Справа № 453/238/14-а
Суддя: Микитин В. Я.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сколівський районний суд Львівської
Справа № 453/238/14-а
№ провадження 2-а/453/24/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2014 року Сколівський
районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді
Микитина В.Я.;

з участю секретаря Корнута
Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Сколе
Львівської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області, з участю третьої особи
Управління з питань освіти, молоді та
спорту Сколівської районної державної
адміністрації Львівської області про
визнання дій щодо відмови у проведенні
виплати грошової допомоги при
призначенні пенсії за віком
неправомірними, зобов'язання провести
виплату грошової допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 14.02.2014 року звернулася
у суд із адміністративною позовною
заявою до відповідача Управління
пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області, в якій просила визнати
неправомірними дії відповідача щодо
відмови їй у проведенні виплати
грошової допомоги при призначенні
пенсії за віком неправомірними, а також
зобов'язати відповідача Управління
пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області виплатити їй грошову допомогу,
що не підлягає оподаткуванню, у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення (а. с. 3-8).

Ухвалою судді від 17.02.2014 року відкрито
провадження в адміністративній справі
і призначено до судового розгляду (а. с.
1).

В обґрунтування адміністративних
позовних вимог позивач ОСОБА_1
посилається на те, що наказом по
відділу народної освіти Сколівського
райвиконкому від 05.09.1991 року за № 348 (із
змінами, внесеними наказом Управління
з питань освіти, молоді та спорту
Сколівської РДА Львівської області від
24.04.2013 року № 138) вона була переведена на
посаду заступника директора з
навчально-виховної роботи неповної
середньої загальноосвітньої школи с.
Верхня Рожанка, на якій працювала з
05.09.1991 року до часу виходу на пенсію -
09.09.2013 року. У вересні 2013 року вона
звернулась до УПФУ у Сколівському
районі Львівської області з заявою про
призначення їй пенсії за вислугу років
із одночасним призначенням грошової
допомоги. Пенсію за віком їй було
призначено у встановленому порядку. Що
стосується виплати грошової допомоги,
то листом від 25.10.2013 року за вих. №
10063-03-49 УПФУ у Сколівському районі
Львівської області та листом ГУ ПФУ у
Львівській області від 08.01.2014 року за
вих. № 1311/В-20 повідомило її про те, що
відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.
Згідно з Переліком закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою № 909 Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року,
користуються правом на призначення
пенсії за вислугу років особи, які
працювали в загальноосвітніх
навчальних закладах на посадах
учителів, логопедів,
вчителів-логопедів,
вчителів-дефектологів, викладачів,
навчальних сурдопедагогів,
тифлопедагогів, вихователів,
завідуючих та інструкторів слухових
кабінетів, директорів, завідуючих, їх
заступників з навчально-виховної
(навчальної, виховної),
навчально-виробничої частини або
роботи з виробничого навчання,
завідуючі навчальною і
навчально-виховною частиною, соціальні
педагоги (організатори позакласної та
позашкільної виховної роботи з дітьми),
практичні психологи, педагоги
організатори, майстри виробничого
навчання, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.
Зустрічною перевіркою первинних
документів відділу освіти Сколівської
РДА Львівської області за період
роботи з 1991 року і по 2013 рік з'ясовано,
що згідно наказів про переведення, про
надання відпусток і інших документів,
вона числилась як заступник директора.
Враховуючи викладене, на думку
відповідача, для врахування роботи на
посаді заступника директора з
навчально-виховної роботи неповної
середньої загальноосвітньої школи с.
Верхня Рожанка з 05.09.1991 року по 23.04.2013
року до спеціального стажу роботи
підстав немає. Згідно з наданими
документами її спеціальний стаж роботи
становить 8 років 11 місяців та 6 днів, а,
отже, права на отримання грошової
допомоги при виході на пенсію вона не
має. На її думку, відмова у призначенні
пенсії за вислугу років є
неправомірною, виходячи з наступного.
Так, вона, працюючи з 05.09.1991 року на
посаді заступника директора з
навчально-виховної роботи неповної
середньої загальноосвітньої школи с.
Верхня Рожанка, являлася педагогічним
працівником, що не могло залишатися
поза увагою відповідача. Згідно із ст. 62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. Однак, відповідачем зміст
наданої трудової книжки не взятий до
уваги. На підставі викладеного вважає,
що у період з 05.09.1991 року по 23.04.2013 року
вона фактично працювала і продовжувала
працювати до виходу на пенсію на посаді
заступника директора з
навчально-виховної роботи, що дає їй
право на отримання грошової допомоги.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Призначаючи їй
пенсію за вислугу років і одночасно
відмовляючи у нарахуванні та виплаті
грошової допомоги, відповідач діяв у
спосіб, не передбачений Конституцією
та законами України, необґрунтовано та
без врахування всіх обставин, що мають
значення для справи, чим тим самим
порушив вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції
України. Тому вона була змушена
звернутись до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 та її належним чином у
повноважений представник ОСОБА_3 у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі з підстав,
викладених у адміністративній
позовній заяві (а. с. 3-8), просили їх
задовольнити.

