Справа № 817/2000/14
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/2000/14

28 липня 2014 року 09год. 20хв.м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Комшелюк Т.О.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом

Дубенська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області до
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач - Дубенська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до відповідача - Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості.

До початку судового засідання на
адресу суду надійшла заява
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності.

Представник відповідача заперечень
проти позову суду не надав, у судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце судового розгляду був належним
чином повідомлений.

Відповідно до ч. ч. 4, 6 ст. 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

За таких обставин, на підставі ч. ч. 4, 6
ст. 128 КАС України, суд вважає за
можливе розглянути справу на підставі
наявних у ній доказів у порядку
письмового провадження.

Дослідивши письмові докази, наявні в
матеріалах справи, суд прийшов до
висновку, що позов належить
задовольнити повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований як фізична
особа-підприємець та взятий на облік,
як платник податків в органі державної
податкової служби.

Згідно з витягами з облікової картки
відповідача (а. с. 35, 36, 43, 44) - платника
податків, за останнім рахується
заборгованість по податку на додану
вартість, податку на доходи фізичних
осіб та пені в сумі 1863,32 грн.

Заборгованість за основним платежем
виникла на підставі податкових
декларацій (а. с. 4-34, 37-42).

Пеня нарахована у відповідності до ст.
129 ПК України за несвоєчасну сплату
узгодженого податкового зобов'язання.

Відповідно до п. 54.1. ст. 54 ПК України
крім випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового
кодексу України встановлено, що не
підлягає оскарженню грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків.

Згідно з абз. 1 п. 57.1. ст. 57 ПК України
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями абз. 1 п. 59.1. ст. 59 ПК України
передбачено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог вищевказаної статті
позивачем було сформовано та
направлено відповідачу податкову
вимогу №342 від 10 травня 2012 року на
загальну суму податкового боргу за
узгодженими грошовими зобов'язаннями
52,74 грн. Вказана вимога у встановленому
законом порядку останнім не
оскаржувалася.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Згідно з пп. 14.1.175. п. 1.175. ст. 175 ПК України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 41.5. ст. 41 ПК України
органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень. Стягнення податкового
боргу за виконавчими написами
нотаріусів не дозволяється.

Згідно з п. 11 ст. 10 Закону України
"Про державну податкову службу в
Україні" №509-XII від 04.12.1990 року,
державним податковим інспекціям
надано право подавати до суду позови до
підприємств, установ, організацій та
громадян про стягнення заборгованості
перед бюджетом і державними цільовими
фондами за рахунок їх майна.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги підтверджені належними та
допустимими доказами і належать до
задоволення повністю.

Відповідно до п. 21 ст. 5 Закону України
"Про судовий збір" від сплати судового
збору звільняються, зокрема, Державна
податкова служба України та її
територіальні органи у справах,
пов'язаних з питаннями, що стосуються
повноважень цих органів.

Керуючись статтями ст. ст. 128, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь Державного бюджету
України заборгованість по сплаті
податку на додану вартість, податку на
доходи фізичних осіб та пеню в сумі 1863,32
грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Комшелюк Т.О.