Справа № 159/3459/14а,2а-159/158/14
Суддя: Сеник Р.П.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
Справа №
6072/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Сеника Р.П.,

суддів
Яворського І.О., Нос П.С.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в місті Ковелі та Ковельському
районі Волинської області на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 06.06.2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про перерахунок та
виплату призначеної пенсії як
державному службовцю, -

В С Т А Н О В
И В :

У червні 2014 року позивач звернувся в
суд з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
м. Ковелі та Ковельському районі
Волинської області про перерахунок та
виплату призначеної пенсії як
державному службовцю.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 13.08.2012
року позивач отримує пенсію по віку,
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу». Для призначення
пенсії державного службовця позивачем
були подані довідки № 4/45-1040, № 4/45-1-41 від
13.08.2012 року видані Волинською митницею.
Довідки встановленої форми,
затвердженої Постановою правління
Пенсійного фонду України «Про
затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Як стало відомо
позивачу при визначенні розміру пенсії
у довідки не були включені суми
матеріальних допомог, індексації
заробітної плати та винагороди, з яких
сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове соціальне
страхування. У зв'язку з чим 12.05.2014 року
вона звернулась до відповідача з
заявою про перерахунок пенсії,
долучивши до заяви довідки про
складові заробітної плати, в які були
включені матеріальні допомоги та
індексація зарплати (довідки № 5/44-806, №
5/44-807 від 08.05.2014 року).

Постановою Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 06.06.2014 року позов
задоволено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив відповідач, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з рішенням суду
першої інстанції, оскільки дане
рішення винесене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та таке, що неповно відображає
обставини, які мають істотне значення
для даної справи.

Просить скасувати постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 06.06.2014 року та
відмовити у задоволенні позову.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, а тому колегія суддів, у
відповідності до ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Заслухавши доповідь судді - доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до переконання, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, що
позивачка перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
місті Ковелі та Ковельському районі
Волинської області, і з 13.08.2012 року
отримує пенсію за віком, призначену
відповідно до ст. 37 Закону України "Про
державну службу".

12.05.2014 року позивачка звернулась з
заявою до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ковелі та Ковельському
районі про перерахунок пенсії за віком,
призначеної відповідно до ст. 37 Закону
України "Про державну службу", із
врахуванням складових заробітної
плати, згідно поданих довідок.

Листом Управління від 30.05.2014 року,
позивачці було відмовлено в проведенні
такого перерахунку та повідомлено, що
ОСОБА_2 отримує пенсію за віком, яка їй
призначена відповідно до ст. 37 Закону
України "Про державну службу".
Відповідно до ст. 37 даного Закону та
Постанови Кабінету Міністрів України
від 31.05.2000 року № 865 "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсій"
пенсія позивачки обчислена із
заробітної плати з врахуванням виплат
за 24 календарні місяці роботи підряд
перед зверненням за пенсією. У
заробітну плату для обчислення пенсії
включено посадовий оклад, надбавка за
ранг та вислугу років, середньомісячна
сума надбавок за особливі умови служби
в митних органах та за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи та премій.
12.05.2014 року ОСОБА_2подала довідки для
перерахунку пенсії 5/44-806, № 5/44-807 від
08.05.2014 року, де крім надбавок за
особливі умови служби в митних органах
та за високі досягнення у праці або за
виконання особливо важливої роботи та
премій, в т.ч. до державних, професійних
або ювілейних дат вказані індексація,
матеріальна допомога на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань та винагорода. Відповіно до ч. 2
ст. 33 Закону України "Про державну
службу" індексація, матеріальна
допомога на оздоровлення та для
вирішення соціально-побутових питань
та винагорода не є складовими
заробітної плати державного службовця,
а пунктом 1 постанови Кабінету
Міністрів України від 31.05.2000 року № 865
"Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсій" (із змінами
внесеними постановою КМУ № 112 від 25.03.2014
року) не передбачено врахування
середньомісячної суми виплат за
останні 24 календарні місяці роботи
підряд, а тому 25.05.2014 року управлінням
прийнято рішення відмовити в
проведенні перерахунку пенсії.

Задовільняючи у позовних вимогах у
справі, суд першої інстанції виходив з
того, що на момент виходу на пенсію
позивачки до складових її заробітної
плати з яких справлялись страхові
внески на загальнообов'язкове пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, входили, у тому
числі, і матеріальна допомога на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, індексація
заробітної плати, винагорода, які не
були враховані відповідачем.

Перерахунок пенсії, який проводиться
на підставі даного рішення не є
черговим підвищенням пенсії, а є лише
приведенням пенсійної виплати у
відповідність з вимогами
законодавства, тому базовим місяцем
для індексації залишається серпень 2012
року.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 % від сум їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону №
108/95ВР встановлено, що заробітна плата -
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону № 1788-XII
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
зазначеної статті до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України від 26
червня 1997 року № 400/97 ВР «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу)).

Згідно зі статтею 41 Закону № 1058-IV до
виплат (доходів), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії, належать,
зокрема: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим самим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Згідно із статтею 122 КАС України,
судовий розгляд адміністративної
справи здійснюється в судовому
засіданні з викликом осіб, які беруть
участь у справі, після закінчення
підготовчого провадження. Особа, яка
бере участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.160, 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А
Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Ковелі та Ковельському районі
Волинської області без задоволення.

Постанову Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 06.06.2014 року
по справі № 159/3459/14-а залишити без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Р.П. Сеник

Судді :
І.О. Яворський

С.П. Нос