Справа № 808/1579/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року 12:46Справа №
808/1579/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П., за
участю секретаря судового засідання
Заболотньої Н.ІО. та представників

позивача: Зіменко І.А.,

відповідача: Сегрієнко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Світлотехніка»

до Державної податкової
інспекції у Заводському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області

про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

28 лютого 2014 року Публічне
акціонерне товариство «Світлотехніка»
(далі - позивач) звернулось до
Запорізького окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної податкової
інспекції у Заводському районі
м.Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області (далі
- відповідач, ДПІ у Заводському районі),
в якій просить суд визнати недійсним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 13.02.2014 №.

Ухвалою суду від 03 березня 2014 року було
відкрито провадження по зазначеній
справі, закінчено підготовче
провадження та призначено справу до
судового розгляду на 27 березня 2014 року.

В зв'язку з перебуванням судді Бойченко
Ю.П. на лікарняному, розгляд справи
перенесено на 16 квітня 2014 року.

Ухвалою суду від 16.04.2014 провадження у
справі зупинено до 23.04.2014 за
клопотанням відповідача для надання
додаткових доказів.

23.04.2014 провадження у справі поновлено.

На обґрунтування позовної заяви
позивач зазначає, що висновки
податкового органу про порушення
позивачем вимог податкового
законодавства є необґрунтованими. ПАТ
«Світлотехніка» має всі необхідні
документи, які підтверджують
здійснення господарських операцій.
Зазначені документи відповідають
вимогам ч.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» стосовно їх
змісту. Придбаний у контрагентів
позивача - ТОВ «Будівельна компанія
Палллада» та ТОВ Рангоут» товар було
використано в господарській
діяльності ПАТ «Світлотехніка», а
відтак підстав вважати господарські
операції - безтоварними, про що
зазначено в акті перевірки, не має
підстав. Крім того, в акті перевірки
також відсутні посилання на рішення
суду про визнання відповідних угод
недійсними, що також доводить факт
відсутності підстав вважати проведені
ПАТ «Світлотехніка» господарські
операції безтоварними. На підставі
вище викладеного вважає спірне
податкове повідомлення - рішення
протиправним та таким, що підлягає
скасуванню.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав вимоги позовної
заяви. Просив позов задовольнити.

Відповідач заперечив проти позовних
вимог з підстав, викладених у
запереченнях. Зазначив, що висновки
податківців про порушення позивачем,
зокрема, п.138.1 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, в
результаті чого ПАТ «Світлотехніка»
занижено сплату з податку на прибуток
на загальну суму 1 933 грн. є
обґрунтованими, а тому спірне
податкові повідомлення - рішення є
законними та правомірними.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав заперечення на
позов. Просив у задоволенні позову
відмовити у повному обсязі.

Розгляд справи здійснювався за
допомогою технічних засобів, а саме:
програмно-апаратного комплексу
«Камертон».

У судовому засіданні 23 квітня 2014 року
на підставі ст.160 КАС України судом
проголошено вступну та резолютивну
частину постанови.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали справи і з'ясувавши
обставини адміністративної справи,
дослідивши наявні у справі докази у їх
сукупності,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 21.01.2014 по 23.01.2014
відповідачем проведена документальна
позапланова невиїзна перевірка ПАТ
«Світлотехніка» () з
питань своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати до
бюджетів податку на прибуток
підприємства та податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» () та ТОВ «Рангоут» () за період з 01.04.2011 по 31.12.2012,
за результатами якої складено акт
№69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014 (далі - Акт
перевірки).

У висновках Акту перевірки, зоокрема,
зазначено:

- в порушення п.138.1 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1
ст.139 Податкового кодексу України ПАТ
«Світлотехніка» занижено сплату з
податку на прибуток на загальну суму 1
933 грн., у тому числі по відповідних
податкових періодах:

- 2 квартал 2011 року на суму 370 грн.;

- 2 - 3 квартали 2011 року - 1 052 грн.;

- 2-4 квартали 2011 року - 1 195 грн.;

-1 квартал 2012 року - 0 грн.;

- півріччя 2012 року - 738 грн.;

- три квартали 2012 року - 738 грн.;

- 2012 рік - 738 грн.