Належним чином уповноважені
представники відповідача Управління
пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області - заступник начальника
управління Драга О.В., начальник
відділу пенсійного забезпечення
Савуляк Б.В. та головні спеціалісти
юрисконсульти Ільницький Р.Г., Тирпич
Х.О. у судовому засіданні проти
задоволення вимог адміністративного
позову заперечили у повному обсязі з
підстав, викладених у письмових
запереченнях на адміністративний
позов (а. с. 63-66), просили у такому
відмовити. Додатково надали пояснення,
згідно з якими позивачу ОСОБА_1,
починаючи з 09.09.2013 року вірно
призначено пенсію за віком у
відповідності до вимог ст. 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
оскільки призначення їй пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е» - «ж» статті 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» не
представлялось можливим, так як у ході
проведеної зустрічної перевірки не
підтвердився факт роботи позивача
ОСОБА_1 на посадах за Переліком
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 року за № 909 не менше 30-ти
років. Це пов'язано з тим, що за період з
05.09.1991 року і по 23.04.2013 року включно
позивач ОСОБА_1 згідно представлених
документів числилась заступником
директора Верхньорожанківської
восьмирічної школи, тоді як розділом
«Освіта» вказаного вище Переліку
передбачено, що у такий розділ входять,
зокрема, заступники директорів з
навчальної, виховної,
навчально-виховної роботи, вчителі,
вихователі. З тих-же підстав не могла
бути виплачена позивачу ОСОБА_1 грошова
допомога у розмірі десяти місячних
пенсій з часу її призначення при виході
позивача на пенсію за віком. Крім цього,
запис у трудовій книжці позивача
ОСОБА_1, зроблений на підставі наказу
Управління з питань освіти, молоді та
спорту Сколівської РДА Львівської
області від 24.04.2013 року № 138, не може
братися до уваги, так як такий
зроблений не на підставі
нормативно-правового акта. До того ж,
такий запис зроблено значно пізніше,
аніж це визначено відповідною
інструкцією, що регламентує порядок
ведення трудових книжок. З огляду на
вказане, не вбачають підстав для
задоволення адміністративних позовних
вимог ОСОБА_1, оскільки дії УПФУ у
Сколівському районі Львівської
області щодо призначення їй пенсії і
відсутності можливості їй нарахувати
та виплатити грошову допомогу у повній
мірі відповідають вимогам діючого
пенсійного законодавства.

Належним чином уповноважений
представник третьої особи Управління з
питань освіти, молоді та спорту
Сколівської районної державної
адміністрації Львівської області -
методист райметодкабінету Титаренко
М.Е. у судовому засіданні проти
задоволення адміністративних позовних
вимог ОСОБА_1 не заперечувала. Вказала,
що позивач ОСОБА_1 дійсно, починаючи з
05.09.1991 року і до часу виходу на пенсію
працювала на посаді заступника
директора з навчально-виховної роботи
неповної середньої загальноосвітньої
школи с. Верхня Рожанка. Їй призначено
пенсію за віком. Враховуючи, що позивач
ОСОБА_1 відносилася до педагогічних
працівників і займала відповідну
посаду, відтак, позиція відповідача
щодо відсутності підстав для
нарахування і виплати їй грошової
допомоги при виході на пенсію є
надуманою і необґрунтованою. Що
стосується внесення 24.04.2013 року на
підставі наказу № 138 від вказаного
числа змін у трудову книжку позивача,
зокрема у запис про переведення її на
роботу на підставі наказу № 348 від
05.09.1991 року, у якому уточнено, що
позивача слід вважати переведеною з
05.09.1991 року на посаду заступника
директора з навчально-виховної роботи
цієї ж школи, то такі зміни у
обов'язковому порядку вносились по
всій Україні з метою уникнення
суперечностей, пов'язаних з наданням
пільг, встановлених законодавством.
Відтак, запис у трудовій книжці
позивача повинен був братися до уваги
відповідачем під час призначення
пенсії за віком і вирішення питання про
виплату їй грошової допомоги. З огляду
на вказане, вважає позовні вимоги
підставними, обґрунтованими та такими,
що підлягають до задоволення у повному
обсязі.

