Справа № 802/2462/14-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 липня 2014 р.
Справа № 802/2462/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Медяної Н.А.

позивача: не
з'явився,

відповідача: не
з'явився,

свідок:
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2

до: Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області

про: визнання рішення протиправним та
зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2,
позивач) звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області (далі - РС
Вінницького МУЮ Вінницької області)
про:

- визнання протиправним та скасування
рішення про відмову в державній
реєстрації прав від 27 лютого 2014 року
№11238735, винесене державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Реєстраційної служби Вінницького
міського управління юстиції
Вінницької області;

- зобов'язання Реєстраційну службу
провести реєстрацію права власності за
ОСОБА_2, податковий номер НОМЕР_1, на
кімнату АДРЕСА_1, з відповідною часткою
приміщень загального користування: 1/10
частку коридору І, ІІ, ІV, XV; 1/10 частку
туалету ІХ, Х; 1/10 душової VІІІ, ХVІ;
частку умивальника VІІ, ХІ; 1/10 частку
комори V, VІ, ХІІ, ХІІІ; 1/10 частку кухні
ІІІ; - загальною площею 18,6 кв.м.,
житловою площею 11,5 кв.м., згідно
договору купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
від 15.03.2008 року за р.№811, укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
згідно договору купівлі-продажу від
15.03.2008 року р.№811 позивач придбав у гр.
ОСОБА_4 в секції №2 кімнату НОМЕР_3:
кімната НОМЕР_2 в будівлі гуртожитку №16
відповідну частку приміщень. Даний
договір укладений на умовах
розстрочення платежу, згідно якого
права власності у покупця виникає з
моменту державної реєстрації цього
договору при умові повного розрахунку.
У зв'язку із смертю ОСОБА_4 ним було
проведено повний розрахунок із єдиним
спадкоємцем померлої її сином ОСОБА_5,
що підтверджується відповідною заявою
від 06.04.2012 року. В подальшому, з метою
реєстрації права власності на придбану
та оплачену частку нерухомого майна
позивач звернувся із заявою до КП
«Вінницьке міське бюро технічної
інвентаризації», однак рішенням від
03.05.2012 року №91 йому відмовлено в
державній реєстрації. Також, позивач
зазначав, що у зв'язку із сімейними
обставинами він лише у лютому 2014 року
звернувся до Державного реєстратора
прав на нерухоме майно з проханням
провести реєстрацію права власності на
придбане ним житлове приміщення. За
наслідками такого звернення
відповідачем 27.02.2014 року прийнято
рішення №11238735 про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, у
зв'язку із ненаданням документу, який
підтверджує факт прийняття спадщини на
дане майно ОСОБА_5 Проте такі дії
відповідача є не обґрунтованими,
оскільки ним наданні всі необхідні
документи про виконання умов договору
купівлі-продажу, довідка контори на
підтвердження прийняття спадщини
ОСОБА_5, яка не взята до уваги, витяг з
державного реєстру правочинів та інші.
Зазначені дії відповідача
перешкоджають позивачу оформити право
власності на частину придбаного майна.
А тому, на думку позивача, рішення від
27.02.2014 року є протиправним та таким, що
підлягає скасуванню, в зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

В судове засідання позивач не з'явився,
надавши суду клопотання про розгляд
справи за його відсутності, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, з невідомих суду причин. Про
дату, час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином, про що
свідчить розписка про отримання
судової повістки (а.с.23).

В судовому засіданні в якості свідка
надала пояснення суду ОСОБА_1 - дружина
позивача, яка пояснила, що її чоловік на
час розгляду справи знаходиться в зоні
АТО, у зв'язку з цим додаткових пояснень
надати не має змоги. Окремо зазначала,
що дійсно виконання договору
здійснювалось на умовах розстрочення
платежу, повний розрахунок за придбану
частину приміщення кімнату у
гуртожитку проведений був вже після
смерті гр. ОСОБА_4 з її сином. ОСОБА_5, як
законний спадкоємець померлої, не
заперечував проти придбання ними даної
кімнати. У зв'язку з чим просила суд
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2

Суд розглянувши матеріали справи,
дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення свідка, встановив наступне.