На підставі матеріалів перевірки
відповідачем, у тому числі, винесене
податкове повідомлення - рішення від
13.02.2014 №, яким збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 2 302 грн., в т.ч.
за основним платежем - 1 933 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями - 369
грн.

Адміністративне оскарження
зазначеного податкового повідомлення -
рішення позивачем не здійснювалося.

Не погодившись з винесеним спірним
податковим повідомленням - рішенням
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд вважає, що
адміністративним позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Так, в акті перевірки зазначено, що
проведеною перевіркою ПАТ
«Світлотехніка» встановлено схему
ухилення від сплати податків, що
полягає у залучені підприємств, які
створені для надання податкової
вигоди, а саме перевіряємим
підприємством отримано матеріальні
цінності (паспорти, технічні паспорти,
етикетки та книги обліку) від ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут», що віднесені на валові
витрати з податку на прибуток та
включено до складу податкового кредиту
з ПДВ.

З даними висновками податківців суд не
погоджується з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що
основним видом діяльності ПАТ
«Світлотехніка» є виробництво
електричного освітлювального
устаткування.

У перевіряємому періоді ПАТ
«Світлотехніка» для використання в
господарській діяльності на підставі
усної домовленості було придбано у ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада»: 16.06.2011 -
паспорт у кількості 8 500 штук на
загальну суму 1 929 грн. з ПДВ; 26.09.2011 -
технічний паспорт та етикетки у
кількості 3 557 штук на загальну суму 3557
грн. 40 грн. з ПДВ; 01.11.2011 - книги обліку у
кількості 12 штук на загальну суму 749
грн. 95 коп. з ПДВ.

Придбання вказаного товару
підтверджується видатковими
накладними № РН-06068 від 16.06.2011, №РН-09161
від 26.09.2011, №П-10147 від 01.11.2011 та
податковими накладними №68 від 16.06.2011,
№112 від 26.09.2011, №5 від 01.11.2011.

Розрахунки за отриманий товар
здійснювались в безготівковій формі,
що підтверджується банківськими
виписками №1072 від 16.06.2011, №1787 від 26.09.2011,
№40 від 01.11.2011.

В бухгалтерському обліку підприємства
отриманий товар оприбутковано по
рахунку 201 «сировина та матеріали» - Дт
201 Кт 631 на суму 1 607 грн. 50 коп., Дт 201 Кт 631
на суму 2 964 грн. 50 коп., Дт 201 Кт 631 на суму
624 грн. 96 коп.

Зазначений товар було використано у
господарській діяльності підприємства
у 2011-2012 p.p., що підтверджено
відповідними актами списання та
списаннями ТМЦ у виробництво.

Також, встановлено, що ПАТ
«Світлотехніка» для використання в
господарській діяльності на підставі
усної домовленості було придбано у ТОВ
«Рангоут»: 26.04.2012 - технічний паспорт у
кількості 19 400 штук на загальну суму 4 218
грн. з ПДВ.

Придбання вказаного товару
підтверджується видатковою накладною
№ РН-04/193 від 26.04.2012 та податковими
накладними №№ 55, 56 від 26.04.2012.
Розрахунки за отриманий товар
здійснювались в безготівковій формі,
що підтверджується банківською
випискою №2546 від 26.04.2012.

В бухгалтерському обліку підприємства
позивача отриманий товар
оприбутковано по рахунку 201 «сировина і
матеріали » - Дт 201 Кт 631 на суму 2 030 грн.

Зазначений товар було використано у
господарській діяльності підприємства
у 2012 році, що підтверджено відповідними
списаннями ТМЦ у виробництво.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій с первинні
документи, які фіксують факт
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

«Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції»
(п.2 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні»).

