними, та вважати
виплату допомоги по безробіттю
позивачу за період з 27 грудня 1993 року по
26 червня 1994 року. Просила визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
щодо відмови зарахувати до трудового
стажу позивача період виплати допомоги
по безробіттю з 27 грудня 1993 року по 26
червня 1994 року; зобов'язати відповідача
зарахувати до страхового трудового
стажу позивача період виплати ОСОБА_1
допомоги по безробіттю з 27 грудня 1993
року по 26 червня 1994 року.

Постановою Комсомольського районного
суду м. Херсона від 7 листопада 2012 року,
з урахуванням ухвали цього ж суду від 9
листопада 2012 року про виправлення
описки, позов ОСОБА_1 задоволено
частково. Визнано неправомірною
відмову управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні про зарахування до
стажу для нарахування пенсії ОСОБА_1
періоду отримання допомоги по
безробіттю з 26 березня 1994 року по
26 червня 1994 року. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні зарахувати до стажу для
нарахування пенсії ОСОБА_1 період
отримання допомоги по безробіттю з 27
березня 1994 року по 26 червня 1994 року
починаючи з 1 січня 2012 року. В решті
позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Херсоні
задоволено. Постанову Комсомольського
районного суду м. Херсона від 7
листопада 2012 року скасовано. В
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
судом апеляційної інстанції порушення
норм чинного процесуального і
матеріального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильного судового рішення судом
апеляційної інстанції, позивач просить
скасувати постановлене судове рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що до стажу
роботи зараховується будь-яка робота,
на якій працівник підлягає державному
соціальному страхуванню або за умови
сплати страхових внесків.

Згідно статті 62 цього Закону основним
документом, що підтверджує трудовий
стаж, є трудова книжка. За відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній трудовий стаж
встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами.

Пунктом 3 Порядок підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року №637 передбачено, що
за відсутності трудової книжки, а також
у тих випадках, коли в трудовій книжці
відсутні необхідні записи або
містяться неправильні чи неточні
записи про періоди роботи, для
підтвердження трудового стажу
приймаються довідки, виписки із
наказів, особові рахунки і відомості на
видачу заробітної плати, посвідчення,
характеристики, письмові трудові
договори і угоди з відмітками про їх
виконання та інші документи, які
містять відомості про періоди роботи.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що з 4 листопада 2002 року
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
м. Херсоні та отримує пенсію за віком на
підставі Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

26 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернулась
до управління Пенсійного фонду України
в м. Херсоні із заявою про перерахунок
її пенсії із врахуванням до трудового
стажу для обчислення пенсії періоду
отримання позивачем допомоги по
безробіттю у Херсонському міському
центрі зайнятості з 27 грудня 1993 року по
26 червня 1994 року на підставі
відповідної довідки.

Листом управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні від 23 січня 2012 року
№313/К-2 ОСОБА_1 надано відповідь про те,
що підстав для здійснення перерахунку
пенсії немає, та роз'яснено, що її заява
про перерахунок пенсії не відповідає
встановленій формі та надана не до
відділу пенсійного забезпечення, а до
сектору по роботі зі зверненнями
громадян, а тому була зареєстрована не
як заява про перерахунок пенсії, а як
звернення громадян.

17 травня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
м. Херсоні із заявою про перерахунок
пенсії повторно.

Листом управління Пенсійного фонду
України в м. Херсоні від 30 травня 2012
року №364/К-1 ОСОБА_1 надано відповідь про
те, що період перебування її у
Херсонському міському центрі
зайнятості з 27 грудня 1993 року по 26
березня 1994 року вже зарахований до
загального страхового стажу, оскільки
він підтверджений записами трудової
книжки та довідкою центру зайнятості
від 16 лютого 2012 року №03-13/50.

З довідки Херсонського міського центру
зайнятості від 26 березня 2011 року №572
вбачається, що виплата допомоги по
безробіттю ОСОБА_1 за квітень-серпень
1994 року включно не виплачувалась.

На запит Комсомольського районного
суду м. Херсона щодо підтвердження
виплати ОСОБА_1 допомоги по безробіттю
Херсонським міським центром
зайнятості надано відповідь від 28
вересня 2012 року №08-17/5535, в якій вказано,
що виплата допомоги по безробіттю
здійснювалась з 27 грудня 1993 року по 26
березня 1994 року. В період з 27 березня 1994
року по 26 червня 1994 року допомога по
безробіттю ОСОБА_1 не призначалась. 29
вересня 1995 року, в третьому році, була
здійснена виплата допомоги по
безробіттю за три місяці першого року.

З наведеного вбачається, що спірним
періодом щодо отримання (чи не
отримання) позивачем допомоги по
безробіттю є період з 27 березня 1994 року
по 26 червня 1994 року.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позивні вимоги, не встановив фактичних
обставин що виплати чи невиплати
позивачу допомоги по безробіттю у
зазначеному періоді.

Суд апеляційної інстанції, відмовляючи
у задоволенні позову, прийшов до
висновку, що у період з 27 березня 1994
року по 26 червня 1994 року позивачу
допомога по безробіттю не
призначалась.

Проте при цьому суди першої та
апеляційної інстанції належним чином
не дослідили та не дали відповідної
оцінки довідці Херсонського міського
центру зайнятості від 28
вересня 2008 року (а.с. 42), у якій
зазначено, що відповідно до положень
пункту 2 статті 28 Закону України «Про
зайнятість населення» від 1 березня 1991
року №803-ХІІ в редакції, чинній на час
проведення позивачу спірних виплат по
безробіттю, допомога по безробіттю
виплачується з одинадцятого дня після
реєстрації громадянина у державній
службі зайнятості до вирішення питання
про працевлаштування, але не більш як 12
місяців протягом наступних трьох
років, а для осіб передпенсійного віку
(за 2 роки до настання права на повну
пенсію) - до 18 місяців. У перший рік
допомога подається не більш як
6 місяців, другий - не більш як 3 місяці,
третій рік - залишок, не використаний за
попередні 2 роки. В останньому абзаці
цієї довідки зазначено, що 29 вересня 1995
року, в третьому році, була здійснена
виплата допомоги по безробіттю за три
місяці першого року.

Тобто з наведеного вбачається, що
позивачу 29 вересня 1995 року було
виплачено за перший рік безробіття,
крім вже проведених виплат за період з
27 грудня 1993 року по 26 березня 1994
року, ще за три місяці першого року
безробіття, тобто 1994 року, а усього за
1994 рік позивачу було виплачено
допомогу по безробіттю за шість, а не за
три, як помилково вважав суд
апеляційної інстанції, місяців.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210, 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Комсомольського районного
суду м. Херсона від 7 листопада 2012 року
та постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Гаманко О.І.

Головчук С.В.