Справа № 815/3705/14
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/3705/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2014 року
м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участю: секретаря - Музики А.О.,

представника позивача - Архипенко С.Є.,

представника відповідача - Рязанцева
Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
адміністративну справу за позовом
Державної фінансової інспекції в
Одеській області до Концерну
«Військторгсервіс» в особі філії
Одеського управління військової
торгівлі Концерну «Військторгсервіс»
про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2014 року до Одеського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Державної фінансової
інспекції в Одеській області до
Одеського управління військової
торгівлі Концерну «Військторгсервіс»
про зобов'язання філії Одеського
управління військової торгівлі
Концерну «Військторгсервіс» вчинити
дії, зазначені у п. 2 вимоги Державної
фінансової інспекції в Одеській
області від 26.02.2014 року № 840-16/610.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що Державною фінансовою
інспекцією в Одеській області
проведена планова ревізія окремих
питань фінансово-господарської
діяльності філії Одеського управління
військової торгівлі Концерну
«Військторгсервіс» за період з 01.01.2012
року по 01.01.2014 року, за результатами
якої встановлено ряд фінансових
порушень, що призвели до збитків на
зальну суму 18324,24 грн. Зважаючи на те, що
філією не забезпечено виконання
частини вимог щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства,
позивач звернувся до суду із даним
адміністративним позовом.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив суд
задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечував,
посилаючись на те, що стягнути вказану
суму з даних осіб не представляється
можливим у зв'язку з тим, що
інспекторами не конкретизовано та не
вказано у якій саме сумі та у якому
порядку необхідно стягувати грошові
кошти. Також не визначено обсяг
відповідальності кожного, крім того, з
тексту п.2 вимоги неможливо дізнатися,
що з вказаних осіб необхідно стягнути 18
324,24 грн. у солідарному порядку, чи у
будь-якому іншому, що фактично
унеможливлює реальне виконання
вказаного пункту. Надав до суду
заперечення на позов (а.с.65-67) та просив
відмовити позивачу у повному обсязі.

14 липня 2014 року в судовому засіданні
представником відповідача подано
клопотання про заміну неналежного
відповідача на належного, у зв'язку з
чим проведена заміна на належного
відповідача - Концерн
«Військторгсервіс» в особі філії
«Одеське управління військової
торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс».

Суд, дослідивши матеріали справи та
надані докази, вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» -
головним завданням державної
фінансової інспекції є здійснення
фінансового контролю за використанням
і збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів, розроблення
пропозицій щодо усунення виявлених
недоліків і порушень подальшому.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону, державний
фінансовий контроль реалізується
державною контрольно-ревізійною
службою через проведення державного
фінансового аудиту, перевірки
державних закупівель та інспектування,
у "відповідності до ч.5 ст. 2 Закону
інспектування здійснюється у формі
ревізії та лягає у документальній та
фактичній перевірці певного комплексу
або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи.

Згідно із ч.5 ст.8 Закону
контрольно-ревізійні управління в
областях здійснюють контроль за
усуненням недоліків і порушень,
виявлених під час проведення
фінансового контролю.

Таким чином, органи
контрольно-ревізійної служби, під час
проведення інспектування у формі
ревізії реалізують інтереси держави
(державну політику) у сфері державного
фінансового контролю та постають
суб'єктом владних повноважень відносно
підконтрольної установи, що
ревізується.

Судом встановлено, що провідним
державним фінансовим інспектором
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Держфінінспекції в Одеській області
Григор`євим О.О. відповідно до ухвали
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської область
від 11.11.2013 року по справі № 495/9347/13-к, за
дорученням Державної фінансової
інспекції в Одеській області від 23.01.2014
року № 15-08-24-18/583, проведена позапланова
ревізія окремих питань
фінансово-господарської діяльності
філії «Одеське управління військової
торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс», підпорядкованого
Міністерству оборони України за період
з 01.01.2012 року по 01.01.2014 року, за
результатами якої встановлено
фінансові порушення, що призвели до
збитків на загальну суму 18324, 24 грн.

За результатами перевірки відповідно
до складеного акту встановленні
порушення п.2-3 ст.8, п.1-2,8 ст. 9 закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» від
16.07.1999 року № 996-XIV, п.2.13 п.2.14 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року № 88,
п.2.6, п.3.3, п.3.11, п.4.2 «Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні»,
затвердженого постановою
Національного банку України від 15.12.2004
року № 637.