15.03.2008 року між ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_4
укладено договір купівлі-продажу,
згідно умов якого ОСОБА_4 передала у
власність (продала) ОСОБА_2 в секції №2
кімнату НОМЕР_3: кімната НОМЕР_2,
відповідну частку приміщень
загального користування 1/10 частку
коридору І, ІІ, ІV, XV; 1/10 частку туалету
ІХ, Х; 1/10 душової VІІІ, ХVІ; частку
умивальника VІІ, ХІ; 1/10 частку комори V,
VІ, ХІІ, ХІІІ; 1/10 частку кухні ІІІ; -
загальною площею 18,6 кв.м., житловою
площею 11,5 кв.м., яка становить 1/10 частку
секції №2, загальною площею 194,9 кв.м. в
будівлі гуртожитку АДРЕСА_2. Сторони
домовились про наступний порядок
проведення розрахунків за цим
договором: ОСОБА_2 після посвідчення
договору сплачує ОСОБА_4 до 10 числа
поточного місяця по 1265,87 грн. щомісячно
до 15.09.2012 року до повного розрахунку.
Даний договір підписаний сторонами та
посвідчений приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за р.№811 (а.с.6). Про що
внесений відповідний запис до
Державного реєстру правочинів (а.с.7).

06.04.2012 року заявою спадкоємця померлої
гр. ОСОБА_4 - син ОСОБА_5, підтверджено
проведення повного розрахунку ОСОБА_2
за 1/10 частку секції 2, а саме кімнату
НОМЕР_3 з відповідною часткою приміщень
загального користування, що
знаходиться в АДРЕСА_2 - в загальній
сумі 68357,00 грн. Заява зареєстрована та
посвідчена приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за р.№444, 445 (а.с.8).

03.05.2012 року реєстратором КП «Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації»
розглянуто заяву про державну
реєстрацію прав, подану ОСОБА_2 для
проведення державної реєстрації права
власності в цілому кімнати НОМЕР_3, яка
становить 1/10 частку секції №2 що
розташована в АДРЕСА_2, у зв'язку з тим,
прийнято рішення про відмову в
державній реєстрації прав. Рішення
мотивоване тим, що подані документи не
відповідають вимогам, установленим
п.3.5.4 Тимчасового положення,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 та
іншим нормативно-правовим актам
(а.с.13-14).

07.02.2014 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно РС Вінницького МУЮ
Вінницької області за наслідками
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень від 05.02.2014 року, яку
подав ОСОБА_2 для проведення державної
реєстрації права власності на кімнату
НОМЕР_3 в гуртожитку, що розташована у
АДРЕСА_2, прийнято рішення №10730659 про
зупинення розгляду заяви, у зв'язку з
тим, що не подані усі необхідні
документи, документ, що підтверджує
факт прийняття спадщини на
вищезазначене майно ОСОБА_5 (а.с.11).

27.02.2014 року державним реєстратором РС
Вінницького МУЮ Вінницької області
прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень з тих підстав, що не усунено
обставин, що були підставою для
прийняття такого рішення (а.с.12).

Перевіряючи правомірність дій
відповідача щодо відмови позивачу у
проведенні державної реєстрації та
фактичну обґрунтованість мотивів, які
покладені відповідачем в основу
оскаржуваного рішення, суд дійшов
висновку про наступне.

Суд зазначає, що у своїй діяльності, при
проведені державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, державний реєстратор
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції керується
Конституцією України, Законом України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень",
"Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і
Порядком надання інформації з
"Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№868 від 17.10.2013 року (Порядок № 868).

