Справа № 809/2322/14
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р.
справа № 809/2322/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

судді Чуприни О.В.

за участю секретаря судового засідання
Драгомирецького І.М.

представника позивача: Головного
управління Міністерства доходів і
Зборів України в Івано-Франківській
області - Пшибили Р.З.

представника відповідача: Відділу
державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області -
Дацьо Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області до Відділу
державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області про
визнання дій неправомірними та
скасування постанови від 24.06.2014 року ВП
№38550386, -

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківським окружним
адміністративним судом 22.07.2014 року
відкрито провадження у справі за
позовом Головного управління
Міністерства доходів і Зборів України
в Івано-Франківській області (далі по
тексту - позивач, Головне управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області) до Відділу державної
виконавчої служби Долинського
районного управління юстиції
Івано-Франківської області (далі по
тексту - відповідач, Відділ ДВС
Долинського РУЮ) про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови від 24.06.2014 року ВП №38550386.

Позов мотивовано тим, що старшим
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Дацьо Г.І. в порушення вимог частини 1
статті 11 Закону України "Про виконавче
провадження", протиправно не вжито
належних заходів щодо примусового
виконання виконавчого листа №809/955/13-а,
виданого 15.05.2013 року Івано-Франківським
окружним адміністративним судом, про
стягнення з приватного підприємства
"Вілакласік" в дохід державного бюджету
фінансової санкції в сумі 2 315,20 гривень.
Не дотримуючи вимог пункту 4 частини 1
статті 47 Закону України "Про виконавче
провадження" відповідач безпідставно,
без відповідного попередження, 24.06.2014
року прийнято постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві.
Дану постанову відповідач мотивував не
здійсненням позивачем авансування
витрат на організацію та проведення
виконавчих дій. Втім, належним чином
оформленої пропозиції щодо
необхідності проведення відповідного
авансування Головне управління
Міністерства доходів і Зборів України
в Івано-Франківській області, як
стягував, не отримувало так як і не
отримувало письмового попередження
про повернення у зв'язку з цим
виконавчого документа. До того ж, за
змістом вимог частини 1 статті 42 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягувач може внести на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби певну грошову суму для
здійснення необхідних витрат, тобто
позивач має право, а не зобов'язаний
вносити відповідні авансові платежі.
Звернув увагу, що позивач є державним
органом і в бюджеті видатків на 2014 рік
витрат на відповідні авансові проплати
для органів державної виконавчої
служби не передбачено. У зв'язку із
вказаним просить суд визнати дій
старшого державного виконавця
неправомірними по не виконанню
виконавчого листа та скасувати
постанову відповідача від 24.06.2014 року
ВП №38550386.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав, з
підстав викладених у
адміністративному позові. Додатково
пояснив, що стягувачем на момент видачі
виконавчого листа був структурний
підрозділ позивача - Регіональне
управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової служби України в
Івано-Франківській області. На даний
час внаслідок реорганізації системи
органів державної податкової служби
України і її структурних підрозділів,
яка пройшла в 2012-2013 роках, стягувач за
виконавчим листом №809/955/13-а входить в
склад Головного управління
Міністерства доходів і Зборів України
в Івано-Франківській області, а відтак
останній наділений права стягувача у
спірних правовідносинах. Просив позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечила по
суті заявлених позовних вимог. В
судовому засіданні пояснила, що нею,
старшим державним виконавцем Дацьо Г.І.
при прийнятті постанови про повернення
виконавчого документа стягувачеві
дотримано усіх норм Закону України "Про
виконавче провадження". На заперечення
обставин викладених у
адміністративному позові суду
повідомила, що у зв'язку із відсутністю
коштів на рахунках боржника, 09.06.2014 року
Дацьо Г.І. направлено до Регіонального
Управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової Служби України в
Івано-Франківській області лист
№2631/04-41 з пропозицією проавансувати
витрати на виготовлення технічної
документації виявленого майна -
"Пилорами", яка належить боржнику
приватному підприємству "Вілакласік".
Дане звернення позивач залишив без
виконання, авансові кошти для
здійснення необхідних витрат з метою
оцінки і реалізації майна боржника,
стягувач на рахунки виконавчої служби
не вніс. Відтак, відповідач на підставі
пункту 4 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження" мав
усі правові підстави повернути
оскаржуваною постановою виконавчий
документ стягувачеві. Просила
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представників позивача та
відповідача, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти них,
дослідивши і оцінивши зібрані по
справі докази, в їх сукупності,
проаналізувавши зміст норм
матеріального права, які врегульовують
спірні правовідносини, суд виходить з
таких підстав та мотивів.

