Справа № 320/6985/14-а
Суддя: Ковальова Ю. В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 30.07.2014
Справа № 320/6985/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року

м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Ковальової Ю.В., розглянувши в
письмовому провадженні справу за
адміністративним позовом

ОСОБА_1 до інспектора ДПС РДПС УМВС в
Херсонській області ОСП №3 сержанта
міліції Денищик Віталія Сергійовича
про визнання дій працівників ОДПС
протиправними щодо складання
протоколу АВ2 № 133618 від 28.06.2014 року та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати дії відповідача
по складанню протоколу АВ2 № 133618 від
28.06.2014 р. відносно ОСОБА_1 про
адміністративне правопорушення
передбачене ст. 122 ч.1 КпАП України
протиправними, постанову серії ПС1 470952
від 28.06.2014 р. про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням стягнення
у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.,
винесену Інспектором ДПС РДПС
Херсонської області ОСП №3 сержантом
міліції Денищик Віталієм Сергійовичем
- скасувати, як незаконну, вказуючи, що 28
червня 2014 р. о 05 годині 30 хвилин
Інспектор ДПС РДПС Херсонської області
ОСП №3 (розташоване 500 км. автодороги
Харків-Сімферополь, - перехрестя
автодоріг Генічеськ -Нова Олексійовка
з автодорогою Харків-Сімферополь)
сержант міліції Денищик Віталій
Сергійович, склав протокол АВ2 № 133618
про адміністративне правопорушення
передбачене ст. 122 ч.1 КпАП України,
відповідно до якого позивач, 28 червня
2014 р. о 05 годині 26 хвилин керуючи
автомобілем марки «Тайота Камрі»
державний номерний знак НОМЕР_1,
знаходячись на 500 км. автодороги
Харків-Сімферополь (на відстані 681 м.
від посту Відповідача) перевищив
встановлену швидкість руху на 21 км/год,
рухався зі швидкістю 121 км/год, при
цьому зазначено що швидкість
вимірювалась спец. пристроєм. Вважає,
що вказаний протокол складений з
порушеннями, а саме: відсутні свідки чи
потерпілі, були відсутні будь які
докази скоєння ним правопорушення.

Від позивача надійшла заява з
проханням слухати справу у його
відсутність, просить задовольнити
заявлені позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не
з'явився,будучи належним чином
повідомленим про день, час та місце
судового розгляду, не повідомив про
причини неявки, із заявами та
клопотаннями до суду не звертався,
заперечень не надав.

Відповідно до ч.4 ст. 122 КАС
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України,
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі (розгляд справи в порядку
письмового провадження), фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

На підставі вищенаведеного, з метою
повного, всебічного та своєчасного
захисту прав позивача в сфері публічно
-правових відносин, суд вважає за
доцільне розглянути справу в порядку
письмового провадження.

Суд, розглянувши матеріали справи,
вважає за необхідне задовольнити
вказаний адміністративний позов
виходячи з наступного.

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 470952 від 28 червня 2014 року
інспектора ДПС РДПС УМВС в Херсонській
області сержанта міліції Денищик
Віталія Сергійовича ОСОБА_1 притягнуто
до адміністративної відповідальності
за ст. 122 ч. 1 КУпАП за те, що 28 червня 2014 р.
о 05 годині 26 хвилин, на 500 км автодороги
Харків-Сімферополь керуючи
автомобілем марки «Тайота Камрі»
державний номерний знак НОМЕР_1,
перевищив швидкісний режим на дорозі
що відноситься до інших доріг 90 км/год.
на 31 км/год. рухався зі швидкістю 121
км/год., що було зафіксовано
вимірювальним пристроєм швидкості TRUCAM
000733, чим порушив п.п. 12.6 «Ґ» ПДР України,
за яке передбачена відповідальність
згідно ч.1 ст. 122 КУпАП, що
підтверджується копією постанови в
справі про адміністративне
правопорушення від 28.06.2014 року серії ПС1
№ 470952.

Згідно вимог п.п. «Ґ» п. 12.6 Правил
дорожнього руху України, поза
населеними пунктами на всіх дорогах та
на дорогах, що проходять через населені
пункти, позначені знаком 5.47,
дозволяється рух із швидкістю: іншим
транспортним засобам: на автомобільній
дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1
- не більше 130 км/год., на автомобільній
дорозі з окремими проїзними частинами,
що відокремлені одна від одної
розділювальною смугою - не більше 110
км/год., на інших автомобільних дорогах
- не більше 90 км/год.

Ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність за
перевищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину, порушення вимог дорожніх
знаків та розмітки проїзної частини
доріг, правил перевезення вантажів,
буксирування транспортних засобів,
зупинки, стоянки, проїзду пішохідних
переходів, ненадання переваги у русі
пішоходам на нерегульованих
пішохідних переходах, а так само
порушення встановленої для
транспортних засобів заборони
рухатися тротуарами чи пішохідними
доріжками.