Обов'язковість процедури реєстрації
речових прав встановлена ч. 3 ст. 3
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", відповідно до
якої права на нерухоме майно та їх
обтяження, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього
Закону, виникають з моменту такої
реєстрації.

Виходячи з положень ст. 9 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державний реєстратор в процедурі
розгляду заяви про реєстрацію речових
прав на нерухоме майно повинен
встановити відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" орган
державної реєстрації прав, державні
реєстратори зобов'язані надати до
відома заявників інформацію про
необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації
прав.

Перелік документів для здійснення
державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 37 Порядку № 868,
документами, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є:1)
укладений в установленому законом
порядку договір, предметом якого є
нерухоме майно, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, або
речове право на нерухоме майно чи його
дублікат; 2) свідоцтво про право
власності на частку в спільному майні
подружжя в разі смерті одного з
подружжя, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат;3) свідоцтво про право на
спадщину, видане нотаріусом або
консульською установою України, чи
його дублікат;4) видані нотаріусом
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів) та
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів (аукціонів), якщо
прилюдні торги (аукціони) не відбулися,
чи їх дублікати;5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
закону;6) свідоцтво про право власності,
видане органом приватизації наймачам
житлових приміщень у державному та
комунальному житловому фонді, чи його
дублікат;7) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно чи його
дублікат, видані до 1 січня 2013 р. органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією; 8) рішення про
закріплення нерухомого майна на праві
оперативного управління чи
господарського відання, прийняте
власником нерухомого майна чи особою,
уповноваженою управляти таким майном;
9) державний акт на право приватної
власності на землю, державний акт на
право власності на землю, державний акт
на право власності на земельну ділянку
або державний акт на право постійного
користування землею;10) рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно;11) ухвала суду про
затвердження (визнання) мирової угоди;
12) заповіт, яким установлено сервітут
на нерухоме майно; 13) закон, яким
установлено сервітут на нерухоме
майно; 14) рішення уповноваженого
законом органу державної влади про
повернення об'єкта нерухомого майна
релігійній організації; 15) рішення
власника майна, уповноваженого ним
органу про передачу об'єкта нерухомого
майна з державної у комунальну
власність чи з комунальної у державну
власність або з приватної у державну чи
комунальну власність; 16) інші
документи, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
права власності та інших речових прав
на нерухоме майно відповідно до закону.

Відповідно по п.1 ст.16 Закону, заява про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень подається до органу державної
реєстрації прав у паперовій або
електронній формі у випадках,
передбачених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем до Реєстраційної служби
Вінницького МУЮ Вінницької області
надана заява про державну реєстрацію
права власності на кімнату в
гуртожитку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_2.

У відповідності до вимог
вищезазначених норм права, до вказаної
заяви представником позивача долучено
пакет документів, зокрема з яких є:
договір № купівлі-продажу р.№811 від
15.03.2008 року, витяг з Державного реєстру
правочинів, заяву від 06.04.2012 року про
повне проведення розрахунку та довідку
№942/01-16 від 02.04.2012 року, які посвідченні
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу.

При перевірці документів та
встановленні факту відсутності
підстав для відмови позивачу у
державній реєстрації права власності
на земельну ділянку, щодо якої виникли
спірні відносини, відповідач
встановив, що подані документи не
відповідають вимогам, встановленим
вищевказаного Закону, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують, а саме відсутній документ,
що підтверджує факт прийняття спадщини
на вищевказане майно ОСОБА_5

В той час в судовому засіданні
встановлено, згідно наявних в
матеріалах справи документів, що після
смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка проживала за адресою: АДРЕСА_3,
першою Вінницькою державною
нотаріальною конторою 28.04.2011 року була
заведена спадкова справа на підставі
поданих заяв. До нотаріальної контори
із заявою про прийняття спадщини
звернувся спадкоємець за законом - син
покійної ОСОБА_5. Чоловік та другий син
померлої подали заяви про відмову від
спадщини на користь ОСОБА_5 Зазначене
підтверджується довідкою №942/01-16 від
02.04.2012 року (а.с.10). Крім того, як
вбачається із заяви від 06.04.2012 року
позивач провів повний розрахунок за
придбану у ОСОБА_4 кімнату НОМЕР_3 з її
спадкоємцем ОСОБА_5, що свідчить про
повне виконання умов договору
купівлі-продажу від 15.03.2008 року.

