Справа № 645/10289/13-а
Суддя: Шевченко Г. С.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/645/21/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року Фрунзенський районний
суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шевченко Г.С.,

при секретарі - Рало Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду у місті
Харкові адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою,
відповідно до ч. 9 ст. 267 КАС України, в
якій просить визнати бездіяльність
(дії) ГУ ПФУ в Харківській області щодо
невиконання постанови Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 19.11.2013
року по справі № 645/10289/13-а протиправною
та такою що порушує права ОСОБА_1 як
людини які передбачені ч. 1 ст. 6, 13
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, а також ст. 1
Протоколу № 1 к Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ЕТ8 № 9); зобов'язати ГУ ПФУ в
Харківській області встановити з 13.12.2012
року розмір пенсії ОСОБА_1 з розрахунку
всіх складових грошового забезпечення,
з яких обчислюється розмір пенсії з
розрахунку зазначених складових з
посадового окладу відповідно наказу
Міноборони від 28.07.2008 р. № 377;
зобов'язати ГУ ПФУ в Харківській
області, як суб'єкта владних
повноважень подати протягом п'яти днів
з дня набрання постановою законної
сили звіт про виконання судового
рішення; вийти за межі позовних вимог
для повного захисту прав та інтересів.

Вказує, що постанова Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 19.11.2013 р.,
якою адміністративний позов ОСОБА_1 до
ГУ ПФУ в Харківській області про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково; визнано дії ГУ ПФУ
в Харківській області щодо зменшення
розміру пенсії ОСОБА_1 незаконними;
зобов'язано ГУ ПФУ в Харківській
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням
підвищення посадового окладу у розмірі
відповідно наказу Міністерства
оборони України від 28.07.2008 року № 377
«Про затвердження схем розмірів
посадових окладів військовослужбовців
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України»
з урахуванням проведених виплат з 13
грудня 2012 року, набрала законної сили,
видано виконавчий лист та відкрито
вконавче провадження, однак вказана
постанова відповідачем виконується не
у повному обсязі.

Відповідач виконав постанову тільки
частково, а саме - перерахував тільки
одну складову грошового забезпечення,
з якої обчислюється розмір пенсії -
посадовий оклад. Інші складові
грошового забезпечення, з яких
обчислюється розмір пенсії, відповідач
розрахував з іншого розміру посадового
окладу, ніж це передбачено постановою
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 19.11.2013 року.

Посилаючись на викладене, позивач
просив заяву задовольнити.

У судовому засіданні представник
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заяву підтримав у
повному обсязі, з підстав, що зазначені
у заяві.

Представник ГУ ПФУ в Харківській
області Попівненко О.Ю. проти
задоволення заяви заперечувала,
вважаючи її безпідставною. Як на
підставу своїх заперечень посилалась
на те, що на виконання постанови
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 19.11.2014 року ГУ ПФУ в
Харківській області було зроблено
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням підвищення посадового
окладу у розмірі відповідно наказу
Міністерства оборони України від 28.07.2008
року № 377. Адміністративний позов
ОСОБА_1 містив чіткі вимоги щодо
перерахунку розміру пенсії з
урахуванням підвищення саме
посадового окладу та не містив вимог
щодо перерахунку усіх складових
розміру пенсії.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що заява
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Подана ОСОБА_1 заява відповідає
вимогам, визначеним ч. 9 ст. 267 КАС
України.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач, звертаючись до суду першої
інстанції з заявою, порушив питання, що
стосуються здійснення судового
контролю за виконанням судових рішень
в адміністративних справах, порядок
розгляду якого визначений ст. 267 КАС
України.

Постановою Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 19.11.2013 р., залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 20.02.2014 року, адміністративний позов
ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Харківській області
про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено частково; визнано дії ГУ ПФУ
в Харківській області щодо зменшення
розміру пенсії ОСОБА_1 незаконними;
зобов'язано ГУ ПФУ в Харківській
області здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням
підвищення посадового окладу у розмірі
відповідно наказу Міністерства
оборони України від 28.07.2008 року № 377
«Про затвердження схем розмірів
посадових окладів військовослужбовців
військових навчальних закладів
(військових навчальних підрозділів
вищих навчальних закладів України) і
наукових установ Збройних Сил України»
з урахуванням проведених виплат з 13
грудня 2012 року.

Постановою старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Харківській
області від 10.04.2014 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа
Фрунзенського районного суду м.
Харкова № -а від 31.03.2014 року.

ГУ ПФУ в Харківській області на
виконання зазначеної постанови було
зроблено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням підвищення посадового
окладу у розмірі відповідно наказу
Міністерства оборони України від 28.07.2008
року № 377. Проте, як зазначив
представник відповідача у судовому
засіданні, ГУ ПФУ в Харківській області
перерахувало лише посадовий оклад
ОСОБА_1, а не усі складові розміру
пенсії.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

Положеннями ст. 255 КАС України
встановлено, що постанова або ухвала
суду, яка набрала законної сили, є
обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Судовий контроль за виконанням судових
рішень в адміністративних справах
регулюється ст. 267 КАС України.

Згідно ч. 9 ст. 267 КАС України
особа-позивач, на користь якої ухвалено
постанову суду, має право подати до
суду першої інстанції заяву про
визнання протиправними рішень, дій чи
бездіяльності, вчинених суб'єктом
владних повноважень - відповідачем на
виконання такої постанови суду або
порушення прав позивача, підтверджених
такою постановою суду.