Як вбачається із витягу акту, ревізією
розрахунків ФОП ОСОБА_3 з філією «ОУВТ»
за спожиті комунальні послуги
відповідно до умов укладених договорів
від 01.06.2012 року № 81/р, від 01.07.2012 року без
номеру, встановлено, що згідно даних
бухгалтерського обліку філії «ОУВТ»
протягом періоду з 01.06.2012 року по 01.01.2013
року нарахування за спожиті комунальні
послуги ФОП ОСОБА_3 не здійснювалось та
грошові кошти в касу філії «ОУВТ» від
ФОП ОСОБА_3 не надходили.

Але, філією «ОУВТ» в період з липня 2012
року по травень 2013 року до бази
відпочинку «Приморськ» передавались
прибуткові касові ордери, згідно яких
від ФОП «ОСОБА_3» приймалась готівка за
спожитими ним комунальні послуги та
енергоносії, видавались квитанції до
прибуткових касових ордерів.
Засвідчені відбитком печаті філії
«одеське управління військової
торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс», яка не
оприбуткована до каси філією «ОУВТ» та
при інвентаризації готівки, станом на
27.01.2014 року, в лишках не встановлено,
філії, яка підпорядкована концерну
«Військторгсервіс» Міністерства
оборони України, державної форми
власності, завдано матеріальної шкоди
в сумі 18324, 24 грн.

Також з матеріалів справи вбачається,
що особами, які були відповідальними
відповідно до покладених на них
обов'язків та законодавства за
фінансово-господарські операції є:
начальник філії «Одеське управління
військової торгівлі «Концерну
Військторгсервіс» Костенко О.Л. з 07.06.2012
року по 05.04.2013 року, яка має
контролювати надходження коштів
згідно укладених договорів з ФОП
«ОСОБА_3» відшкодування за спожиту воду
та електроенергію, на базі відпочинку
«Приморськ», директор бази відпочинку
«Приморськ» філії «Одеське управління
військової торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс» Чечельницький І.О.,
займає посаду з 13.06.2012 року по
теперішній час, який надав
розпорядження завгоспу Костенко В.В.,
контролювати показання лічильників і
згідно знятих показань отримувати з
підприємця ОСОБА_3 кошти за спожиту
воду та електроенергію та вносити їх до
каси філії «Одеське управління
військової торгівлі» Концерну
«Військторгсервіс», ФОП «ОСОБА_3» який
згідно договорів повинен особисто
вносити кошти через установи банку, на
рахунок або через касу філії «ОУВТ»,
завідуючий господарством бази
відпочинку «Приморськ» Костенко В.В.
період знаходження на посаді з 26.04.2012
року по 25.11.2013 року, який згідно
показань лічильників виписував
прибуткові касові ордери та отримував
з підприємця ОСОБА_3 кошти у
відшкодування за спожиту воду та
електроенергію.

Отже, як вбачається із витягу акту, за
даними бухгалтерського обліку філії
«ОУВТ» кошти від ФОП ОСОБА_3 в сумі 18 324,24
грн. в касу на поточний рахунок не
зараховані і при інвентаризації
готівки в каси, станом на 27.01.2014 кошти в
сумі 18 324,24 грн. в лишках не встановлені,
нестача готівки становить 18 324,24
гривень, що підтверджується наявними в
матеріалах справи квитанціями до
прибуткового кассового ордера (а.с. 20-22).

Внаслідок допущеного порушення, філії
«ОУВТ» через недоотримання коштів,
завдано матеріальної шкоди (збитків) на
суму 18 324,24 гривень.

Органам державної фінансової
інспекції, відповідно до ч.7 ст.10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні», надається право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів. При
цьому, згідно із ч.2 ст.15 Закону, законні
вимоги службових осіб державної
контроль-ревізійної служби є
обов'язковими до виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються.

Так, Білгород-Дністровською об'єднаною
державною фінансовою інспекцією
Державної фінансової інспекції в
Одеській області надіслано обов'язкові
для виконання вимоги про усунення
виявлених ревізією порушень
фінансової дисципліни від 26.02.2014 року №
840-16/610, а саме пункту 2 вищезазначеної
вимоги із зворотнім терміном
інформування про вжиті заходи в термін
до 25.03.2014 року. Інформацію про виконання
цих вимог в термін до 25.03.2014 року не було
надано та своєчасно не виконано, що є
порушенням ч.2 ст.15 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні».

