Справа № 806/1513/14
Суддя: Зарудяна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Зарудяна Л.О.
УХВАЛА

іменем України

13 серпня 2014 року Справа № 806/1513/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Зарудяної Л.О.

суддів: Іваненко Т.В.

Охрімчук І.Г.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від 14 травня 2014
року про закриття провадження у справі
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача -
Публічне акціонерне товариство фірма
"Арсанія" про визнання нечинним та
скасування договору купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом про визнання
протиправним та скасування наказу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області в частині
включення вартості АДРЕСА_1, до
статутного фонду Публічного
акціонерного товариства фірма
"Арсенія".

В процесі розгляду справи позивачем
уточнено позовні вимоги, згідно яких
остання просила визнати нечинним та
скасувати договір купівлі-продажу
державного майна від 31.03.1994 року,
укладений між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Житомирській області та
Публічним акціонерним товариством
фірма "Арсанія".

Ухвалою Житомирського окружного
адміністративного суду від 14.05.2014р.
закрито провадження у справі.
Роз'яснено позивачу, що розгляд даної
справи віднесено до юрисдикції
господарського суду.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення норм
процесуального права, просить ухвалу
суду скасувати та справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Відповідно до ст. 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
апеляційну скаргу в порядку письмового
провадження.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що відсутні
підстави для її задоволення з огляду на
таке.

Закриваючи провадження у справі суд
першої інстанції виходив з того, що
правовідносини, що склались між
сторонами за своєю правовою природою
носять цивільно-правовий характер.

Колегія суддів приходить до
аналогічного висновку, а тому не вбачає
підстав для скасування оскаржуваного
рішення. При цьому колегія виходить з
наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
Кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Вказані норми права встановлюють, що в
порядку адміністративного судочинства
захищаються права та інтереси осіб у
сфері публічно-правових відносин.
Публічно-правові відносини є складовою
частиною правових відносин, які
виникають у суспільстві. Змістом
будь-яких правових відносин є
врегульованих правом взаємні права,
інтереси, обов'язки та заборони
суб'єктів суспільства у цих
правовідносинах. Відповідно, зміст
публічно-правових відносин
складається з взаємних публічних прав,
інтересів, обов'язків та заборон
суб'єктів суспільства у певних
публічно-правових відносинах.

Отже, у публічно-правових відносинах
одна особа має та реалізує певні
публічні права чи інтереси, а інша
особа відповідно виконує певні
публічні обов'язки або дотримується
публічних заборон. У разі невиконання
останньою особою своїх публічних
обов'язків або недотримання публічних
заборон вона порушує публічні права чи
інтереси першої особи, яка не в змозі їх
належним чином реалізувати. За цих
обставин ця особа має право подати до
суду адміністративний позов на захист
своїх порушених публічних прав, свобод
та інтересів у публічно-правових
відносинах.

Таким чином, до адміністративного суду
з адміністративним позовом має право
звернутись особа за захистом саме
публічного права, свободи чи інтересу у
сфері публічно-правових відносин.
Звернення особи з позовом до суду на
захист іншого крім публічного права,
свободи чи інтересу, наприклад
приватного цивільного чи
господарського права, інтересу
відповідно до вказаних норм Цивільного
чи Господарського кодексів України, не
належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративне судочинство -
діяльність судів щодо розгляду і
вирішення адміністративних справ.
Згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією з сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування
або інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства.

Частиною 2 статті 4 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно - правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Згідно з ч.1 ст.17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

З наведених норм вбачається, що справою
адміністративної юрисдикції може бути
спір, який виник між конкретними
суб'єктами суспільства стосовно їхніх
публічних прав та обов'язків у
конкретних публічно-правових
відносинах, у яких хоча б один суб'єкт
законодавчо уповноважений владно
керувати поведінкою іншого (інших)
суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно
законодавчо зобов'язані виконувати
вимоги, приписи такого владного
суб'єкта. У випадку, якщо суб'єкт (в тому
числі орган державної влади, місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа) у спірних
правовідносинах не здійснює вказані
владні управлінські функції відносно
іншого суб'єкта, який є учасником спору,
такий спір не має встановлених нормами
Кодексу адміністративного судочинства
України ознак справи адміністративної
юрисдикції, та не повинен вирішуватись
адміністративним судом.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем оскаржується договір
купівлі-продажу державного майна від
31.03.1994 року (а.с. 33), де відповідач хоч і є
суб'єктом владних повноважень за своєю
природою, однак при здійсненні даного
правочину він не здійснює
управлінських функцій, а виступає як
сторона договору - продавець, і своїми
діями жодним чином не впливає на
волевиявлення та поведінку іншої
сторони договору - покупця. Отже,
заявлені позовні вимоги мають
приватноправовий характер.

Пунктом 1 частини 1 статті 15 ЦПК України,
зокрема, визначено, що суди розглядають
у порядку цивільного судочинства
справи щодо захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів, що виникають із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Спори щодо договорів або інших
правочинів, укладених відповідно до
норм Цивільного кодексу України та
інших актів цивільного законодавства,
розглядаються за правилами цивільного
судочинства.

З огляду на викладене та враховуючи
суб"єктивний склад учасників спору, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що спір слід розглядати в
порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Враховуючи зазначене, суд першої
інстанції правомірно прийшов до
висновку про закриття провадження у
справі, оскільки даний позов не є
адміністративним, так як вимоги
позивачів не стосуються захисту прав,
свобод та інтересів цих осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади.

Підсумовуючи вищенаведене, слід
вказати, що оскаржена ухвала законна і
обґрунтована, відповідає матеріалам
справи та вимогам чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Підстави для скасування постанови
відсутні, а тому апеляційний суд
залишає її без змін.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а ухвалу Житомирського
окружного адміністративного суду від
14 травня 2014 року про закриття
провадження у справі без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.О. Зарудяна

судді:
Т.В. Іваненко

І.Г. Охрімчук

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області вул. 1-го
Травня,20,м.Житомир,10008

4-третій особі ПАТ фірма "Арсанія" , 11512,
вул. Сосновського, 9, м. Коростень,
Житомирська обл.