Справа № 214/2714/14-а (214/2714/14-а)
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

08 серпня 2014 рокусправа № 214/2714/14-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів: Поплавського
В.Ю. Чепурнова Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області на
постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 12 травня 2014 року у справі
№214/2714/14-а за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2014 року позивач звернувся до суду з
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Саксаганському районі
м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області та просив перерахувати та
виплатити основну пенсію по
інвалідності та додаткову пенсію за
шкоду заподіяну здоров'ю на підставі
ст.ст.50,54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з 01.01.2014р.

Постановою Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 12 травня 2014 року
адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в позові відмовити.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що позивач має
статус особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(категорія І) та є інвалідом ІІ групи,
захворювання якого пов'язано з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильської катастрофи.
Позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області та отримує
пенсію по інвалідності та додаткову
пенсію за шкоду, заподіяну здоров'ю, на
підставі ст. 50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: державної
пенсії; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії I,

інвалідам ІІ групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком.
Виплата додаткової пенсії відповідно
до ст. 53 зазначеного Закону
здійснюється повністю незалежно від
заробітку, пенсії чи іншого доходу.

Згідно з ч. 4 ст. 54 цього ж Закону, яка
визначає підстави та умови призначення
державних пенсій особам, віднесеним до
категорії 1 та у зв'язку з втратою
годувальника, в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

У свою чергу, Кабінетом Міністрів
України на виконання вказаного
положення ст.54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильські катастрофи» 23.11.2011 року
прийнято постанову №1210 «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
якої передбачено, що мінімальний
розмір пенсії для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 групи інвалідності, мінімальний
розмір пенсії 01.01.2012 року становить - 160
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.
Також встановлено, що щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам, що
належать до категорії 1 з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС інвалідам II
групи виплачується у розмірі 40
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність. У
відповідності до вказаної постанови КМ
України, позивачу провадиться
нарахування і виплата основної та
додаткової пенсій.

Надаючи правову оцінку
правовідносинам, які виникли між
сторонами, колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Положення п.28 розділу II Закону України
„Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" №107-VI, яким були внесені
зміни до ст.50 та ст.54 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи" і які
обмежували права інвалідів 2 групи,
віднесених до категорії 1 потерпілих
від Чорнобильської катастрофи щодо
призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком та призначення державної
пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по ІІ групі інвалідності в
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком, Рішенням Конституційного
суду України у справі №10-рп/2008 від
22.05.2008 року, визнано неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції
України, закони, інші правові акти або
їхні окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
із дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, вищенаведені положення ч.4
ст.54 та ст.50 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» є чинними у редакції до
внесення змін до них Законом України
«Про державний бюджет на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України».

На даний час Закони України «Про
державний бюджет України на 2011 рік»,
«;Про державний бюджет України на 2012
рік» та «;Про державний бюджет України
на 2013 рік», які також обмежували права
інвалідів 2 групи, віднесених до
категорії 1 потерпілих від
Чорнобильської катастрофи щодо
призначення щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком та призначення державної
пенсії інвалідам, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по ІІ групі інвалідності в
розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій
за віком, - втратили чинність.

У Рішенні №3-рп від 25.01.2012р.
Конституційний суд України зазначив,
що надання Верховною Радою України
права Кабінету Міністрів України
встановлювати у випадках, передбачених
законом, порядок та розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України. Отже, Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного
подання положення частини другої
статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116
Конституції України треба розуміти
так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Таким чином, суд погоджується з
доводами відповідача, що
Конституційний Суд України визнав
конституційним регулювання Кабінетом
Міністрів України розмір соціальний
виплат та допомог, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Разом з тим, метою і особливістю закону
про Державний бюджет України є
забезпечення належних умов для
реалізації положень інших законів
України, які передбачають фінансові
зобов'язання держави перед
громадянами, спрямовані на їх
соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій
(пункт 4 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 9
липня 2007 року N 6-рп/2007 у справі про
соціальні гарантії громадян).

Таким чином, виключно законом про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, що
кореспондується з положеннями ст.95
Конституції України.

Так, з 01.01.2014 року набрав чинності Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік», яким і визначено, зокрема,
доходи і видатки Державного бюджету
України у 2014 році.

Проте, положеннями Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» не
передбачено інших умов для реалізації
положень Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» ніж ті, які визначені
останнім. Зміни, зокрема, до ст.50,54
Закону в частині визначення розмірів
державної та додаткової пенсії особам
не вносилися, не делеговано права на
встановлення розмірів таких виплат і
Кабінету Міністрів України.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що застосування відповідачем
у 2014 році положень постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210
при нарахуванні державної та
додаткової пенсії суперечить
положенням Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» і Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік», та
не може бути віднесено до реалізації
права Кабінету Міністрів України на
встановлення розмірів соціальних
виплат та допомог, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, як таке, що передбачено
законом.

Таким чином, починаючи з 1 січня 2014 року
є чинними і підлягають застосуванню: ч.4
ст.54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи», в редакції, відповідно до
якої державна пенсія для інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою по ІІ групі інвалідності
не може бути нижчою 8 мінімальних
пенсій за віком та ст.50 цього Закону
України, в редакції, відповідно до якої
інвалідам 2 групи, віднесеним до
категорії 1 потерпілих від
Чорнобильської катастрофи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 75 процентів мінімальної пенсії
за віком.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст. 195, ст. 197, п.1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, ст.205, ст.206 КАС України,суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Саксаганському районі м.Кривого Рогу
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Постанову Саксаганського районного
суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 12 травня 2014 року у справі №
214/2714/14-а залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов