Справа № 752/8743/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
752/8743/14-а Головуючий у 1-й
інстанції: Плахотнюк К.Г.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва на
ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 20 червня 2014 року у справі за
заявою ОСОБА_4 про зміну способу і
порядку виконання судового рішення у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулася до Голосіївського
районного суду м. Києва із заявою про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м. Києва від 20 червня 2014 року заяву
ОСОБА_4 про зміну способу і порядку
виконання судового рішення залишено
без задоволення. Роз'яснено, що
прийнята Голосіївським районним судом
м. Києва 05 грудня 2013 року постанова по
справі № 752/17773/13-а, провадження №
2-а/752/280/13 за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Голосіївському районі м.
Києва про визнання протиправною
відмови у проведенні перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та про
зобов'язання вчинити певні дії, а саме:
щодо зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва зробити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_4 відповідно до довідок про
заробітну плату працюючого судді
Апеляційного суду м. Києва, виходячи з 90
відсотків грошового утримання судді та
доплати за вислугу років у розмірі 80 %
посадового окладу судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання,
стосується періоду з 01 січня 2012 року по
01 грудня 2013 року включно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу в частині роз'яснення постанови
Голосіївського районного суду м. Києва
від 05 грудня 2013 року у справі №
752/17773/13-а.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, та з урахуванням можливості
вирішення справи на основі наявних у
ній доказів, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 05 грудня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2014 року, адміністративний
позов ОСОБА_4 до Управління Пенсійного
фонду України в Голосіївському районі
м. Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити певні дії -
задоволено. Визнано протиправною
відмову Управління Пенсійного фонду
України у Голосіївському районі м.
Києва, щодо проведення перерахунку та
виплати щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_4,
викладену у листі № 357/12/А-341 від 25
вересня 2013 року. Зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва зробити
перерахунок та виплату щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці Апеляційного суду м. Києва
ОСОБА_4 відповідно до довідок про
заробітну плату працюючого судді
Апеляційного суду м. Києва, виходячи з 90
відсотків грошового утримання судді та
доплати за вислугу років у розмірі 80 %
посадового окладу судді без обмеження
граничного розміру щомісячного
довічного грошового утримання,
починаючи з 01 січня 2012 року до зміни
розміру грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді.

Під час виконання зазначеного судового
рішення у відповідача з'явилися
сумніви щодо періоду проведення
перерахунку, а тому перерахунок
зроблено тільки за період з 01 січня 2012
року по 01 квітня 2012 року. У проведенні
перерахунку та виплаті з 01 квітня 2012
року та за весь минулий час відмовлено
з тих підстав, що відповідач розуміє
зазначене в постанові Голосіївського
районного суду м. Києва від 05 грудня 2013
року «починаючи з 01 січня 2012 року до
зміни розміру грошового утримання
судді, який працює на відповідній
посаді» так, що перерахунок треба
зробити тільки за 1-й квартал 2012 року.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду із заявою про зміну способу і
порядку виконання судового рішення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні заяви про зміну способу і
порядку виконання судового рішення та
роз'яснюючи судове рішення, виходив з
того, що зі змісту поданої заяви про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення вбачається, що
звернення позивача викликане тим, що
відповідачем виконано постанову суду
щодо проведення перерахунку та виплати
пенсії тільки за період з 01 січня 2012
року по 01 квітня 2012 року, що пов'язане з
неправильним розумінням резолютивної
частини постанови Голосіївського
районного суду м. Києва від 05 грудня 2013
року.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову у задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення та роз'яснення судового
рішення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Наведена норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Крім того, під порядком виконання
рішення слід розуміти законодавчу
послідовність і зміст виконавчих дій
державним виконавцем, а також права і
обов'язки суб'єктів виконавчого
провадження під час їх вчинення.

Під зміною способу та порядку
виконання рішення слід розуміти
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленим судом.

Тому, суд за наявності обґрунтованих
підстав та належних доказів, може
змінити спосіб та порядок виконання
рішення суду.

Разом з тим, під обґрунтованими
підставами слід розуміти наявність
обставин, які є об'єктивно
непереборними, тобто такими, що
ускладнюють або унеможливлюють
виконання рішення суду у раніше
встановлений судом спосіб. Наявність
таких обставин має бути підтверджено
належними та допустимими доказами.

Заявником не надано доказів існування
виняткових обставин, що можуть
ускладнити або унеможливити виконання
рішення суду у раніше встановлений
судом спосіб, а тому колегія суддів
вважає, що відсутні правові підстави
для зміни способу і порядку виконання
постанови суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про
необґрунтованість та передчасність
заяви позивача про зміну способу і
порядку виконання судового рішення,
оскільки позивачем не надано належних
та допустимих доказів існування
виняткових обставин, що можуть
ускладнити або унеможливити виконання
рішення суду у раніше встановлений
судом спосіб.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 170 КАС України,
якщо судове рішення є незрозумілим,
суд, який його ухвалив, за заявою осіб,
які беруть участь у справі, або
державного виконавця ухвалою роз'яснює
своє рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Колегія суддів зазначає, що підставою
для роз'яснення судового рішення як
засобу усунення недоліків ухваленого
судового акта є його неясність,
невизначеність. Фактично роз'ясненням
рішення є зміна форми його викладення
таким чином, щоб ті частини судового
акта, які викликають труднощі для
розуміння, були висвітлені ясніше та
зрозуміліше.

Водночас ясність судового рішення
полягає у логічному, чіткому,
переконливому і зрозумілому
викладенні змісту рішення.
Недотримання цих вимог може ускладнити
або взагалі унеможливити виконання
постанови чи ухвали суду. Вимога
логічності, зокрема, передбачає, що
текст рішення має відображати
причинно-наслідкові зв'язки у межах
речення чи всього документу. Зокрема,
мотивувальна частина рішення має
відповідати його резолютивній частині.

При цьому суд, роз'яснюючи рішення, не
вправі вносити будь-які зміни в існуюче
рішення. Тому процесуальна процедура
роз'яснення судового акта виключає
можливість будь-яким чином змінювати
зміст цього судового рішення, навіть у
разі подальшого виявлення судом
правових помилок, допущених під час
його ухвалення.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, зі змісту поданої заяви про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення вбачається, що
звернення позивача викликане тим, що
відповідачем виконано постанову суду
щодо проведення перерахунку та виплати
пенсії тільки за період з 01 січня 2012
року по 01 квітня 2012 року, що пов'язане з
неправильним розумінням резолютивної
частини постанови Голосіївського
районного суду м. Києва від 05 грудня 2013
року, оскільки під час виконання
зазначеного судового рішення у
відповідача з'явилися сумніви щодо
періоду проведення перерахунку, а тому
перерахунок зроблено тільки за період
з 01 січня 2012 року по 01 квітня 2012 року.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

За змістом ч. 1 ст. 8 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 255 КАС України,
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

З огляду на вищевикладене,
колегія суддів дійшла до висновку, що з
урахуванням пріоритетності захисту
прав, свобод та інтересів позивача та
задля забезпечення належного
виконання постанови Голосіївського
районного суду м. Києва від 05 грудня 2013
року, вірним є висновок суду першої
інстанції про відмову у задоволенні
заяви про зміну способу і порядку
виконання судового рішення та про
необхідність роз'яснення судового
рішення.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 170, 197, 199, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Голосіївському районі м. Києва
залишити без задоволення, ухвалу
Голосіївського районного суду м. Києва
від 20 червня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.