Справа № 815/4362/14
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4362/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м.Одеса

У залі судових засідань №29

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді
Харченко Ю.В.

При секретарі
Кипаренко Н.Ю.

Розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» про стягнення
заборгованості по земельному податку у
загальному розмірі 3424,77грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Київському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області звернулась до Одеського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» заборгованість по
земельному податку у загальному
розмірі 3424,77грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на наявність у Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» узгодженої сими податкової
заборгованості по орендній платі за
землю у загальному розмірі 3424,77грн.

Відповідач у судове засідання 13.08.2014р.
не з'явився, незважаючи на те, що про
дату, час та місце судового засідання
повідомлявся належним чином та
своєчасно, у встановленому приписами
ст.33 КАС України порядку, а саме шляхом
повідомлення за телефонами 705-58-16, 774-64-64,
60-96-70, котрі зазначено безпосередньо у
позовні заяві, що підтверджується
наявною у матеріалах справи Довідкою
про неможливість повідомлення сторони
від 04.08.2014р., а отже суд вважає, що вжив
усіх залежних від нього заходів для
повідомлення відповідача належним
чином про дату, час та місце розгляду
судової справи з його участю, з метою
реалізації ним права на судовий захист
своїх прав та охоронюваних законом
інтересів.

Приписами статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
визначено, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справ упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, якій вирішить
спір щодо його прав та обов'язків.

Водночас, вжиття заходів для
прискорення процедури розгляду справ є
обов'язком не лише для держави, а й осіб,
котрі беруть участь у справі. Так,
Європейський суд з прав людини в
рішенні від 21 грудня 2006 року у справі
"Мороз та інші проти України" зазначив,
що розумність строку проваджень
повинна оцінюватись у світлі обставин
справи та з урахуванням наступних
критеріїв: складність справи,
поведінка заявників і відповідних
органів державної влади та того, яку
важливість для заявників мало питання,
що розглядалося.

Крім того, суд вважає за необхідне
наголосити, що саме національним судам
належить функція керування
провадженнями таким чином, щоб вони
були швидкими та ефективними (рішення
Європейського суду з прав людини від 21
грудня 2006року справа "Мороз та інші
проти України").

Така функція знайшла своє відображення
і в Законі України "Про судоустрій і
статус суддів", який встановлює
обов'язок судді вживати заходи щодо
розгляду справи протягом строку,
встановленого Законом.

Таким чином, з огляду на викладене, суд
дійшов висновку щодо можливості
розгляду даної адміністративної
справи без участі відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія», котре повідомлялось про
дату, час та місце судового засідання.

З урахуванням того, що відповідач
заперечення на адміністративний позов
не надав, справу розглянуто на підставі
наявних у ній доказів, відповідно до ч.4
ст.128 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши наявні у матеріалах справи
письмові докази в сукупності та
системно проаналізувавши приписи
чинного податкового законодавства, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» 15.04.2004р. зареєстроване
Виконавчим комітетом Одеської міської
ради, про що в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців зроблено запис
№0001081, що підтверджується
наявними у матеріалах справи належним
чином засвідченими копіями Виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом серії ААВ №615175, Довідки з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» перебуває на обліку як
платник податків у ДПІ у Приморському
районі м.Одеси з 15.04.2004р. за №12074, що
підтверджується наявною у матеріалах
справи Довідкою №95 від 24.02.2005р.

Судом встановлено та підтверджується
наявними у справі документами, що
згідно податкової декларації з плати
за землю (земельний податок та/або
орендна плата за земельні ділянки
державної або комунальної власності),
наданої Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, зокрема, від 12.02.2013р.
за 2013рік, сума земельного податку, що
підлягає сплаті, відповідачем
самостійно визначено у загальному
розмірі 20548,17грн. (помісячно у період з
січня по листопад у розмірі 1712,34грн., та
у грудні у розмірі 1712,43грн.).

До того ж, судом з"ясовано, що згідно
уточнюючої податкової декларації з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності), наданої Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області, зокрема, від 03.09.2013р.
за 2013рік, відповідачем самостійно
збільшено податкове зобов'язання по
земельному податку на 2013р. у загальному
розмірі 0,09грн.

Зокрема, Постановою Одеського
окружного адміністративного суду від
28.01.2014р. по справі №815/8689/13-а, задоволено
адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області,
присуджено до стягнення з банківських
рахунків Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» заборгованість по
земельному податку у загальному
розмірі 13650,97грн.

Таким чином, судом встановлено, що з
урахуванням Постанови Одеського
окружного адміністративного суду від
28.01.2014р., котрою з ТОВ
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» стягнуто заборгованість по
земельному податку у загальному
розмірі 13650,97грн., за відповідачем
рахується заборгованість по
земельному податку у загальному
розмірі 3424,77грн.

