Справа № 809/362/14
Суддя: Гудим Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 р.
Справа № 876/5035/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді:
Гудима Л.Я.,

суддів:
Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря:
Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Калуської об»єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
05.03.2014 року у справі за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «555 - Торгова мережа»
до Калуської об»єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
форми «Р» від 24.12.2013 року за №000135220,-

В С Т А Н О
В И В:

28.01.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «555 - Торгова мережа»
(надалі - ТзОВ «555 - Торгова мережа»,
позивач) звернулося до суду з
адміністративним позовом до Калуської
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області (надалі - Калуська ОДПІ,
відповідач) про визнання протиправним
та скасування податкового
повідомлення-рішення форми «Р» від
24.12.2013 року за №000135220.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що
відповідачем проведена перевірка
позивача, за результатами якої
складений акт від 02.12.2013 року за
№21/220/35170272. На підставі вказаного акту
винесено податкове
повідомлення-рішення від 24.12.2013 року за
№000135220 про завищення від»ємного
значення податку на додану вартість за
основним платежем розмірі 13816,00 грн. та
штрафними (фінансовими) санкціями в
сумі 3454,00 грн. Позивач вважає
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення незаконним та
необгрунтованим, мотивуючи наступним.
У разі, якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму ПДВ на
підставі отриманих податкових
накладних, таке право зберігається за
ним протягом 365 календарних днів з дати
виписки податкової накладної. При
цьому, одночасно з поданою декларацією
за серпень 2013 року товариством подано
заяву про відсутність реєстрації
податкової накладної постачальника
ТОВ «ГПК-М»ясо» від 14.06.2013 року за №23,
яку було отримано тільки 19.08.2013 року.
Позивач вважає, що включення до складу
податкового кредиту за серпень 2013 року
податкової накладної, виданої ТОВ
«ГПК-М»ясо» 14.06.2013 року за №23 є
правомірним, а тому просить визнати
податкове повідомлення-рішення від
24.12.2013 року за №000135220 протиправним та
скасувати його.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
05.03.2014 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Калуської ОДПІ форми «Р» від 24.12.2013 року
за №000135220.

Не погодившись з постановою суду її
оскаржила Калуська ОДПІ, яка просить
скасувати дану постанову та прийняти
нову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

При цьому апелянт обґрунтовує та
мотивує свої апеляційні вимоги
аналогічно письмовим запереченням на
позовну заяву, зокрема зазначає, що
оскаржувана постанова прийнята без
врахування фактичних обставин справи,
положень чинного законодавства, з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, тому підлягає
скасування з підстав викладених у
апеляційній скарзі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт вказує на те, що абзацом
9 п. 201.10 ст. 201 ПК України
визначено правові наслідки
відсутності факту реєстрації
податкових накладних в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Така податкова
накладна не дає права покупцю на
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов»язань за відповідний звітний
період. Виявлення розбіжностей даних
податкової накладної та Єдиного
реєстру податкових накладних, у свою
чергу, є підставою для проведення
контролюючими органами документальної
позапланової виїзної перевірки
продавця та у відповідних випадках
покупця товарів/послуг.

Таким чином, відсутність реєстрації
податкової накладної в Єдиному реєстрі
податкових накладних впливає на
правовий стан платників податків.
Покупець товарів позбавляється права
на формування податкового кредиту за
рахунок відповідних сум, а продавець
може зазнати небажаних для нього
наслідків у вигляді проведення його
позапланової перевірки.

