Справа № 808/4118/14
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року Справа № 808/4118/14
м.Запоріжжя

Запорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

при секретарі судового засідання
Стратулат С.В.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за поданням: Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Січ-Заспа»

про: стягнення коштів за податковим
боргом,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2014 року о 17 год. 22 хв. до
Запорізького окружного
адміністративного суду надійшло
подання Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Січ-Заспа» про стягнення коштів за
податковим боргом у розмірі 101 225,46грн.

01.07.2014 до суду від заявника надійшло
уточнене подання, в прохальній частині
якого заявником уточнено найменування
відповідача. Уточнене подання прийнято
судом до розгляду.

30.07.2014 сторони у судове засідання не
з'явилися, про дату, час та місце
розгляду подання повідомлені належним
чином. Заявник надав заяву про розгляд
подання без його участі, вимоги подання
підтримує у повному обсязі з
урахуванням уточнень.

За приписами ч. 8 ст. 183-3 КАС України,
неявка сторін у судове засідання не
перешкоджає розгляду подання. За таких
обставин суд вважає за можливе
розглянути справу по суті без участі
представників сторін.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
на підставі приписів ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до наступного висновку.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України № 2755-VІ від 02.12.2010
передбачено обов'язок платників
податків сплачувати податки та збори у
строки та в розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Відповідно, органи державної
податкової служби відповідно до п.п.
20.1.18 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Як вбачається з матеріалів подання,
станом на 01.07.2014, відповідач має перед
бюджетом податковий борг на загальну
суму 101 225,46 грон., у т.ч. з податку на
додану вартість у розмірі 25 601,45 грн., з
податку на прибуток приватних
підприємств у розмірі 75624,01 грн.

Податковий борг з податку на додану
вартість виник на підставі наступного.

19.02.2014 відповідачем до податкового
органу подано декларацію № з
податку на додану вартість, відповідно
до якої відповідачем самостійно
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за січень
2014 року у розмірі 1 921 грн.

18.03.2014 відповідачем до податкового
органу подано декларацію № з
податку на додану вартість, відповідно
до якої відповідачем самостійно
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за лютий
2014 року у розмірі 1 513 грн.

16.04.2014 відповідачем до податкового
органу подано декларацію № з
податку на додану вартість, відповідно
до якої відповідачем самостійно
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
березень 2014 року у розмірі 242 грн.

16.05.2014 відповідачем до податкового
органу подано декларацію № з
податку на додану вартість, відповідно
до якої відповідачем самостійно
визначено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за квітень
2014 року у розмірі 22 438 грн.

З урахуванням наявної переплати у
розмірі 512,55 грн. податковий борг з
податку на додану вартість становить 25
601,45 грн.

Податковий борг з податку на прибуток
приватних підприємств виник на
підставі наступного.

28.02.2014 відповідачем до податкового
органу подано декларацію № з
податку на прибуток підприємства,
відповідно до якої відповідачем
самостійно визначено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток за
2013 рік у розмірі 35 350 грн.

З урахуванням часткової сплати у
розмірі 10 055 грн. грошове зобов'язання з
податку на прибуток за 2013 рік по
декларації № від 28.02.2014 становить
25 295 грн.

За не своєчасну сплату відповідачем
самостійно узгодженого податкового
зобов'язання податковим органом
нарахована пеня у розмірі 203,01 грн.

Крім того, в декларації № від
28.02.2014 відповідачем визначено
авансовий внесок, що підлягає сплаті
щомісячно у розмірі 10 592 грн.

Так, заборгованість з авансових
внесків по декларації № від
28.02.2014 становить по терміну сплати на
31.03.2014, по терміну сплати на 30.04.2014 та по
терміну сплати 31.05.2014 становить 31 776 грн.

01.02.2013 відповідачем до податкового
органу подано декларацію № з
податку на прибуток підприємства,
відповідно до якої відповідачем
самостійно визначено авансовий внесок,
що підлягає сплаті щомісячно у березні
- грудні 2013 року та січні - лютому 2014
року у розмірі 9175 грн.

Так, заборгованість з авансових
внесків по декларації № від
01.02.2013 становить по терміну сплати на
30.01.2014 та по терміну сплати на 28.02.2014
становить 18 350 грн.

Таким чином, податковий борг з податку
на прибуток приватних підприємств
становить 75 624,01 грн.

На момент розгляду подання в суді,
вказана сума податкового зобов'язання
відповідачем не сплачена,
заборгованість перед бюджетом не
погашена.

Відповідно до п. 15.1 ст. 15 Податкового
кодексу України, платниками податків
визнаються фізичні особи (резиденти і
нерезиденти України), юридичні особи
(резиденти і нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з цим Кодексом
або податковими законами, і на яких
покладено обов'язок із сплати податків
та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до п. 46.1 ст. 46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У зазначений строк податкові
зобов'язання не сплачені, а тому у
відповідності до п. 59.1 ст. 59 Податкового
кодексу України визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Пунктом 59.3 ст. 59 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів та
продаж майна платника податків
провадяться не раніше ніж через 60
календарних днів з дня надіслання
(вручення) такому платнику податкової
вимоги.

З метою погашення податкового боргу,
ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя,
на підставі ст. 59 ПКУ було надіслано
відповідачу податкову вимогу № 244-25 від
15.04.2014, яка отримана уповноваженою
особою відповідача 13.05.2014.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
кодексу України, у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Згідно із п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20
Податкового кодексу України органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника.
На суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до п. 95.1 - 95.3 ст. 95
Податкового кодексу України, орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Відповідно до приписів статті 183-3
Кодексу адміністративного судочинства
України, провадження у справах за
зверненням органів державної
податкової служби при здійсненні ними
передбачених законом повноважень
здійснюється на підставі подання таких
органів, зокрема, щодо стягнення коштів
за податковим боргом.

Подання подається до суду першої
інстанції протягом двадцяти чотирьох
годин з моменту встановлення обставин,
що зумовлюють звернення до суду, за
загальними правилами підсудності,
встановленими цим Кодексом.

Строки, встановленні цією статтею,
обчислюються годинами і закінчуються
із закінченням години, на яку припадає
таке закінчення.

У даному випадку, необхідна наявність
сукупності обставин, які дають
підставу для висновку щодо
правомірності такого подання:

- сплив 60 днів з дня направлення
податкової вимоги;

- виникнення податкового боргу.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що заявлені
вимоги Державної податкової інспекції
у Ленінському районі Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Січ-Заспа» податкового боргу у
розмірі 101 225,46 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
ст.ст. 2, 4, 7 - 12, 14, 86, 158 -162, 183-3 КАС України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

Стягнути з рахунків платника податків -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Січ-Заспа» () на користь УК у
Ленінському районі м. Запоріжжя (код
одержувача 38025423 в ГУ ДКСУ України у
Запорізькій області, МФО 813015) суму
податкового боргу з податку на додану
вартість у розмірі 25 601 (двадцять п'ять
тисяч шістсот одна) грн. 45 коп. та суму
податкового боргу з податку на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 25 498 (двадцять п'ять тисяч
чотириста дев'яносто вісім) грн. 01 коп.
(код платежу 11021000 на р/р 0006) та
авансові внески з податку на прибуток
приватних підприємств у розмірі 50 126
(п'ятдесят тисяч сто двадцять шість)
грн. (код платежу 11024000 на р/р 0006).

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання такої постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
Ю.В.Калашник