Справа № 826/7342/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення адміністративного
№ 826/7342/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Маруліної Л.О.,
розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомОСОБА_1доГоловного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області,
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Бориспільський міський
відділ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на роботі,ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом про:
- визнання протиправним та скасування
наказу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області від 01.04.2010 №242 в
частині звільнення позивача з органів
внутрішніх справ України;
- визнання протиправним та скасування
наказу Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області від 19.04.2010 №229 о/с в
частині звільнення позивача з органів
внутрішніх справ України;
- зобов'язання Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області поновити позивача
на роботі на посаді заступника
начальника міського відділу -
начальника кримінальної міліції
Бориспільського міського відділу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області та зарахувати трудовий стаж з
21.04.2010 (з урахуванням заяви про зміну
позовних вимог, прийнятої у судовому
засіданні 09.07.2014).
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.05.2014 відкрито
провадження у справі та призначено
судовий розгляд.
У судове засідання, 23.07.2014, прибув
позивач, його представники та
представник відповідача. Третя особа
участі повноважного представника у
судовому засіданні не забезпечила, про
час, дату та місце його проведення
повідомлялась належним чином.
Позивач позовні вимоги підтримав у
повному обсязі. Позов вмотивований тим,
що позивача незаконно притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ за фактом порушення
проти нього кримінальної справи,
оскільки сам факт порушення
кримінальної справи не є підставою для
притягнення працівника органів
внутрішніх справ до дисциплінарної
відповідальності до моменту набрання
законної сили судовим рішенням у
кримінальній справі. Як зазначено у
позовній заяві, оскільки провадження у
кримінальній справі відносно позивача
станом на час звернення з даним позовом
до суду не завершене, позивача
незаконно притягнуто до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ. Крім того у позовній
заяві вказано, що позивачем дотримано
встановленого статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
місячного строку звернення до
адміністративного суду, оскільки право
на звернення до суду з позовом про
оскарження звільнення виникло у нього
після отримання копії наказу про
Під час судового розгляду позивач
зазначив, що дізнався про своє
звільнення з органів внутрішніх справ
у 2010 році від своїх родичів, водночас
перевірити цю інформацію не міг,
оскільки у період з 12.03.2010 по 19.03.2014
тримався під вартою, відповідно не міг
оскаржити своє звільнення. В зв'язку з
цим позивач просив визнати причини
пропуску строку звернення до суду
поважними та поновити строк звернення
до суду з адміністративним позовом про
оскарження наказів від 01.04.2010 №242 та від
19.04.2010 №229.
Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених у письмових
запереченнях, у яких зазначено про
правомірність звільнення позивача з
органів внутрішніх справ за наслідками
проведеного службового розслідування,
з огляду на встановлення під час
службового розслідування фактів
скоєння, зокрема, ОСОБА_1 злочинних дій,
які заподіяли істотної шкоди
охоронюваним законом державним
інтересам у вигляді підриву авторитету
працівника державного органу, що стало
можливим внаслідок низьких моральних
Також відповідач просив залишити
адміністративний позов без розгляду у
зв'язку із пропущенням позивачем
строку звернення до адміністративного
суду.
У зв'язку із неявкою у судове засідання
належним чином повідомленої третьої
особи, на підставі частин четвертої,
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом ухвалено здійснювати судовий
розгляд справи за наявними в
матеріалах судової справи доказами в
письмовому провадженні.
Вирішуючи питання щодо необхідності
застосування наслідків пропущення
позивачем строку звернення до
адміністративного суду, визнання
поважними причин пропущення такого
строку, суд виходить з такого.
Як убачається з матеріалів справи,
наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області від 01.04.2010 №242 "Про
притягнення до дисциплінарної
відповідальності працівників ОВС
області" за порушення службової
дисципліни, вимог статті 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, яке
виявилось у торгівлі особливо
небезпечними наркотичними засобами,
вступі у неділові стосунки з
цивільними особами з метою отримання
грошової винагороди, зокрема,
заступника начальника міського
відділу - начальника кримінальної
міліції Бориспільського міського
відділу (з обслуговування міста
Борисполя та Бориспільського району)
ГУМВС України в Київській області
капітана міліції ОСОБА_1 застосовано
дисциплінарне стягнення у вигляді
звільнення з органів внутрішніх справ
за статтею 64, пункт "є" (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ.
Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області від 19.04.2010 №229 о/с
"По особовому складу" звільнено з
органів внутрішніх справ у запас за
статтею 64, пункт "є" (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ капітана
міліції ОСОБА_1 (М-085701), заступника
начальника - начальника кримінальної
міліції Бориспільського міського
відділу (з обслуговування міста
Борисполя та Бориспільського району), з
Відповідно до пункту 15 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 проходив
службу на посаді заступника начальника
- начальника кримінальної міліції
Бориспільського міського відділу (з
обслуговування міста Борисполя та
Бориспільського району), був
притягнутий наказом Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області від
01.04.2010 №242 "Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
працівників ОВС області" до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ та звільнений наказом
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області від 19.04.2010 №229 о/с "По особовому
складу" з органів внутрішніх справ,
спірні відносини пов'язані з
проходженням та звільненням ОСОБА_1 з
Статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України (у редакції, чинній
на час звільнення ОСОБА_1 з публічної
служби) визначалось, що
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами
(частина перша). Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів (частина
друга). Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів (частина третя).
Частиною першою статті 21
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" від 22.02.2006
№3460-IV, встановлено, що дисциплінарне
стягнення може бути оскаржено протягом
трьох місяців з дня ознайомлення з
наказом особи, на яку воно накладено.
Водночас, зі змісту статті 20
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України в сукупності
зі статтею 21 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України слід
дійти висновку, що трьохмісячний строк
з дня ознайомлення з наказом про
накладення дисциплінарного стягнення,
стосується випадків оскарження такого
стягнення до старшого прямого
начальника - аж до міністра внутрішніх
справ України, оскарження ж
накладеного дисциплінарного стягнення
до суду має відбуватись в порядку,
встановленому нормами Кодексу
адміністративного судочинства
України. Відтак, до спірних відносин
щодо оскарження наказів про
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності та
про звільнення його з органів
внутрішніх справ слід застосовувати
річний строк звернення до
адміністративного суду.
Як зазначено у позовній заяві, що також
підтвердив під час судового розгляду
позивач, про своє звільнення з органів
внутрішніх справ він дізнався у 2010 році
від своїх родичів. Водночас з даним
позовом до адміністративного суду
позивач звернувся 27.05.2014, про що
свідчить відмітка суду про прийняття
адміністративного позову на позовній
заяві, тобто з пропущенням річного
Згідно з частиною другою статті 5
Кодексу адміністративного судочинства
України провадження в
адміністративних справах здійснюється
відповідно до закону, чинного на час
вчинення окремої процесуальної дії,
розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції, чинній на час вирішення
судом питання щодо необхідності
застосування наслідків пропущення
позивачем строку звернення до
адміністративного суду)
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала (частина перша). Позовна заява
може бути залишена без розгляду як на
стадії вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи (частина
друга).