Всупереч вищезазначеному, ТзОВ «555 -
Торгова мережа», при подачі податкової
декларації по ПДВ за червень 2013 року не
подало додаток 8 - заяву із скаргою на
ТОВ «ГПК-М»ясо» про відмову
постачальника надати податкову
накладну (порушення порядку заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі податкових накладних) і
втратило право формування податкового
кредиту за червень 2013 року із суми
податку на додану вартість по
податковій накладній, виписаній ТОВ
«ГПК-М»ясо» 14.06.2013 року за №23; при
подачі податкової декларації по ПДВ за
липень 2013 року подало додаток 8 - заяву
із скаргою на ТОВ «ГПК-М»ясо» про
відмову постачальника надати
податкову накладну від 14.06.2013 року за
№23, яка не зареєстрована в Єдиному
реєстрі податкових накладних, та
сформувало податковий кредит липня 2013
року із суми ПДВ по податковій
накладній, виписаній не в звітному
податковому періоді і не
зареєстрованій в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Внаслідок наведеного вище, порушуючи п.
198.6 ст. 198, п. 201.1, 201.4, 201.10 ст. 201, п.
203.1 ст. 203 ПК України та п. 21 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість
ТзОВ «555 - Торгова мережа» занизило до
сплати суму податкових зобов»язань,
заявлену у податковій декларації з
податку на додану вартість за липень 2013
року на 13815,92 грн.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши повноту встановлення
обставин справи, правильність їх
юридичної оцінки, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
мотивів.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ТзОВ «555 - Торгова
мережа» 27.09.2007 року зареєстроване як
юридична особа за адресою: вул. Богдана
Хмельницького, 73, м. Калуш
Івано-Франківської області, 77300, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб- підприємців від 22.04.2013
року за №16348546. Товариство є платником
податків та зборів, установлених
законом, у тому числі, податку на додану
вартість (а.с. 11-13).

02.12.2013 року податковим органом
проведена перевірка ТзОВ «555 - Торгова
мережа», за результатами якої складено
акт про результати камеральної
перевірки даних, задекларованих у
податковій звітності з податку на
додану вартість від 02.12.2013 року за
№21/220/35170272 (а.с. 26-28).

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пункту 201.10 статті 201 розділу V
Податкового кодексу України від 02.12.2012
року за №2755-VI (із змінами та
доповненнями), пункту 20 Порядку
заповнення і подання податкової
звітності з податку на додану вартість,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 25.11.2011 року №1492,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2011 року за №1490/20228
(із змінами), внаслідок чого ТзОВ «555 -
Торгова мережа» занижено до сплати
суму податкових зобов»язань, заявлену
у податковій декларації з податку на
додану вартість за липень 2013 року
від 20.08.2013 року).

На підставі вказаного акту
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 24.12.2013 року за
№000135220, котрим позивачу збільшено суму
грошових зобов»язань з податку на
додану вартість всього на 17270,00 грн., у
тому числі: за основним платежем - у
сумі 13816,00 грн. та штрафними
(фінансовими санкціями) - у сумі 3454,00
грн. (а.с. 30).

Позивач скористався правом на
адміністративне оскарження вказаного
податкового повідомлення-рішення,
однак його скаргу залишено без
задоволення, а рішення - без змін (а.с.
23-25).

Задовольняючи позовні вимоги та
скасовуючи оскаржене податкове
повідомлення-рішення, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач
правомірно відніс до складу
податкового кредиту за липень 2013 року
суми ПДВ по податковій накладній №23,
виписаної ТОВ «ГПК-М»ясо» 14.06.2013 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду відповідають
фактичним обставинам справи, нормам
матеріального і процесуального права
та є вірними.

Так, з матеріалів справи апеляційний
суд вбачає, що ТОВ «ГПК-М»ясо» за фактом
поставки м»ясопродукції у червні 2013
року 14.06.2013 року виписана податкова
накладна №23 на загальну суму 82895,96 грн.,
в тому числі ПДВ - 13815,92 грн. (а.с. 147-148).

Вказана вище податкова накладна
фактично надійшла на адресу поштового
відділення, яке обслуговує позивача
16.08.2013 року, після чого ТзОВ «555 - Торгова
мережа» суму ПДВ за червень 2013 року в
розмірі 13815,92 грн. включено до
податкової декларації за липень 2013
року, що підтверджується додатком №5 до
вказаної декларації (ряд. 426, а.с. 94-98).

В зв»язку з тим, що ТОВ «ГПК-М»ясо» не
зареєструвало виписану ним на користь
позивача податкову накладну у Єдиному
реєстрі податкових накладних, ТзОВ «555 -
Торгова мережа» разом з декларацією з
ПДВ за липень 2013 року подало додаток №8
«Заява про відмову постачальника
надати податкову накладну (порушення
ним порядку заповнення та/або порядку
реєстрації в Єдиному державному
реєстрі податкових накладних) (Д8)» (а.с.
37-38).

