Справа № 2а-3840/10/0770
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
Справа №
67450/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Качмара В.Я., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу колективного підприємства
«Райагробуд» на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 3.06.2011 року в
справі за позовом колективного
підприємства «Райагробуд» до
управління Пенсійного фонду України у
Великоберезнянському районі
Закарпатської області про визнання
незаконною вимоги про сплату боргу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2010 року колективне
підприємство «Райагробуд» (смт.
В.Березний Закарпатської області)
звернулося до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Великоберезнянському районі
Закарпатської області про визнання
незаконною вимоги про сплату боргу.

КП «Райагробуд» посилалося на те, що
строк сплати страхових внесків не
настав, оскільки об'єктом
оподаткування є фактичні витрати на
оплату праці, а не нарахована сума
внесків, при цьому позивач не отримував
коштів на оплату праці працівників, у
зв'язку з чим не повинен сплачувати
страхові внески.

Позивач просив визнати незаконною
вимогу управління Пенсійного фонду
України у Великоберезнянському районі
Закарпатської області від 1.10.2010 року
про сплату недоїмки зі страхових
внесків.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 3.06.2011 року в
задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції
оскаржило КП «Райагробуд», подавши на
неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що рішення суду першої інстанції є
неправомірним, оскільки судом неповно
досліджено зібрані докази, неповно
встановлено обставини справи, при
розгляді справи порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Доводи апеляційної скарги
обґрунтовано доводами позовної заяви.

Апелянт просить скасувати постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 3.06.2011 року
та прийняти нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги КП
«Райагробуд».

Особи, які беруть участь в справі, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, проте в
судове засідання не прибули, що є
підставою для її розгляду в порядку
письмового провадження за наявними в
ній матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з таких підстав.

В справі встановлено, що КП
«Райагробуд» є платником збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України в
Великоберезнянському районі,
реєстраційний номер 04010023.

1.10.2010 року управлінням Пенсійного
фонду України в Великоберезнянському
районі направлено позивачу вимогу № Ю
4 про сплату недоїмки зі страхових
внесків у сумі 10715,43 грн.

Розрахунками сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за грудень 2009 року, січень
2010 року, лютий 2010 року, березень 2010 року,
квітень 2010 року, травень 2010 року та
червень 2010 року, підтверджено, що
сформована сума вимоги складається з
задекларованих сум страхових внесків
(розділ 8 розрахунку) за вказані місяці.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач при направленні позивачу
вимоги про сплату боргу діяв в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування», тому підстави для
визнання незаконною вимоги відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», страховими внесками є
кошти відрахувань на соціальне
страхування та збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені згідно із законодавством, що
діяло раніше, а також кошти, сплачені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до цього
Закону.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі Закон) встановлено,
що виключно цим Законом визначається
порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на платника страхових
внесків покладені обов'язки щодо
нарахування, обчислення і сплати
страхових внесків в повному обсязі в
установлені строки.

Згідно ч.6 ст. 20 Закону, страхувальники
зобов'язані сплачувати страхові
внески, нараховані за відповідний
базовий звітний період, не пізніше ніж
через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду. Базовим
періодом для позивача відповідно до
абзацу 2 ч.6 ст. 20 та п.1 ст. 14 Закону є
календарний місяць.

Згідно з ч.2. ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», чинною на час спірних
правовідносин, суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені ст. 20 цього Закону, в тому
числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою ст. 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», територіальні
органи Пенсійного фонду за формою і у
строки, визначені правлінням
Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку,
вимогу про її сплату.

Згідно пп. 5.1.1 п. 5.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України яка
затверджена постановою Пенсійного
фонду України від 19.12.2003 року за № 21-1,
обчислення страхових внесків
зазначеною категорією платників
(визначеними підпунктами 2.1.1, 2.1.2 пункту
2.1 цієї Інструкції, до якої відноситься
КП «Райагробуд»), здійснюється
щомісячно за ставками, визначеними
пунктами 4.1, 4.2 цієї Інструкції, на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) заробітної плати (доходу),
виходячи з розміру страхового внеску,
що діє на день нарахування виплат
(доходу).

Підпунктом 5.1.3 п.5.1 Інструкції
передбачено, що страхові внески
нараховуються незалежно від джерел їх
фінансування, форми, порядку, місця
виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати.

Згідно п. 8.1 та п. 8.2 Інструкції, суми
страхових внесків, своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
пунктами 5.1, 5.2, 5.3 цієї Інструкції, у
тому числі обчислені органами
Пенсійного фонду, уважаються
простроченою заборгованістю із сплати
страхових внесків (далі - недоїмка) і
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням фінансових санкцій.

Органи Пенсійного фонду надсилають
страхувальникам вимогу про сплату
недоїмки в таких випадках:

а) якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності страхувальника
свідчать про донарахування сум
страхових внесків;

б) якщо страхувальник має на кінець
звітного базового періоду недоїмку зі
сплати страхових внесків;

в) якщо страхувальник має на кінець
звітного періоду борги зі сплати
фінансових санкцій (штрафів) та пені.

У випадку а) вимога надсилається
одночасно з актом документальної
перевірки.

У випадку б) вимога надсилається
щомісяця протягом п'яти робочих днів,
наступних за звітним базовим періодом.
Вимога формується на підставі даних
особових рахунків платників на всю
суму боргу.

Як видно з матеріалів справи,
заборгованість КП «Райагробуд» зі
сплати страхових внесків встановлена
та підтверджена матеріалами справи,
зокрема, розрахунками сум страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, що
підлягають сплаті за грудень 2009 року та
січень-червень 2010 року (а.с. 30-47).

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції щодо правомірності вимоги
управління Пенсійного фонду України у
Великоберезнянському районі щодо
направлення позивачу вимоги про сплату
боргу № Ю 4 від 1.10.2010 року є
обґрунтованими.

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи, наявним
в ній доказам, правильно застосованим
нормам матеріального та
процесуального права, тому підстав для
її скасування колегія суддів не
знаходить.

Апелянт не заперечує факту існування
заборгованості зі сплати страхових
внесків, доводи апеляційної скарги
зводяться лише до спростування
обов'язку щодо сплати таких внесків, що
в силу наведеного є безпідставним та
суперечить матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу колективного
підприємства «Райагробуд» залишити
без задоволення.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 3.06.2011 року
по справі № 2а-3840/10/0770 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
В.Я. Качмар

Д.М.Старунський