Позивачем до адміністративного позову
додано клопотання про визнання
поважними причин пропущення строку
звернення до адміністративного суду та
про поновлення вказаного строку, яке
мотивоване тим, що хоча позивач
формально дізнався про своє звільнення
з органів внутрішніх справ у 2010 році
від своїх родичів, водночас
позбавлений був можливості оскаржити у
судовому порядку своє звільнення,
оскільки у період з 12.03.2010 по 19.03.2014
тримався під вартою.

На думку суду, тримання під вартою може
бути визнано поважною причиною
пропуску строку звернення до
адміністративного суду. Водночас, як
свідчать фактичні обставини, ОСОБА_1
протягом 2011-2012 років, тобто під час
знаходження під вартою, неодноразово
звертався, в тому числі, й до Окружного
адміністративного суду міста Києва.

Так, ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08.06.2011 в адміністративній справі
№2а-3282/11/2670 позовну заяву ОСОБА_1 до
Служби безпеки України про
зобов'язання вчинити певні дії
залишено без розгляду у зв'язку із
повторною неявкою позивача у судове
засідання без поважних причин.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
30.08.2011 в адміністративній справі
№2а-5819/11/2670 відмовлено у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Служби безпеки України про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання письмово повідомити про
результати перевірки за заявами від
13.01.2011 №53, вих. №А1325 від 14.01.2011, від 27.01.2011
вих. №А-2788 від 28.01.2011.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 30.09.2011 №2а-12381/11/2670
повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до
Прокуратури міста Києва про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії у
зв'язку із не усуненням позивачем
недоліків позовної заяви, яку залишено
без руху.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27.02.2012 в адміністративній справі
№2а-15761/11/2670 відмовлено у задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Служби безпеки України про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 29.02.2012 №2а-1093/12/2670
повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до
Служби безпеки України про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання письмово повідомити про
результати звернення від 25.09.2011 (вих.
СІЗО №А-31311 від 26.09.2011) та заяви від
27.11.2011 №4 (вих. СІЗО №А-40301 від 28.11.2011) і
суть прийнятого по кожному рішення у
зв'язку із не усуненням позивачем
недоліків позовної заяви, яку залишено
без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 05.03.2012 №2а-1163/12/2670
повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до
Міністерства юстиції України про
визнання бездіяльності протиправною у
зв'язку із не усуненням позивачем
недоліків позовної заяви, яку залишено
без руху.

За висновком суду, такі неодноразові
звернення ОСОБА_1 до суду, а також до
інших органів, що убачається зі змісту
зазначених вище судових рішень,
свідчать про відсутність у позивача
об'єктивних перешкод для оскарження
свого звільнення у судовому порядку, з
урахуванням тієї обставини, що позивач
ще у 2010 році знав про своє звільнення та
мав цілий рік для його оскарження.
Разом з тим, поряд із неодноразовими
зверненнями до державних органів, в
тому числі, до суду, позивачем з
незрозумілих причин своє звільнення
протягом річного строку не оскаржено,
інших причин поважності пропуску
строку звернення до суду, аніж тримання
під вартою, суду не повідомлено, а судом
під час судового розгляду справи таких
причин не встановлено.

Також суд зазначає, що Кодекс
адміністративного судочинства України
не наділяє адміністративні суди
повноваженнями поновлювати строк
звернення до суду, тому клопотання
позивача в частині поновлення строку
звернення до адміністративного суду є
безпідставним.

Крім того, суд вважає, що позивачем
також пропущено і місячний строк
звернення до адміністративного суду,
встановлений частиною третьою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до суду у справах
щодо прийняття громадян на публічну
службу, її проходження та звільнення з
публічної служби.

У позовній заяві зазначено, що після
зміни запобіжного заходу на підписку
про невиїзд позивач прибув 04.04.2014 до
Бориспільського МВ ГУМВС України в
Київській області для подальшого
проходження служби, однак дізнався про
своє звільнення з органів внутрішніх
справ. Цього ж дня позивач звернувся до
начальника Бориспільського МВ ГУМВС
України в Київській області із
письмовою заявою з приводу надання
пояснень щодо підстав звільнення. Не
дочекавшись відповіді на заяву позивач
15.04.2014 повторно звернувся із письмовим
запитом щодо надання інформації про
причини звільнення, на який 05.05.2014
отримав відповідь та копію витягу з
наказу від 19.04.2010 №229 о/с.

Таким чином убачається, що позивач
також міг та повинен був дізнатися про
своє звільнення з органів внутрішніх
справ 04.04.2014, водночас, як уже
зазначалось з даним позовом до
адміністративного суду позивач
звернувся 27.05.2014, тобто з пропущенням
також і місячного строку звернення до
адміністративного суду.

При цьому, суд не вважає неодноразові
звернення позивача з письмовими
вимогами про надання пояснень щодо
підстав його звільнення поважними
причинами пропуску місячного строку
звернення до адміністративного суду,
оскільки вказані обставини жодним
чином не створювали перешкод позивачу
звернутися до суду за захистом своїх
порушених прав та інтересів.

Крім того, за змістом частини другої
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України строк звернення до
суду обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Інших причин, які б свідчили про
поважність пропущення позивачем
місячного строку звернення до
адміністративного суду в позовній
заяві не наведено та не зазначено про
їх існування.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
наявність у суду повноважень на стадії
судового розгляду справи вирішувати
питання про пропущення позивачем
строків звернення до
адміністративного суду або про
поважність причин пропущення таких
строків, суд дійшов висновку про
наявність підстав для залишення
адміністративного позову без розгляду,
в зв'язку з пропущенням позивачем
строку звернення до суду.

Керуючись статтями 99, 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Бориспільський
міський відділ Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області про визнання
протиправним та скасування наказу,
поновлення на роботі, у зв'язку з
пропущенням строку звернення до
адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції у порядку та
строки встановлені статтями 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Л.О. Маруліна