Справа № 823/1894/14
Суддя: Л.В.Трофімова
Дата ухвалення: 2014-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про продовження терміну залишення
позовної заяви без руху

08 липня 2014 року м. Черкаси
Справа №
823/1894/14

Суддею Черкаського окружного
адміністративного суду Трофімовою Л.В.,
перевірено матеріали
адміністративного позову у справі №
823/1894/14

за позовом Золотоніського
міжрайонного прокурора (надалі -
позивач)

до Золотоніської міської ради (надалі -
відповідач)

про визнання незаконним та скасування
рішення, прийнято ухвалу.

Позивач, звернувшись до суду з
адміністративним позовом до
відповідача, просить визнати
незаконним та скасувати рішення
Золотоніської міської ради від 23.04.2014 №
38-5/VI «Про мораторій на перевірки
суб'єктів господарювання всіх форм
власності».

Ухвалою Черкаського окружного
адміністративного суду від 23.06.2014
адміністративний позов Золотоніського
міжрайонного прокурора до
Золотоніської міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення залишено без руху до 07.07.2014. для
усунення недоліків.

Суддя, дослідивши адміністративний
позов, що надійшов до суду у порядку
усунення недоліків 04.07.2014, зазначає про
таке.

Ухвалою про залишення позовної заяви
без руху від 23.06.2014 зазначено, що
позивачеві необхідно надати відомості
та докази щодо набрання оскаржуваним
рішенням сили, оскільки згідно ч.5 ст.59
Закону № 280/97 акти органів та посадових
осіб місцевого самоврядування
нормативно-правового характеру
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, якщо органом чи
посадовою особою не встановлено
пізніший строк введення цих актів у
дію, а у рішенні Золотоніської міської
ради від 23.04.2014 № 38-5/VI зазначено:
«Управлінню економіки (Остроглазова
В.В.) в 10-денний термін з дня прийняття
рішення оприлюднити його у засобах
масової інформації».

У адміністративному позові, що
надійшов до суду у порядку усунення
недоліків 04.07.2014 позивачем не зазначено
інформації щодо набрання чинності
оскаржуваного рішення. У додатках до
позовної заяви додано лист виконавчого
комітету Золотоніської міської ради де
зазначено, що рішення Золотоніської
міської ради від 23.04.2014 № 38-5/VI було
розміщено 29.04.2014 на сайті Золотоніської
міської ради у рубриці
«бізнес-інформація». Зазначений лист
не може слугувати доказом набрання
чинності зазначеного рішення з огляду
на таке.

Органи місцевого самоврядування у
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, що є обов'язковими
до виконання на відповідній території
(ст. 144 Конституції України). Предметом
відання місцевого самоврядування є не
будь-які питання суспільного життя, а
питання саме місцевого значення.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності» № 1160-IV від 11.09.2003 (Закон №
1160) регуляторний акт - це: прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
нормативно-правовий акт, який або
окремі положення якого спрямовані на
правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання; прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
інший офіційний письмовий документ,
який встановлює, змінює чи скасовує
норми права, застосовується
неодноразово та щодо невизначеного
кола осіб і який або окремі положення
якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а
також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими
органами державної влади та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ відповідно до
закону, що регулює відносини у певній
сфері, нормативно-правовим актом.

Господарським кодексом визначено (ст.23)
правові акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування, прийняті в
межах їх повноважень, є обов'язковими
для виконання усіма учасниками
господарських відносин, які
розташовані або здійснюють свою
діяльність на відповідній території.

Згідно із ст.59 Закону України від 21.05.1997
№280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в
Україні», зі змінами та доповненнями,
рада у межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень
(пункт 1). Рішення ради
нормативно-правового характеру
набирають чинності з моменту їх
оприлюднення, якщо радою не
встановлено більш пізній строк
введення цих рішень у дію (пункт 5).