При ухваленні постанови Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 19.11.2013 р.
суд вирішив питання щодо перерахунку
та виплати пенсії (усіх її складових),
час з якого необхідно здійснити
доплату пенсії та чітко визначив
обов'язковість визначення розміру
посадового окладу ОСОБА_1 для
перерахунку пенсії відповідно до
наказу Міністерства оборони України
від 28.07.2008 року № 377.

Виходячи з приписів ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ч. 1 статті 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцієюта законами України.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 8 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, та
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням практики Європейського
суду з прав людини.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що дії ГУ ПФУ в Харківській
області щодо виконання не у повному
обсязі постанови Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 19
листопада 2013 року є протиправними.

Щодо зобов'язання відповідача подати у
п'ятиденний строк з дня набрання
постановою законної сили звіт про
виконання рішення суду, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд який ухвалив судове
рішення в адміністративній справі, має
право зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, не на користь якого
ухвалене судове рішення, подати у
встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Ці норми кореспондують положення
абзацу сьомого пункту 4 частини першої
статті 163, абзацу п'ятого пункту 4
частини першої статті 207 КАС України,
згідно з якими у резолютивній частині
постанови суду першої чи апеляційної
інстанції зазначається встановлений
встановлений судом строк для подання
суб'єктом владних повноважень -
відповідачем до суду першої інстанції
звіт про виконання постанови, якщо вона
вимагає вчинення певних дій.

Отже, встановити судовий контроль за
виконанням рішення суб'єктом владних
повноважень - відповідачем у справі суд
першої інстанції може під час
прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється судом
першої інстанції шляхом зобов'язання
надати звіт про виконання судового
рішення, розгляду поданого звіту на
виконання постанови суду першої,
апеляційної чи касаційної інстанції, а
в разі неподання такого звіту -
встановленням нового строку для
подання звіту та накладенням штрафу.

У разі звернення позивача із заявою про
зобов'язання відповідача подати звіт
про виконання судового рішення після
прийняття постанови у справі суд
відмовляє у задоволенні такої заяви.

Щодо витрат на правову допомогу.

Згідно ст. 87 КАС України судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
До витрат, пов'язаних з розглядом
справи, належать витрати на правову
допомогу; витрати сторін та їхніх
представників, що пов'язані із
прибуттям до суду.

Відповідно до ст. 90 КАС України витрати,
пов'язані з оплатою допомоги адвоката
або іншого фахівця в галузі права, які
надають правову допомогу за договором,
несуть сторони, крім випадків надання
безоплатної правової допомоги,
передбачених законом.У разі звільнення
сторони від оплати надання їй правової
допомоги витрати на правову допомогу
здійснюються за рахунок Державного
бюджету України.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

При визначені розміру витрат на
правову допомогу належить виходити з
положень ст. 1 Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах», тобто
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 % встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
мінімальна заробітна палата з 01.01.2014 р.
становить 1218,00 грн., а компенсація
години участі особи, яка надавала
правову допомогу, не може перевищувати:
1218*0,4 = 487,2 грн. Актами виконаних робіт
від 20.05.2014 року та 21.05.2014 року, які надані
позивачем, підтверджується 6 годин
участі особи, яка надавала правову
допомогу. Згідно квитанцій N20/05/14 від
20.05.2014 року та N21/05/14 від 21.05.2014 року,
витрати на правову доповогу, понесені
позивачем, складають 2100 гривень, тобто
не перевищують граничний розмір
компенсації витрат на правову
допомогу.

Крім того, відповідно до вимог ст. 94 КАС
України суд стягує з Державного
бюджету України на користь позивача
витрати по сплаті судового збору за
подачу заяви.

Стосовно клопотання представника
позивача про стягнення з Державного
бюджету України через Державну
казначейську службу України на його
користь компенсації за відрив від
звичайних занять, суд вважає
необхідним зазначити наступне.

Згідно п. 2 ст. 91 Кодексу
адміністративного судочинства України
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення і яка не є суб'єктом
владних повноважень, та її
представнику сплачуються іншою
стороною добові (у разі переїзду до
іншого населеного пункту), а також
компенсація за втрачений заробіток чи
відрив від звичайних занять.
Компенсація за втрачений заробіток
обчислюється пропорційно від розміру
середньомісячного заробітку, а
компенсація за відрив від звичайних
занять - пропорційно від розміру
мінімальної заробітної плати.

З урахуванням часу перебування у суді
(до 1 години), суд вважає необхідним
задовольнити клопотання представника
позивача та стягнути з Державного
бюджету України на його користь
компенсацію за відрив від звичайних
занять в сумі 07,61 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 9, 11, 71, 72, 87, 90, 91, 94, 160,
162, 167, 267 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання
бездіяльності головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області щодо невиконання постанови
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 19 листопада 2013 року
протиправною задовольнити частково.

Визнати дії головного управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області щодо виконання не у повному
обсязі постанови Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 19
листопада 2013 року протиправними.

Зобов'язати головне управління
Пенсійного фонду України в Харківській
області здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням підвищення
посадового окладу у розмірі відповідно
наказу Міністерства оборони України
від 28.07.2008 року № 377 на виконання
постанови Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 19 листопада 2013 року
по справі № 645/10289/13-а, з урахуванням
проведених виплат.

У задоволенні інших вимог заяви
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) витрати на
правову допомогу в сумі 2100 (дві тисячі
сто) гривень та судовий збір у розмірі 73
грн. 08 коп.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 компенсацію за
відрив від звичайних занять у розмірі 07
грн. 61 коп.

Постанова може бути оскаржена
до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Фрунзенський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної
скаргипротягом десяти днів з дня її
проголошення.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Г.С.Шевченко