У відповідності до ч.10 ст.10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» органам державної фінансової
інспекції надається право звертатися
до суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження та
використання активів.

Відповідно до п. 50 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого Постановою КМУ
від 20.04.2006 року № 550 (із змінами та
доповненнями) контролюючі органи мають
права звернутись до суду в інтересах
держави щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів, а також стягнення у дохід
держави коштів,одержаних за
незаконними договорами, без
встановлених законом підстав або з
порушенням вимог законодавства.

При цьому суд критично оцінює
твердження відповідача стосовно
неможливості стягнення збитків,
оскільки позивачем не конкретизовано
та не вказано у якій саме сумі та у
якому порядку необхідно стягувати
грошові кошти, а також стосовно
неможливості притягнення цих осіб до
відповідальності до набрання законної
сили відповідних вироків суду за
кримінальним провадженням. Так,
відповідальні за вчинені порушення
особи визначені в акті ревізії, на
підставі якого виносилась вимога про
усунення порушень, яка, в свою чергу, не
оскаржувалась відповідачем, тобто, ним
визнаний також і суб'єктний склад
відповідальних осіб.

Суд звертає увагу, що Інститут
відшкодування матеріальної шкоди
притаманний не лише кримінальному
провадженню, у зв'язку з чим стягнення з
відповідальних осіб матеріальної
шкоди не є взаємозалежним із
притягненням відповідних осіб до
кримінальної відповідальності.

Натомість, всупереч вимозі
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної фінансової інспекції про
стягнення з відповідальних осіб у
порядку та розмірах відповідно до
чинного законодавства матеріальної
шкоди, у разі неможливості такого
стягнення з вищевказаних юридичних
осіб, колишнього начальника філії
Костенко О.Л. наказом генерального
директора концерну «Військторгсервіс»
від 05.04.2013 року №72 звільнено з займаної
посади за власним бажанням, по догляду
за дитиною до досягнення нею
чотирнадцятирічного віку, згідно ст.. 38
Кодексу Законів «Про працю»;
колишнього завідувача господарством
Костенко В.В. звільнено з посади
начальника філії від 25.11.2013 року №133л,
на підставі втрати довіри до нього, з
боку власника, у відповідності з п.2 ст.41
Кодексу Законів «Про працю»; посаду
директора бази відпочинку «Приморськ»,
згідно новим штатним розкладом від
29.11.2013 року скорочено. При цьому
відповідачем не надано до суду доказів,
що відповідальних осіб в установленому
законодавством порядку притягувалось
до матеріальної відповідальності.

За таких умов судом встановлено, що
законний та обов'язковий для виконання
пункт 2 вимоги Білгород-Дністровської
об'єднаної державної фінансової
інспекції про усунення порушень,
незважаючи на сплив терміну звітування
про його виконання, досі залишається не
виконаним відповідачем.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
встановлено, що законні вимоги
службових осіб органу державного
фінансового контролю є обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що контролюються.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 10 вказаного Закону
органу державного фінансового
контролю надається право звертатися до
суду в інтересах держави, якщо
підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

Таким чином, на підставі ст.10 КАС
України, згідно якої усі учасники
адміністративного процесу є рівними та
ст.11 КАС України, згідно якої розгляд і
вирішення справ у адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними доказів, з'ясувавши
обставини у справі; надавши правову
оцінку наданим доказам, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог, у зв'язку із чим позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
позову.

Відповідно до ст.86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд
приходить висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають повному
задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно
до приписів ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якою передбачено, що якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі вимог частини 3 статті 160
КАС України, в судовому засіданні 22
липня 2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Керуючись ст.ст. 7,8, 9, 14, 158-163, 167 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Державної
фінансової інспекції в Одеській
області до Концерну
«Військторгсервіс» в особі філії
Одеського управління військової
торгівлі Концерну «Військторгсервіс»
про зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Зобов'язати Концерн
«Військторгсервіс» в особі філії
Одеського управління військової
торгівлі Концерну «Військторгсервіс»
вчинити дії, що визначені у п. 2 вимоги
від 26.02.2014 року № 840-16/610.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через Одеський
окружний адміністративний суд
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги на постанову
суду одночасно надсилається особою,
яка її подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Л.М.Токмілова

28 липня 2014 року.