Позивачем на підтвердження обставин не
надано доказів: не зазначено чи
прийнято відповідачем рішення «Про
порядок набуття чинності та
оприлюднення нормативно-правових
актів»; немає відомостей чи
затверджено СТАТУТ територіальної
громади міста Золотоноша (у проекті
якого зазначено): Рішення, прийняті
міською радою з питань місцевої
ініціативи, обов'язково публікуються у
громадсько-політичній газеті
«Златокрай» у термін не пізніше, ніж
через 10 днів після його прийняття.
Рішення розміщується на офіційному
сайті міської ради (ст.63). Ці рішення
набувають чинності після оприлюднення
їх в громадсько-політичній газеті
«Златокрай» ( zolotonosha.osp-ua.info/file/.../20130221_1.do)
(ст.64); не йдеться про відомості щодо
регуляторного акта (у зв'язку з чим на
них поширюються вимоги, визначенні ст.
36 Закону №1160, зокрема у частині
необхідності оприлюднення проекту
регуляторного акта та аналізу
регуляторного впливу). Частиною 2 ст. 13
Закону № 1160 встановлено, що
повідомлення про оприлюднення проекту
регуляторного акта з метою одержання
зауважень і пропозицій, проект
регуляторного акта та відповідний
аналіз регуляторного впливу
оприлюднюються шляхом опублікування в
друкованих засобах масової інформації
розробника цього проекту, а у разі їх
відсутності - у друкованих засобах
масової інформації, визначених
розробником цього проекту, та/або
шляхом розміщення на офіційній
сторінці розробника проекту
регуляторного акта в мережі Інтернет.
Відповідно до ст.36 Закону № 1160, що
регламентує особливості прийняття
регуляторних актів органами та
посадовими особами місцевого
самоврядування, регуляторний акт не
може бути прийнятий або схвалений
уповноваженим на це органом чи
посадовою особою місцевого
самоврядування, якщо наявна хоча б одна
з таких обставин: відсутній аналіз
регуляторного впливу; проект
регуляторного акта не був
оприлюднений.

У постанові Верховного Суду від 15.10.2013
№ 21-355а13 зазначено: відповідно до
частини п'ятої статті 59 Закону України
від 21 травня 1997 року №280/97-ВР «Про
місцеве самоврядування в Україні»
офіційному оприлюдненню підлягають
рішення ради, що носять
нормативно-правовий характер.

Згідно ч.7 ст.9 КАС України у разі
відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону), а за
відсутності такого закону суд виходить
із конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права).

Відповідно ст.1 Указу Президента
України «Про державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств
та інших органів виконавчої влади» від
03.10.1992 № 493/92 (надалі - Указ № 493/92)
установлено, що з 01.01.1993
нормативно-правові акти, що видаються
міністерствами, іншими органами
виконавчої влади, органами
господарського управління та контролю
і які зачіпають права, свободи й
законні інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, підлягають
державній реєстрації.

Державну реєстрацію здійснюють:
нормативно-правових актів міністерств,
інших центральних органів виконавчої
влади, органів господарського
управління та контролю - Міністерство
юстиції України; нормативно-правових
актів міністерств і республіканських
комітетів Автономної Республіки Крим -
Головне управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим;
нормативно-правових актів обласних,
Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій, їх управлінь,
відділів, інших підрозділів, а також
місцевих органів господарського
управління та контролю - обласні,
Київське та Севастопольське міські
управління юстиції;
нормативно-правових актів районних,
районних у містах Києві та Севастополі
державних адміністрацій, їх управлінь,
відділів, інших підрозділів - районні,
районні у містах Києві та Севастополі
управління юстиції. Державна
реєстрація провадиться в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України. Міністерство юстиції України
та управління юстиції складають
державні реєстри зареєстрованих ними
нормативно-правових актів (ст.2 Указу №
493/92).

Згідно ст.3 Указу № 493/92
нормативно-правові акти, зазначені у
ст. 1 цього Указу, набувають чинності
через 10 днів після їх реєстрації, якщо в
них не встановлено пізнішого строку
надання їм чинності.

Відповідно до п. п. 1, 2 Положення про
державну реєстрацію
нормативно-правових актів міністерств,
інших органів виконавчої влади,
органів господарського управління та
контролю, що зачіпають права, свободи й
інтереси громадян або мають
міжвідомчий характер, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.12.1992 №731 державна реєстрація
нормативно-правового акта полягає у
проведенні правової експертизи на
відповідність його Конституції та
законодавству України, Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод і протоколам до неї, міжнародним
договорам України, згоду на
обов'язковість яких надано Верховною
Радою України, та acquis communautaire, а також з
урахуванням практики Європейського
суду з прав людини, прийнятті рішення
про державну реєстрацію цього акта,
присвоєнні йому реєстраційного номера
та занесенні до Єдиного державного
реєстру нормативно-правових актів.
Державній реєстрації підлягають
нормативно-правові акти, що зачіпають
права, свободи й законні інтереси
громадян або мають міжвідомчий
характер. Згідно з п. 7 Положення
нормативно-правовий акт подається на
державну реєстрацію у п'ятиденний
строк після його прийняття.