Порядок нарахування та сплати податку
на додану вартість, а також порядок
формування податкового кредиту з цього
податку за правовідносинами, які
виникли після 01.01.2011 року врегульовані
Податковим кодексом України від 02.12.2010
року №2755-VI (далі - ПК України).

В п.п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий кредит визначено як сума, на
яку платник податку на додану вартість
має право зменшити податкове
зобов»язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно із п. 198.1 ст. 198 ПК України право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно із п. 198.3 ст. 198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до ст. 39 цього
Кодексу, та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв»язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв»язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу)
чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу.

У разі якщо платник податку не включив
у відповідному звітному періоді до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість на підставі отриманих
податкових накладних, таке право
зберігається за ним протягом 365
календарних днів з дати виписки
податкової накладної.

Згідно із п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3 ст. 200 ПК
України сума податку, що підлягає
сплаті (перерахуванню) до Державного
бюджету України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як різниця
між сумою податкового зобов»язання
звітного (податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від»ємному значенні суми,
розрахованої згідно з п. 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

У податковому обліку податкова
накладна є тим документом, який
складається у момент виникнення
податкових зобов»язань продавця і
визначається як розрахунковий
документ, що підтверджує вчинення
певної господарської операції, за якою
виникають податкові зобов»язання,
породжує у платника податку обов»язки
та права щодо нарахування та сплати ПДВ
та підтверджує право покупця на
нарахування податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов»язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації
платником податку-продавцем
товарів/послуг податкових накладних в
Єдиному реєстрі податкових накладних
та/або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум податку на
додану вартість до податкового кредиту
та не звільняє продавця від обов»язку
включення суми податку на додану
вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов»язань за відповідний звітний
період.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення
та/або порядку реєстрації в Єдиному
реєстрі покупець таких товарів/послуг
має право додати до податкової
декларації за звітний податковий
період заяву із скаргою на такого
постачальника, яка є підставою для
включення сум податку до складу
податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв»язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

На підставі викладеного апеляційний
суд визнає вірними та обґрунтованими
висновки суду першої інстанції про те,
що позивач при включенні до
податкового кредиту за звітний період
(липень 2013 року) виконав усі
передбачені законодавством дії, які
дають право правомірно збільшити
розмір податкового кредиту з ПДВ при
порушенні продавцем послуг порядку
реєстрації накладних в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

При цьому суд першої інстанції також
вірно зазначив, що позивач мав право
включити до складу податкового кредиту
суми ПДВ по податковій накладній, яка
була не зареєстрована постачальником
(виконавцем послуг) у Єдиному реєстрі
податкових накладних, за любий звітний
податковий період в межах 365 днів від
дати виписки такої податкової
накладної, оскільки в Податковому
кодексі України відсутнє чітке
посилання законодавця на те, що подача
заяви зі скаргою на постачальника
(виконавця послуг) до податкової
декларації можлива лише за звітний
податковий період, в якому відбувся
факт сплати коштів постачальнику
(виконавцю послуг) або факт отримання
товарів/послуг.

Інших доводів на підтвердження
відсутності у позивача права на
віднесення сум ПДВ до складу
податкового кредиту за липень 2013 року
по податковій накладній, виписаній в
червні 2013 року, крім різних звітних
податкових періодів відповідач не
наводить.

За таких обставин апеляційний суд не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, оскільки наведені
обставини спростовують доводи
апеляційної скарги про
невідповідність постанови суду першої
інстанції нормам матеріального та
процесуального права.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з»ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

В силу ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний
суд визнає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний публічно-правовий
спір, правильно встановив обставини
справи та ухвалив законне рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об»єктивно і всебічно з»ясованих
обставинах, доводи апеляційної скарги
їх не спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції немає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України суд, -

В С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу Калуської
об»єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області - залишити без задоволення, а
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
05.03.2014 року у справі №809/362/14 - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно
після проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а у разі складення
такої в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий:
Гудим Л.Я.

Судді:
Довгополов О.М.

Святецький В.В.

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 13.08.2014 року.