Слід наголосити, що Закон України «Про
нотаріат» (надалі - Закон № 3425)
встановлює порядок правового
регулювання діяльності нотаріату в
Україні.

Нотаріат в Україні - це система органів
і посадових осіб, на які покладено
обов'язок посвідчувати права, а також
факти, що мають юридичне значення, та
вчиняти інші нотаріальні дії,
передбачені цим Законом, з метою
надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріальних дій в Україні
покладається на нотаріусів, які
працюють в державних нотаріальних
конторах, державних нотаріальних
архівах (державні нотаріуси) або
займаються приватною нотаріальною
діяльністю (приватні нотаріуси) (стаття
1 Закону № 3425).

Відповідно до ч.4 ст. 44 Закону № 3425, при
перевірці цивільної правоздатності та
дієздатності юридичної особи нотаріус
зобов'язаний ознайомитися з
установчими документами, інформацією
про неї, що міститься в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців цієї
юридичної особи і перевірити, чи
відповідає нотаріальна дія, яка
вчиняється, обсягу її цивільної
правоздатності та дієздатності.

Згідно ч.5, ч.6 та ч.7 вказаної статті у
разі наявності у нотаріуса сумнівів
щодо поданих документів він може
витребувати від цієї юридичної особи,
державного реєстратора, органів
доходів і зборів, інших органів,
установ та фізичних осіб додаткові
відомості або документи.

Враховуючи вищевказані норми Закону
№3425 слід наголосити, що вище
перелічені документи, які були надані
позивачем до заяви про проведення
державної реєстрації права власності
дійсно посвідчені належним чином
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу у межах
своїх повноважень та які не беруться
судом під сумнів. Тобто, факт належного
спадкоємця юридично засвідчений
нотаріусом.

Зазначене свідчить про те, що на
законних підстав та у межах чинного
законодавства позивачем була придбана
кімната в гуртожитку у гр. ОСОБА_4
згідно договору купівлі-продажу та
повне виконання його умов, а саме
повний розрахунок за придбане житло.
Тобто, власником 1/10 частки секції 2
кімнати НОМЕР_3 є ОСОБА_2, яким право
власності на вказану квартиру було
набуто на підставі договору
купівлі-продажу від 15.03.2008 року про що
свідчить запис в Державному реєстрі
правочинів за №2759767 (а.с.7).

Згідно із положеннями статті 41
Конституції України, кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним. Примусове відчуження
об'єктів права приватної власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності, на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього і
повного відшкодування їх вартості.
Примусове відчуження таких об'єктів з
наступним повним відшкодуванням їх
вартості допускається лише в умовах
воєнного чи надзвичайного стану.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
визначено, що кожна фізична або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу
України, (далі -ЦК України), передбачено,
що правом власності є право особи на
річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Згідно із приписами статті 321 ЦК
України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом. Примусове відчуження об'єктів
права власності може бути застосоване
лише як виняток з мотивів суспільної
необхідності на підставі і в порядку,
встановлених законом, та за умови
попереднього та повного відшкодування
їх вартості, крім випадків,
встановлених частиною другою статті 353
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України,
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

