Справа № 754/10274/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
у 1-й інстанції: Клочко І.В.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого
суддів при секретарі
Хрімлі О.Г., Ганечко
О.М., Літвіної Н.М.,
Архіповій Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва на ухвалу
Деснянського районного суду м. Києва
від 25 червня 2014 року у справі за заявою
ОСОБА_5 про зміну способу і порядку
виконання судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_5 звернулася до Деснянського
районного суду м. Києва із заявою про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_5 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 25 червня 2014 року заяву ОСОБА_5
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення - задоволено. Змінено
спосіб і порядок виконання постанови
Деснянського районного суду м. Києва
від 26 листопада 2010 року по справі №
2а-1831/10 за позовом ОСОБА_5 до Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними щодо
перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва
звернулося до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу та прийняти нову, якою відмовити
у задоволенні заяви.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явились.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - необов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно зі ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
обґрунтована та підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою Деснянського районного
суду м. Києва від 26 листопада 2010 року у
справі № 2а-1831/10, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 вересня
2011 року, адміністративний позов ОСОБА_5
до Управління Пенсійного фонду України
в Деснянському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
задоволено.

На підставі вказаної постанови судом
видано виконавчий лист про
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_5 щомісячної додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, як
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виходячи з 50 % мінімальної
пенсії за віком, та державної пенсії в
розмірі 6 мінімальних пенсій за віком,
починаючи з 01 травня 2010 року.

На виконання постанови Деснянського
районного суду м. Києва від 26 листопада
2010 року у справі № 2а-1831/10 Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва провело
перерахунок пенсії ОСОБА_5 в розмірі 46
279,31 грн.

Перевіряючи обґрунтованість заяви про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення та її відповідність
чинному законодавству, колегія суддів
виходить з наступного.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.

Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За змістом п. 2 ч. 4 ст. 105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України, у разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії.

Аналіз резолютивної частини постанови
Деснянського районного суду м. Києва
від 26 листопада 2010 року у справі №
2а-1831/10 та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог та вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст.ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, та способом
виконання судового рішення, як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 263 КАС України, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Підставою для застосування правил
наведеної норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Для відстрочення
чи розстрочення виконання судового
рішення такою обставиною може бути
недостатність коштів на рахунку,
стихійне лихо, для зміни способу чи
порядку виконання судового рішення -
неможливість виконання судового
рішення внаслідок відсутності,
пошкодження або знищення об'єкта
стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Колегія суддів зазначає, що аналіз
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції свідчить про те, що суд
першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 12 лютого 2014 року у справі №
К/800/598/14.

Відповідно до преамбули Закону України
«Про виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини», цей Закон регулює відносини,
що виникають у зв'язку з обов'язком
держави виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справах проти України; з необхідністю
усунення причин порушення Україною
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод і протоколів до
неї; з впровадженням в українське
судочинство та адміністративну
практику європейських стандартів прав
людини; зі створенням передумов для
зменшення числа заяв до
Європейського суду з прав людини проти
України.

Згідно до ст. 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини», суди застосовують при
розгляді справ Конвенцію та практику
Суду як джерело права.

Так, Європейським судом з прав людини у
справі «Кечко проти України»
зазначено, що органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як причину невиконання своїх
зобов'язань.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставною заяву ОСОБА_5 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, оскільки заявником не
доведено наявність обставин,
передбачених ч. 1 ст. 263 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 6, 202 ч. 1 п.п. 1, 4
КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції має право: скасувати ухвалу
суду і постановити нову ухвалу, якщо
визнає, що судом першої інстанції
неповно з'ясовано обставини справи,
порушено норми матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції невірно застосував норми
матеріального та процесуального права,
неповно з'ясував обставини справи, у
зв'язку з чим ухвала підлягає
скасуванню з ухваленням нової про
відмову у задоволенні заяви про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення.

Керуючись ст. ст. 41, 160, 196, 199, 202, 205, 206, 212,
254, 263 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва
задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м.
Києва від 25 червня 2014 року - скасувати
та постановити нову.

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.