Івано-Франківським окружним
адміністративним судом 15.05.2013 року
видано виконавчий лист №809/955/13-а щодо
стягнення з приватного підприємства
"Вілакласік" в дохід державного бюджету
фінансові санкції в розмірі 2 315,20
гривень (а.с. 44).

З метою виконання даного виконавчого
листа 06.06.2013 року Регіональне
Управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової Служби України в
Івано-Франківській області звернулося
до Відділу державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області із
заявою про відкриття виконавчого
провадження (а.с. 33-34).

19.06.2013 року старшим державним
виконавцем Відділу ДВС Долинського РУЮ
Тичковською Т.Б. прийнято постанову ВП
№38550386 про відкриття виконавчого
провадження (а.с. 35).

В подальшому, 17.07.2013 року, дане
виконавче провадження постановою
відповідача приєднано до зведеного
виконавчого провадження №39206063, яке
перебуває в провадженні відділі ДВС
Долинського РУЮ (а.с. 36).

Із інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно
відповідачем встановлено, що в
приватного підприємства "Вілакласік"
перебуває у власності об'єкт
нерухомого майна ''пилорама'' із часткою
власності 1/1 за адресою: вул. Гавришів
братів, 139, с. Шевченкове, Долинський
район Івано-Франківської області (а.с.
56).

23.06.2014 року постановою старшого
державного виконавця Дацьо Г.І.
виведено виконавче провадження із
зведеного виконавчого провадження (а.с.
37).

24.06.2014 року старший державний
виконавець супровідним листом №2707/04-41
направив на адресу Регіонального
Управління Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв і тютюнових виробів
Державної податкової Служби України в
Івано-Франківській області постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві від 24.06.2014 року (а.с. 38-39).

Із змісту описової і мотивувальної
частини постанови відповідача слідує,
що постанова прийнята на підставі
пункту 4 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження" та
в зв'язку з не здійснення стягувачем
авансування витрат на організацію та
проведення виконавчих дій.

Надаючи правову оцінку діям
відповідача, досліджуючи
правомірність постанови від 24.06.2014 року
ВП №38550386 на предмет наявності
юридичних підстав для повернення
виконавчого документа стягувачеві,
встановлених законом, суд зазначає
наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (надалі по тексту - рішення).

Частинами 1 та 2 статті 2 коментованого
Закону встановлено, що примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(надалі по тексту - державні виконавці).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець,
серед іншого, здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (надалі по тексту - виконавчий
документ), у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

За змістом пункту 4 частини 2 статті 17
вказаного вище Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою виконавчі листи, що видаються
судами.

Пунктом 1 частини 2 цієї статті Закону
встановлено, що такими документами є:
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Пунктом 4 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження"
встановлено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо
стягувач перешкоджає провадженню
виконавчих дій або не здійснив
авансування витрат на організацію та
проведення виконавчих дій, авансування
яких передбачено цим Законом,
незважаючи на попередження державного
виконавця про повернення йому
виконавчого документа.

Частина 1 статті 42 вказаного вище
Закону вказує на те, що. з метою
забезпечення провадження виконавчих
дій стягувач може за погодженням з
державним виконавцем внести на
відповідний рахунок органу державної
виконавчої служби певну грошову суму
для здійснення необхідних витрат або
покриття їх частини, якщо інше не
передбачено цим Законом.

З аналізу наведених норм слідує, що
державний виконавець у відповідності
до пункту 4 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження" має
право пропонувати стягувачу внести на
рахунок державної виконавчої служби
кошти для вчинення виконавчих дій з
метою виконання виконавчого листа.

Із змісту поданого відповідачем листа
встановлено, що відповідач просить
Регіональне Управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової Служби
України в Івано-Франківській області -
"… проавансувати витрати на
виготовлення технічної документації
"пилорами"…" (зворотній бік а.с. 50). Втім,
такий лист-пропозиція відповідача не
містить даних про: конкретну суму
коштів, яку потрібно сплатити для
вчинення дій для виготовлення
технічної документації пилорами;
загальну суми витрат на такі роботи для
визначення стягувачем суми авансу;
реквізити відповідних банківських чи
казначейських рахунків виконавчої
служби для можливого внесення
авансових коштів на оплату робіт із
виготовлення технічної документації.