Згідно статті 1 зазначеного Закону
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Судом встановлено, що первинні
документи, що були надані до перевірки
відповідають вимогам ч.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
стосовно їх змісту, а отже
підтверджують здійснення
господарської операції.

Таким чином, ПАТ «Світлотехніка» має
всі необхідні документи, які
підтверджують здійснення зазначених
господарських операцій. Зазначені
документи відповідають вимогам ч.2 ст.9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» стосовно їх змісту. Придбаний
у контрагентів товар було використано
в господарській діяльності ПАТ
«Світлотехніка», а відтак підстав
вважати вищезазначені господарські
операції - безтоварними не мас підстав.

Крім того, в акті перевірки відсутні
будь - які посилання на рішення суду про
визнання відповідних угод недійсними,
що також спростовують висновки
податківців вважати проведені ПАТ
«Світлотехніка» господарські операції
безтоварними.

Доказів притягнення службових осіб ПАТ
«Світлотехніка» до кримінальної
відповідальності за здійснення
правовідносин з ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут»,
викладених в акті перевірки
№69/08-25-22-015/02970085 від 29.01.2014, відповідач до
суду не надав.

В акті перевірки, податкова в якості
доказів безтоварності операцій
посилається на порушені кримінальні
справи відносно ОСОБА_3 за ознаками
скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.205
КК України та на допит в рамках цієї
справи свідка (постанова про порушення
кримінальної справи №7099 від 21.09.2012).

З цього приводу суд зазначає наступне:

Так, відповідно до частини 2 статті 2 КК
України та частини 1 статті 62
Конституції України особа вважається
невинуватою у вчиненні злочину і не
може бути піддана кримінальному
покаранню, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком.

Таким чином, лише вирок суду у
кримінальні справі, який набув
законної сили, та матеріали
кримінальної справи, якими встановлено
діяння, що впливають на визначення
податкових зобов'язань, можуть бути
використані податковим органом при
наданні оцінки
фінансово-господарським операціям
платників податків.

Натомість, в акті перевірки відсутні
посилання на існування будь-яких
обвинувальних вироків стосовно як
посадових осіб позивача так і його
контрагентів.

Копії документів з кримінальної справи
№709, надані представником відповідача
не містять у собі даних про вчинення
правопорушень ПАТ «Світлотехніка» при
здійсненні господарської діяльності.
Оцінка цих доказів у сукупності (а не
конкретно вибраних аркушів
кримінальної справи) повинна
здійснюватись під час кримінального
провадження у справі.

Доказів перевірки
наявності/відсутності змін в активах
позивача за його операціями з ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут» відповідачем до суду не
надано.

Також, відповідачем не надано до суду
доказів перевірки використання під час
виробничої діяльності ПАТ
«Світлотехніка» товарів, одержаних від
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада» та
ТОВ «Рангоут». Інформація, зазначена у
документах про списання
товарно-матеріальних цінностей
відповідачем не спростована.

Заперечуючи щодо можливості поставки
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»,
ТОВ «Рангоут» товару(-ів) на адресу ПАТ
«Світлотехніка», відповідачем не
з'ясовано природу виникнення на складі
позивача товару за номенклатурою та
технічними параметрами тотожними
поставленим за податковими накладними
ТОВ «Будівельна компанія «Паллада»,
ТОВ «Рангоут» та звідки він взявся у
позивача.

Позивач не може нести відповідальність
за протиправні дії своїх контрагентів
(які навіть не доведені відповідачем)
при відсутності у нього умислу на
вчинення таких дій. Наявність у
позивача умислу на вчинення
протиправних дій при отриманні товару
від зазначених контрагентів
відповідачем не доведено.