Постановою Пленуму Вищого
адміністративного суду від 20.05.2013 № 7
«Про судове рішення в адміністративній
справі» (п.10.2) зазначено: із змісту ст.162
КАС України слідує, що у разі
задоволення позову про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень чи його окремих положень
суд повинен зазначити про це у судовому
рішенні та одночасно застосувати один
із встановлених законом способів
захисту порушеного права позивача: про
скасування або визнання нечинними
рішення чи окремих його положень. При
цьому суди повинні мати на увазі, що
одночасне застосування обох способів
захисту порушеного права - визнання
спірного акта нечинним та скасування
такого акта - є помилковим. Скасування
акта суб'єкта владних повноважень як
способу захисту порушеного права
позивача застосовується тоді, коли
спірний акт не породжує жодних
правових наслідків від моменту
прийняття такого акта. Визнання ж акта
суб'єкта владних повноважень нечинним
означає втрату чинності таким актом з
моменту набрання чинності відповідним
судовим рішенням або з іншого
визначеного судом моменту після
прийняття такого акта. Суд визначає, що
рішення суб'єкта владних повноважень є
нечинним, тобто втрачає чинність з
певного моменту лише на майбутнє, якщо
на підставі цього рішення виникли
правовідносини, які доцільно зберегти.
При цьому суди повинні виходити з того,
що вимоги про визнання акта владного
органу недійсним або неправомірним
тощо є різними словесними формами
вираження одного й того самого способу
захисту порушеного права позивача, а
саме визнання акта протиправним.

Ухваливши рішення про визнання
нормативно-правового акта незаконним
або таким, що не відповідає правовому
акту вищої юридичної сили, і про
визнання його з цих підстав нечинним,
суд у порядку, визначеному ч.11 ст. 171 КАС
України, повинен зобов'язати орган,
який видав оскаржуваний акт,
невідкладно опублікувати резолютивну
частину рішення суду у виданні, в якому
такий акт було офіційно оприлюднено,
після набрання рішенням законної сили.
Водночас з огляду на положення п.1 ч.2
ст.162 КАС України у разі визнання акта
незаконним суд повинен скасувати його,
якщо він є актом індивідуальної дії,
або визнати нечинним, якщо він є
нормативно-правовим актом, про що
зазначити у резолютивній частині
постанови.

Згідно листа Міністерства юстиції від
02.11.2005 № 34-32/1678 резолютивна частина
постанови суду про визнання
нормативно-правового акта незаконним
або таким, що не відповідає правовому
акту вищої юридичної сили, і про
визнання його нечинним може бути
опублікована в «Офіційному віснику
України» через 12 днів після дати
надходження її до Міністерства юстиції
України.

Особливості провадження у справах щодо
оскарження нормативно-правових актів
органів місцевого самоврядування
регулюються ст.171 КАС України.

Позивачу доцільно врахувати ст.4
Бюджетного Кодексу України
(нормативно-правовими актами, що
регулюють бюджетні відносини в
Україні, є, зокрема, рішення органів
Автономної Республіки Крим, місцевих
державних адміністрацій, органів
місцевого самоврядування), а також те,
що нормативно-правові акти органів та
посадових осіб ради, що визначають
права та обов'язки громадян, не
доведені до відома громадян у порядку,
передбаченому чинним законодавством
України та Статутом територіальної
громади, вважаються нечинними.

Необхідно зазначити, що у контексті ч.3
ст.106 КАС України позивач, суб'єкт
владних повноважень при поданні
адміністративного позову зобов'язаний
додати до позовної заяви доказ
надіслання рекомендованим листом з
повідомленням про вручення
відповідачу і третім особам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів. У випадку подання до суду
зміненого адміністративного позову,
уточнень до позову чи подання
документів на виконання ухвали про
залишення позовної заяви без руху
позивач, суб'єкт владних повноважень,
повинен надати докази надіслання
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення відповідачу і третім
особам копії зміненого
адміністративного позову, уточнень до
позову чи документів на виконання
ухвали про залишення позовної заяви
без руху.

У зазначений термін позивач недоліки
вказані в ухвалі суду від 23.06.2014 не
усунув.

За таких обставин згідно ст. 108 КАС
України, суддя продовжує позивачу
строк до 16.07.2014 для усунення недоліків
позовної заяви у адміністративній
справі №823/1894/14.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 105, 106, 108, 159, 160, 165 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом
Золотоніського міжрайонного прокурора
до Золотоніської міської ради про
визнання незаконним та скасування
рішення залишити без руху.

Надати позивачеві строк до 16 липня 2014
року для усунення недоліків позовної
заяви.

Роз'яснити позивачеві, що у разі
невиконання вимог цієї ухвали позовна
заява буде вважатись неподаною та
повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги ухвала,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через Черкаський
окружний адміністративний суд в
порядку, передбаченому статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя

Л.В.Трофімова