Справа № 2515/8859/12(6а/2515/37/12)
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2515/8859/12(6а/2515/37/12)
Головуючий у 1-й інстанції: Ченцова С.М.
Суддя-доповідач: Гром
У Х В А Л А

Іменем України

06 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Безименної
Н.В.,

Бєлової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Управління праці
та соціального населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради на ухвалу Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 23
квітня 2014 року за заявою старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби в особі Головного управління
юстиції у Чернігівській області
Сенченко М.В. про зміну способу та
порядку виконання рішення суду у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради про визнання неправомірними дій
та зобов'язання проведення перерахунку
та виплати недоотриманої суми
одноразової грошової допомоги на
оздоровлення,

В С Т А Н О В И В :

09.07.2012 року старший державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень управління ДВС в
особі ГУЮ у Чернігівській області
Сенченко М.В. звернувся до
Новозаводського районного суду м.
Чернігова із заявою, в якій просив
змінити спосіб і порядок виконання
постанови Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 29.10.2010 року та
стягнути з відповідача 3446,00 грн. на
користь позивача.

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23 квітня 2014 року
зазначену заяву про зміну способу і
порядку виконання судового рішення -
задоволено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
УПСЗН звернулося до Київського
апеляційного адміністративного суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні заяви старшого державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби в особі Головного
управління юстиції у Чернігівській
області Сенченко М.В., посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, причини неявки сторін суду
невідомі, про розгляд справи були
повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.196 КАС України
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь в справі,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу, відповідно до ч.1
ст.41 КАС України, не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши за матеріалами справи
наведені у апеляційній скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Постановою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 29.10.2010 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25.10.2011 року, позовні вимоги
задоволено повністю: визнано
неправомірними дії УПСЗН
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради по наданню ОСОБА_4 щорічної
допомоги на оздоровлення за 2010 рік в
меншому розмірі, ніж передбачено ч.4 ст.
48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян , які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», зобов'язано УПСЗН
Новозаводської районної у м. Чернігові
провести ОСОБА_4 перерахунок щорічної
грошової допомоги на оздоровлення за
2010 рік , як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС, який став
інвалідом 3 групи внаслідок
Чорнобильської катастрофи, згідно ч.4
ст. 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» і здійснити виплату
(а.с.21-23).

11.01.2012 року Новозаводським районним
судом м. Чернігова видано виконавчий
лист № 2-а-1928/10 на виконання постанови
суду від 29.10.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
листа УПСЗН Новозаводської районної у
м. Чернігові ради від 26.01.2012 року та
доданого до нього перерахунку, Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області повідомлено про
проведення перерахунку допомоги
ОСОБА_4 та сума до виплати за 2010 рік
становить 3446,00 грн. (а.с.76)

При постановлені оскаржуваної ухвали
суд першої інстанції виходив з того, що
заява про зміну способу і порядку
виконання судового рішення є
обґрунтована та підлягає задоволенню,
оскільки боржник виконав зобов'язальну
частину рішення про нарахування
соціальних виплат під час виконання
судового рішення в сумі 3446,00 грн., які і
підлягають стягненню з боржника на
користь стягувача, що забезпечить в
повній мірі виконання конкретного
судового рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з вказаними
висновками, викладеними в ухвалі
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 23 квітня 2014 року, з
наступних підстав.

Статтею 14 КАС України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 29.10.2010 року та синтез
наведених процесуальних норм дають
підстави зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, ч. 1 ст. 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Також колегія суддів наголошує, що
«захист порушеного права у судовому
рішенні» і «спосіб виконання судового
рішення» не є тотожними поняттями
(процесуальними інститутами).

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про стягнення коштів
як заборгованості невиплаченої пенсії,
яка нарахована у разі виконання
рішення адміністративного суду,
відноситься до юрисдикції цивільних
судів.

Аналогічна правова позиція викладена й
в ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року по справі
№ К/800/598/14 (523/13593/13-а).

Виходячи з вищезазначеного, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що ухвала Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 23 квітня 2014 року
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
постановленням по справі нової ухвали,
якою у задоволені подання необхідно
відмовити.

Керуючись статтями 160, 199, 202, 205, 206 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального населення Новозаводської
районної у м. Чернігові ради -
задовольнити.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 23 квітня 2014 року -
скасувати.

Постановити по справі нову ухвалу, якою
у задоволенні заяви старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби в особі Головного управління
юстиції у Чернігівській області
Сенченко М.В. про зміну способу та
порядку виконання рішення суду у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради про визнання неправомірними дій
та зобов'язання проведення перерахунку
та виплати недоотриманої суми
одноразової грошової допомоги на
оздоровлення - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Безименна Н.В.

Бєлова Л.В.