Також, суд зазначає, що відповідно до
п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із:

- витрат операційної діяльності,
які визначаються згідно з пунктами 138.4,
138.6 - 138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту
138.10, пунктом 138.11 цієї статті;

- інших витрат, визначених згідно з
пунктом 138.5, підпунктами 138.10.5, 138.10.6
пункту 138.10, пунктами 138.11, 138.12 цієї
статті, пунктом 140.1 статті 140 і статтею
141 цього Кодексу;

- крім витрат, визначених у пунктах
138.3 цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Нормою п.п. 138.1.1 вказаного Кодексу
визначено, що витрати операційної
діяльності включають, зокрема,
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та інші
витрати беруться для визначення
об'єкта оподаткування з урахуванням
пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2
- 140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших
статей цього Кодексу, які прямо
визначають особливості формування
витрат платника податку.

Пунктом 138.2 ст.138 Податкового кодексу
України встановлено, що витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом 11
цього Кодексу.

Нормами п.138.4. та 138.5. ст.138 Податкового
кодексу України встановлено, що
витрати, що формують собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг, крім нерозподільних
постійних загальновиробничих витрат,
які включаються до складу собівартості
реалізованої продукції в періоді їх
виникнення, визнаються витратами того
звітного періоду, в якому визнано
доходи від реалізації таких товарів,
виконаних робіт, наданих послуг.

Інші витрати визнаються витратами того
звітного періоду, в якому вони були
здійснені, згідно з правилами ведення
бухгалтерського обліку,

Відповідно до п. 138.8. ст. 138 Податкового
кодексу України собівартість
виготовлених та реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг
складається з витрат, прямо пов'язаних
з виробництвом таких товарів,
виконанням робіт, наданням послуг,
зокрема, прямих матеріальних витрат.

До складу прямих матеріальних витрат
включається вартість сировини та
основних матеріалів, що утворюють
основу виготовленого товару, виконаної
роботи, наданої послуги, придбаних
напівфабрикатів та комплектувальних
виробів, допоміжних та інших
матеріалів, які Можуть бути
безпосередньо віднесені до
конкретного об'єкта витрат. Прямі
матеріальні витрати зменшуються на
вартість зворотних відходів, отриманих
у процесі виробництва, які оцінюються у
порядку, визначеному в положеннях
(стандартах) бухгалтерського обліку (п.
138.8.1. ст. 138 ПК України).

Згідно з пп.139.1.9 п.139.1. ст.139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат: витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Як вже зазначалося, ПАТ
«Світлотехніка» надала до перевірки
всі необхідні належно оформлені
первинні документи, отриманий від ТОВ
«Будівельна компанія «Паллада» та ТОВ
«Рангоут» товар використано у
господарській діяльності
підприємства, а саме: паспорти,
технічні паспорти та етикетки, які
увійшли до собівартості
світлотехнічної продукції, яка в
подальшому була реалізована, що
відображено в відповідній Декларації
про прибуток підприємства в строці 05.1
собівартість реалізованої продукції.

Зазначене також підтверджується
актами на списання ТМЦ у виробництво .

Щодо придбаних книг обліку, судом
встановлено, що останні були
використані безпосередньо у процесі
виробничої діяльності підприємства, що
підтверджується актами на списання ТМЦ
і враховані в витратах періоду, що
відображено в Декларації про прибуток
підприємства в строці 06.1
адміністративні витрати.

З огляду на викладене, доводи
відповідача про допущені з боку
позивача порушення вимог податкового
законодавства по взаємовідносинам з
контрагентами ТОВ «Будівельна
компанія «Паллада» та ТОВ «Рангоут»
спростовані дослідженими у судових
засіданнях доказами.

Надаючи правову оцінку спірному
рішенню відповідача суд виходить з
приписів ч.3 ст.2 КАС України, відповідно
до яких, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, адміністративні
суди перевіряють: чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що відповідач не довів
правомірність прийнятого спірного
податкового повідомлення - рішення, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст.162 КАС України у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
визнання протиправним рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства
«Світлотехніка» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області від 13.02.2014 року
№.

3. Повернути з Державного бюджету
України на користь Публічного
акціонерного товариства
«Світлотехніка» судовий збір у розмірі
182 (сто вісімдесят дві) гривні 70 копійок.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П.Бойченко