Однак, при винесенні оскаржуваної
постанови відповідачем не враховано,
пояснення відповідача, де він вказав,
що 28 червня 2014 р. о 05 годині 26 хвилин
керуючи автомобілем марки «Тайота
Камрі» державний номерний знак НОМЕР_1,
прямуючи до АР Крим, знаходячись на
території Херсонської області, на 500
км. автодороги Харків-Сімферополь,
рухався з дозволеною швидкістю 96-98
км/год, що підтверджувалось
вимірювальним прибором на панелі
приладів та дублювалось на
спец.пристрої «Новігатор». В цей час
приблизно за 1 км. до Посту ОСП №3, його
авто був обігнаний автомобілем «Шкода»
білого кольору з державним номером
Донецького регіону, що рухався з явним
перевищенням дозволеної швидкості.

На вказаній автодорозі, він був
зупинений Відповідачем, який повідомив
його про порушення ним ПДР України у
зв'язку з перевищенням встановленої
швидкості на 21 кмг, при цьому
показавши йому показники приладу з
фотознімком автомобіля білого кольору
з вмкнутим ближнім світлом фар, в
зв'язку з чим розгледіти серію та цифри
на державному номері неможливо.

Проти складання протоколу він
заперечував, та стверджував, що рухався
з дозволеною швидкістю, що
підтверджується відповідним
поясненням в протоколі.

Вказані пояснення позивача
відповідачем в судовому засіданні не
спростовані.

При визначені виду і міри
адміністративного стягнення, згідно зі
ст. 33 КУпАП враховується характер
здійснених правопорушень, особу
правопорушника, ступінь його вини,
майнове становище, обставини
пом'якшуючи і обтяжуючи
відповідальність.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП,
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
повинна містити найменування органу
(посадової особи), яка винесла
постанову; дату розгляду справи;
відомості про особу, стосовно якої
розглядається справа; опис обставин,
з'ясованих під час розгляду справи;
зазначення нормативно - правового акту,
яким передбачена відповідальність за
дане адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Відповідно п.3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанова
по справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржена, а
саме, постанова іншого органу
(посадової особи) про накладення
адміністративного стягнення - до
вищестоящого органу (вищестоящій
посадовій особі) або до районного,
міського районного в місті, міського
або міськрайонного суду, в порядку,
визначеному КпАП України, з
особливостями, встановленими Кодексом
України про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС
України, при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: визнання
протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень, про
поворот виконання цього рішення чи
окремих його положень із зазначенням
способу його здійснення; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії;
зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій; стягнення з
відповідача коштів; тимчасову заборону
(зупинення) окремих видів або всієї
діяльності об'єднання громадян;
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; визнання
наявності чи відсутності
компетенції(повноважень) суб'єкта
владних повноважень.

Суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Відповідно до ст. 284 КУпАП, по
справі про адміністративне
правопорушення, орган (посадова особа)
виносить одну з таких постанов: про
накладення адміністративного
стягнення; про застосування заходів
впливу, передбачених статтею 24-1 цього
Кодексу; про закриття справи.

Постанова про закриття справи
виноситься при оголошенні усного
зауваження, передачі матеріалів на
розгляд громадської організації чи
трудового колективу або передачі їх
прокурору, органу досудового
розслідування, а також при наявності
обставин, передбачених статтею 247 цього
Кодексу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.293 КУпАП України, орган
(посадова особа) при розгляді скарги
або протесту на постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
може змінити захід стягнення в межах,
передбачених нормативним актом про
відповідальність за адміністративне
правопорушення, з тим, однак, щоб
стягнення не було посилено.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, з урахуванням того, що
відповідачем не надано заперечень на
позов, а також жодних доказів в
обґрунтування законності винесення
оскаржуваної постанови, а отже
підстави для не визнання постанови
незаконною та не скасування відсутні.

Таким чином, суд вважає, що постанову по
справі про адміністративне
правопорушення відносно позивача слід
скасувати та визнати дії відповідача
щодо складання протоколу АВ2 № 133618 від
28.06.2014 року протиправними.

Керуючись ст. ст. 2, 69, 71, 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 22, 33, 122 ч.1, 284, 287, 289, 293
Кодексу України про адміністративні
правопорушення, Правилами дорожнього
руху України, суд

постановив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС РДПС УМВС в Херсонській
області ОСП №3 сержанта міліції
Денищик Віталія Сергійовича про
визнання дій працівників ОДПС
протиправними щодо складання
протоколу АВ2 № 133618 від 28.06.2014 року та
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити повністю.

Визнати дії інспектора ДПС РДПС УМВС в
Херсонській області сержанта міліції
Денищик Віталія Сергійовича по
складанню протоколу АВ2 № 133618 від 28.06.2014
р. відносно ОСОБА_1 про адміністративне
правопорушення передбачене ст. 122 ч.1
КпАП України - протиправними.

Скасувати постанову в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 470952 від 28.06.2014 року за ст.122 ч.1
Кодексу України, винесену інспектором
ДПС РДПС УМВС в Херсонській області
сержантом міліції Денищик Віталієм
Сергійовичем про притягнення ОСОБА_1
до адміністративної відповідальності
за ч.1 ст.122 КУпАП України у вигляді
штрафу на користь держави в розмірі 255
/двісті п'ятдесят п'ять/ гривень 00
копійок.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
Ю.В. Ковальова