В силу приписів статті 182 ЦК України
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обтяження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.
Державна реєстрація прав на
нерухомість є публічною, здійснюється
відповідним органом, який зобов'язаний
надавати інформацію про реєстрацію та
зареєстровані права в порядку,
встановленому законом.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що виникнення права
власності та інших речових прав у
ОСОБА_2 на секцію №2 кімнату НОМЕР_3:
кімната НОМЕР_2, відповідну частку
приміщень загального користування 1/10
частку коридору І, ІІ, ІV, XV; 1/10 частку
туалету ІХ, Х; 1/10 душової VІІІ, ХVІ;
частку умивальника VІІ, ХІ; 1/10 частку
комори V, VІ, ХІІ, ХІІІ; 1/10 частку кухні
ІІІ; - загальною площею 18,6 кв.м.,
житловою площею 11,5 кв.м., яка становить
1/10 частку секції №2, загальною площею
194,9 кв.м. в будівлі гуртожитку АДРЕСА_2 -
повністю підтверджено.

У зв'язку з чим, суд констатує факт
порушення процедури прийняття та
розгляду документів, які в свою чергу
зумовили прийняття протиправного
рішення.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірність
своїх дій, крім того жодних доказів в
спростування тверджень позивача суд не
надано, а позиція, яка була викладена в
оскаржуваному рішенні не узгоджується
з нормами чинного законодавства.

З огляду на це, суд вважає, що
оскаржуване рішення було прийнято з
порушенням норм чинного законодавства,
тому підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КАС України
розгляд і вирішення справ в
адміністративних справах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС
України), а згідно із ст. 86 КАС України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів позивача,
оцінивши досліджені у ході судового
розгляду справи докази в їх сукупності,
суд приходить до висновку про
наявність підстав для визнання
протиправним і скасування рішення
державного реєстратора №11238735 про
відмову у державній реєстрації прав та
їх обтяжень від 27.02.2014 року та
зобов'язує Реєстраційну службу
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області провести
державну реєстрацію права власності за
ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на кімнату НОМЕР_3 в
секції №2, відповідну частку приміщень
загального користування 1Ї10 коридору І,
ІІ, IV, XV; 1/10 душової VIII, XVI: 1/10 туалету ІX,X;
1/10 умивальника VII, XI; 1/10 комори V,VI XII, XIII;
1/10 кухні III; - загальною площею 18,6 кв.м.,
житловою площею 11,5 кв.м., яка становить
1/10 (одну/десяту) частку секції №2,
загальною площею 194,9 кв.м. в будівлі
гуртожитку АДРЕСА_2, згідно договору
купівлі-продажу посвідченого
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу від
15.03.2008 року №811 укладеного між ОСОБА_4
ОСОБА_7 та ОСОБА_2. Відтак,
адміністративний позов ОСОБА_2
належить задовольнити у повному
обсязі. Застосування саме такого
способу захисту порушеного права
позивача відповідає фактичним
обставинам справи і відновлює порушене
право особи.

Понесені позивачем судові витрати зі
сплати судового збору відповідно до ст.
94 КАС України підлягають відшкодуванню
з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про відмову в державній
реєстрації прав від 27 лютого 2014 року
№11238735 винесене Реєстраційною службою
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області.

Зобов'язати Реєстраційну службу
Вінницького міського управління
юстиції Вінницької області провести
державну реєстрацію права власності за
ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на кімнату НОМЕР_3 в
секції №2, відповідну частку приміщень
загального користування 1/10 коридору І,
ІІ, IV, XV; 1/10 душової VIII, XVI: 1/10 туалету ІX,X;
1/10 умивальника VII, XI; 1/10 комори V,VI XII, XIII;
1/10 кухні III; - загальною площею 18,6 кв.м.,
житловою площею 11,5 кв.м., яка становить
1/10 (одну/десяту) частку секції №2,
загальною площею 194,9 кв.м. в будівлі
гуртожитку АДРЕСА_2, згідно договору
купівлі-продажу посвідченого
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу від
15.03.2008 року №811 укладеного між ОСОБА_8 та
ОСОБА_2.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 судові витрати у
розмірі 73 грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя: Томчук Андрій
Валерійович