Справа № 127/-а-3672/11
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/-а-3672/11
Головуючий у 1-й інстанції: Сичук М.М.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Мельник-Томенко Ж. М. Сторчака
В. Ю.

при секретарі: Сокольвак Ю.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_2

представника відповідача: АврамчукВ.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Вінницького міського суду
Вінницької області від 19 травня 2014 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 (далі - заявник) до Управління
Пенсійного фонду України в
Староміському районі м. Вінниці (далі -
УПФ України в Староміському районі м.
Вінниці) про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із заявою
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання.

Ухвалою Вінницького міського суду від
19.05.2014 року в задоволенні вказаної
заяви відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, заявник подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати вказану ухвалу та прийняти
нову, якою поновити пропущений строк
для пред'явлення до виконання
виконавчого листа.

В судовому засіданні заявник доводи
апеляційної скарги підтримав.

Представник відповідача заперечила
проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення сторін, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а ухвалу суду
першої інстанції без змін з таких
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи встановлено, що
постановою Староміського районного
суду Вінницької області від 23.08.2011
задоволено адміністративний позов
заявника до УПФ України в м. Вінниці,
зобов'язано УПФ України в м. Вінниці
нарахувати та виплатити надбавки, як
дитині війни, в розмірі 30% від
мінімальної пенсії.

На виконання зазначеної постанови суду
24.11.2011 заявнику виданий виконавчий
лист, який був поданий ним 12.03.2012 до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Вінницькій області (далі УДВС ГУЮ у
Вінницькій області) для звернення до
примусового виконання.

При цьому 15.03.2012 УДВС ГУЮ у Вінницькій
області своєю постановою відкрив
виконавче провадження.

20 квітня 2012 року УДВС ГУЮ у Вінницькій
області винесло постанову про
закінчення виконавчого провадження.
Підставою цього слугувало часткове
виконання боржником рішення суду, а
саме здійснено перерахунок пенсії за
період зазначений в рішенні суду. Окрім
цього, відповідно до листа Головного
Управління Пенсійного фонду у
Вінницькій області від 25.10.2011 відсутнє
фінансування з Державного бюджету
України на погашення заборгованості по
рішенню суду і подальша виплата буде
проведена після надання фінансування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про
виконавче провадження» № 606-ХІV від
21.04.1999 (далі - Закон №606-ХІV) виконавчий
документ виданий судом може бути
пред'явлені до виконання - протягом
року, якщо інше не передбачено законом.
При цьому даний строк встановлюється з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає негайному
виконанню, - з наступного дня після його
постановлення.

Стаття 23 Закону №606-ХІV визначає, що
строки пред'явлення виконавчого
документа до виконання перериваються:
1) пред'явленням виконавчого документа
до виконання; 2) частковим виконанням
рішення боржником; 3) наданням судом,
який видав виконавчий документ,
відстрочки або розстрочки виконання
рішення.

Після переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується. У
разі повернення виконавчого документа
стягувачу у зв'язку з неможливістю в
повному обсязі або частково виконати
рішення строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання після
переривання встановлюється з дня його
повернення, а в разі повернення
виконавчого документа у зв'язку із
встановленою законом забороною щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, а також проведення інших
виконавчих дій стосовно боржника, - з
моменту закінчення дії відповідної
заборони.

Стаття 24 Закону №606-ХІV визначає
правила поновлення пропущеного строку
для пред'явлення виконавчого документа
до виконання.

Державний виконавець відмовляє у
прийнятті до провадження виконавчого
документа, строк пред'явлення для
примусового виконання якого
закінчився, про що виносить відповідну
постанову.

Стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання. Суд розглядає таку
заяву в десятиденний строк, якщо інше
не передбачено законом.

Вказана норма кореспондується з
положеннями ст. 261 КАС України
відповідно до якої стягувачам, які
пропустили строк для пред'явлення
виконавчого листа до виконання з
причин, визнаних судом поважними,
пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного
строку подається до адміністративного
суду, який видав виконавчий лист, або до
адміністративного суду за місцем
виконання. Суд
розглядає заяву про поновлення
пропущеного строку в десятиденний
строк у судовому засіданні з
повідомленням осіб, які беруть участь у
справі. Неприбуття у судове засідання
осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду.

Ухвалу суду за результатами розгляду
заяви про поновлення пропущеного
строку може бути оскаржено в
загальному порядку.

Як слідує з матеріалів
адміністративної справи позивач
вперше вчасно пред'явив виконавчий
лист до виконання і на підставі нього
було державною виконавчою службою
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження.

Однак в подальшому, відповідно до
постанови державного виконавця від
20.04.2012 року виконавче провадження
закінчене в зв'язку з частковим
виконання боржником рішення суду, що в
силу наведеної норми ст. 23 Закону
№606-ХІV є підставою для переривання
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання. При цьому
перебіг строку поновлюється. Час, що
минув до переривання строку, до нового
строку не зараховується.

В подальшому стягувач лише 05.05.2014
звернувся до суду із заявою в порядку
ст. 261 КАС України в якій просив визнати
поважною причини пропуску та повнити
строк пред'явлення виконавчого листа
до виконання.

Зі змісту заяви вбачається що фактично
позивач (стягувач) не погоджується із
рішенням органу ДВС про закінчення
виконавчого провадження та
невиконанням боржником свого обов'язку
по виконанню судового рішення. При
цьому стягувач у заяві не вказав та не
надав до судів першої та другої
інстанції будь-яких доказів які б
свідчили про поважність причин
пропуску строку звернення
виконавчого листа до виконання. Також
відсутні будь-які докази про те, що він
взагалі повторно пред'являв виконавчий
лист до виконання і йому було
відмовлено органом виконавчої служби у
відкритті провадження з підстав
пропуску строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

З врахуванням наведеного апеляційний
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
підстав для задоволення заяви про
поновлення строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

Також безпідставною є вимога заяви
стягувача про видачу виконавчого
листа, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 258
КАС України за кожним судовим
рішенням, яке набрало законної сили або
яке належить виконати негайно, за
заявою осіб, на користь яких воно
ухвалено, чи прокурора, який здійснював
у цій справі представництво інтересів
громадянина або держави в суді,
видається один виконавчий лист.

Оскільки доводи апеляційної скарги
відповідача не ґрунтуються на вимогах
законодавства та не спростовують
висновків суду першої інстанції,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи, та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для його скасування або
зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, - залишити
без задоволення, а ухвалу Вінницького
міського суду Вінницької області від 19
травня 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
05 серпня 2014 року .

Головуючий
Ватаманюк Р.В.

Судді
Мельник-Томенко Ж. М.

Сторчак В. Ю.