На переконання суду відсутність такої
інформації позбавило позивача
будь-якої можливості його виконати.

Пунктом 4 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження" для
повернення виконавчого провадження
встановлена додаткова умова -
попередження державного виконавця
адресована стягувану про повернення
йому виконавчого документа.

В оглянутих в судовому засіданні
оригіналах виконавчих провадженнях
ВП №38550386 і ВП №39206063
відсутнє попередження відповідача,
викладено письмово, про наступне
повернення виконавчого листа.

Наявний у матеріалах справи лист
відповідача від 09.06.2014 року №2631/04-41, на
переконання суду, не є попередженням
державного виконавця. Даний лист не
містить будь-якої попереджувальної
інформації, в тому числі не роз'яснено
наслідки не сплати коштів на
організацію проведення виконавчих дій.

Також, суд зазначає, що частиною 1
статті 42 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено право
відповідача сплачувати певну грошову
суму для здійснення необхідних витрат
на організацію та проведення
виконавчих дій, а не обов'язок, як це
стверджує представник відповідача.

Слід відмітити, що відповідно до
частини 5 статті 63 коментованого закону
у разі відсутності документів, що
характеризують об'єкт нерухомості, у
зв'язку з чим його неможливо
підготувати до реалізації,
виготовлення таких документів
здійснюється у встановленому порядку
за рахунок коштів стягувача. У разі
якщо стягувач у двадцятиденний строк з
дня одержання відповідного
повідомлення державного виконавця не
авансує витрати, пов'язані з
підготовкою документів, що
характеризують об'єкт нерухомості,
арешт з нього знімається.

В матеріалах виконавчого провадження
відсутні будь-які документи, які б
засвідчували вжиття виконавцем дій на
встановлення обставини відсутності чи
наявності документів, що
характеризують об'єкт нерухомості.

Наявність в Реєстрі прав власності на
нерухоме майно інформації про
перебуванні у власності приватного
підприємства "Вілакласік" об'єкта
нерухомого майна ''пилорама'' із часткою
власності 1/1 (вул. Гавришів братів, 139, с.
Шевченкове, Долинський район
Івано-Франківської області) свідчить
про те, що реєстрація відповідного
об'єкту звільнення на підставі
відповідних первинних право
установчих документів, які
характеризують об'єкт і його
місцезнаходження.

Відповідач заходів на встановлення
такої документації не вживав.

Вказане вище свідчить, що відповідачем
не дотримано норм частини 1 статті 42,
пункту 4 частини 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження" при
вирішенні питання щодо наявності
підстав для повернення стягувачеві
виконавчого документа.

Вчинення дій суб'єктом владних
повноважень і прийняття ним рішень є
способом здійснення власної
компетенції та являє собою процес
реалізації наданих законом функцій
такому суб'єкту владних повноважень.

Відтак, безпідставне повернення
позивачу виконавчого листа, на
переконання суду, є порушення вимог
частини 1 статті 11 Закону України "Про
виконавче провадження" в частині не
вжиття належних заходів щодо
примусового виконання виконавчого
листа №809/955/13-а Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
15.05.2013 року про стягнення з приватного
підприємства "Вілакласік" в дохід
державного бюджету фінансової санкції
в сумі 2 315,20 гривень, і як наслідок - не
виконання такого виконавчого
документа.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Беручи до уваги наведене вище, суд
приходить до висновку про
протиправність постанови старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Дацьо Г.І. від 24.06.2014 року та її
скасування, а також - протиправності
дій щодо не виконання виконавчого
листа №809/955/13-а.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Дацьо Г.І. щодо не виконання
виконавчого листа №809/955/13-а, виданого
Івано-Франківським окружним
адміністративним судом 15.05.2013 року, про
стягнення з приватного підприємства
"Вілакласік" в дохід державного бюджету
фінансової санкції в сумі 2 315,20 гривень.

Скасувати постанову старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Долинського районного управління
юстиції Івано-Франківської області
Дацьо Г.І. про повернення виконавчого
документа стягувачеві від 24.06.2014 року
по виконавчому провадженні №38550386.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Складання постанови в повному обсязі
було відкладено на 5 днів. У зв'язку із
вказаним постанова в повному обсязі
виготовлена 05.08.2014 року.

Суддя
/підпис/
Чуприна О.В.