Проте, означена заборгованості по
земельному податку у законодавчо
визначеному порядку та строки
самостійно Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» сплачена не була, у зв'язку з
чим, виникла податкова заборгованість
по земельному податку у загальному
розмірі 3424,77грн.

Відповідно до п.286.2. ст.286 Податкового
кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі
змінами та доповненнями) платники
плати за землю (крім фізичних осіб)
самостійно обчислюють суму податку
щороку станом на 1 січня і не пізніше 20
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій. При
поданні першої декларації (фактичного
початку діяльності як платника плати
за землю) разом з нею подається довідка
(витяг) про розмір нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Згідно з п.285.1 ст.285 Податкового кодексу
України базовим податковим (звітним)
періодом для плати за землю є
календарний рік.

Відповідно до п.287.3 ст.287 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до п.15.1 ст.15 Податкового
кодексу України платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пунктами 16.1.3 та 16.1.4 ст.16
означеного Кодексу платник податків
зобов'язаний: подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів; сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України передбачено, що
платник податків зобов'язаний
самостійно платити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Згідно з пунктом 54.5 статті 54 вказаного
Кодексу України якщо згідно з нормами
цієї статті сума грошового
зобов'язання розраховується
контролюючим органом, платник податків
не несе відповідальності за
своєчасність, достовірність і повноту
нарахування такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне та повне
погашення нарахованого узгодженого
грошового зобов'язання і має право
оскаржити зазначену суму в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Згідно п.п.14.1.175 Податкового кодексу
України податковий борг - сума
узгодженого грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), але не сплаченого платником
податків у встановлений цим Кодексом
строк, а також пеня, нарахована на суму
такого грошового зобов'язання.

Також, згідно з п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п.59.5 ст.59 Податкового
кодексу України у разі якщо у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується (зменшується),
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення. У
разі якщо після направлення (вручення)
податкової вимоги сума податкового
боргу змінилася, але податковий борг не
був погашений в повному обсязі,
податкова вимога додатково не
надсилається (не вручається).

Так, ДПІ у Київському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області на
адресу Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія», було надіслано податкову
вимогу №60-15 від 12.07.2013р. на суму 5134,19грн.,
котра 22.07.2013р. була отримана
Товариством, про що свідчить наявна у
матеріалах справи належним чином
засвідчена копія рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Разом з тим, відповідних належних
доказів на підтвердження сплати
відповідачем, визначеної означеною
податковою вимогою суми податкового
боргу, чи її оскарження, суду не надано.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, та як вбачається з
наявної у матеріалах справи облікової
картки платника податків, яка ведеться
в органах державної податкової служби
згідно з Порядком ведення органами
Міністерства доходів і зборів України
оперативного обліку податків, зборів,
митних платежів, єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, інших платежів,
які сплачуються під час митного
оформлення товарів, затвердженим
Наказом Міністерства доходів і зборів
України від 05.12.2013р. №765, зареєстрованим
в Міністерстві юстиції України 04
лютого 2014р. за №217/24994, за Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» рахується заборгованість
земельному податку у загальному
розмірі 3424,77грн.

Відповідно до п.п.95.1, 95.2 ст.95
Податкового кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів,
які перебувають у його власності, а в
разі їх недостатності - шляхом продажу
майна такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.3 ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч.1 ст.69 та ч.1 ст.70 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Згідно зі ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Відтак, приймаючи до уваги
вищевикладене та оцінюючи наявні у
матеріалах справи письмові докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги Державної податкової
інспекції у Київському районі м.Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області обґрунтовані,
документально підтверджені,
відповідають чинному законодавству,
отже підлягають задоволенню повністю
зі стягненням з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» податкової заборгованості
по земельному податку у загальному
розмірі 3424,77грн.

Керуючись ч.4 ст.122, ч.ч.4,6 ст.128, ст.ст. 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» про стягнення
заборгованості по земельному податку у
загальному розмірі 3424,77грн.,
задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Санаторно-оздоровчий комплекс
«Магнолія» (65058, м.Одеса, Французький
бульвар,63/65, ) в доход
Державного бюджету України на користь
Державної податкової інспекції у
Київському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області (65104, м.Одеса, просп.Ак.Глушка,17/2,
, р/р №0005, бюджетна
класифікація 13050100, отримувач УДКСУ у
м.Одесі, код ЄДРПОУ отримувача 38016923,
банк отримувача ГУДКСУ в Одеській
області, МФО 828011, призначення платежу
*;147;32971681; стягнення податкового боргу в
межах виконавчого провадження ТОВ «СОК
«МАГНОЛІЯ»; 13050100) заборгованість по
земельному податку у загальному
розмірі 3424(три тисячі чотириста
двадцять чотири)грн. 77коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом
подання апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому приписами ст.254
КАС України.

Суддя
Харченко Ю.В.