Дослідивши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що
адміністративні позовні вимоги
підлягають до задоволення у повному
обсязі з наступних підстав.

Як встановлено судом, наказом по
відділу народної освіти Сколівського
райвиконкому Львівської області від
05.09.1991 року № 348 (а. с. 25) позивач ОСОБА_1
(на той час до одруження ОСОБА_1.) з 05.09.1991
року була переведена з посади вчителя
математики Верхньорожанківської
неповної середньої школи на посаду
заступника директора цієї ж школи, що
підтверджується відповідним записом №
8 у трудовій книжці позивача, заведеною
04.11.1975 року (а. с. 17-20). На підставі наказу
Управління з питань освіти, молоді та
спорту Сколівської районної державної
адміністрації Львівської області від
24.04.2013 року № 138 (а. с. 23) у вказану
трудову книжку позивача ОСОБА_1 внесено
запис № 9, згідно якого останню слід
вважати прийнятою з 05.09.1991 року на
посаду заступника директора з
навчально-виховної роботи зазначеної
школи. На вказаній посаді позивач
ОСОБА_1 працювала з 05.09.1991 року і до часу
досягнення пенсійного віку та подання
заяви відповідачу про призначення їй
пенсії за віком.

Вважаючи, що позивач ОСОБА_1 має право
на призначення пенсії за віком та на
виплату грошової допомоги у розмірі
десяти місячних пенсій, вона у вересні
2013 року звернулась до відповідача УПФУ
у Сколівському районі Львівської
області із заявою про призначення їй
пенсії за віком та виплатою грошової
допомоги.

За результатами розгляду такого
звернення, позивачу ОСОБА_1 було
призначено пенсію за віком і таку вона
одержує у встановленому законом
порядку. Разом з тим їй відмовлено у
нарахуванні та виплаті грошової
допомоги (а. с. 11-13), посилаючись на
недостатню наявність страхового стажу,
тобто відсутність необхідних 30 років
стажу з підстав того, що в її
спеціальний педагогічний стаж не
підлягає зарахуванню період роботи на
посаді заступника директора школи з
05.09.1991 року по час внесення відповідних
змін у трудову книжку, тобто 24.04.2013 року.
Це пов'язано з тим, що посада заступника
директора школи не входить до розділу
«Освіта» Переліку закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років і,
відповідно, призначення грошової
допомоги, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 04.11.1993
року за № 909.

З вказаного приводу судом встановлено
наступне.

Так, відповідно до пункту «е» ст. 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти
при наявності спеціального стажу
роботи від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку. Згідно з
Переліком закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою № 909 Кабінету
Міністрів України від 04.11.1993 року «Про
перелік закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років»,
користуються правом на призначення
пенсії за вислугу років особи, які
працювали в загальноосвітніх
навчальних закладах на посадах
вчителів, логопедів,
вчителів-логопедів,
вчителів-дефектологів, викладачів,
навчальних сурдопедагогів,
тифлопедагогів, вихователів,
завідуючих та інструкторів слухових
кабінетів, директорів, завідуючих, їх
заступників з навчально-виховної
(навчальної, виховної),
навчально-виробничої частини або
роботи з виробничого навчання,
завідуючі навчальною і
навчально-виховною частиною, соціальні
педагоги (організатори позакласної та
позашкільної виховної роботи з дітьми),
практичні психологи, педагоги
організатори, майстри виробничого
навчання, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.

Згідно із ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка, Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Як уже йшлося вище, у трудовій книжці
позивача ОСОБА_1 наявний запис про те,
що вона з 05.09.1991 року переведена з
посади вчителя математики
Верхньорожанківської неповної
середньої школи на посаду заступника
директора цієї ж школи. Вказана
установа відноситься до
загальноосвітніх навчальних закладів.

У зв'язку із необхідністю приведення
найменування та соціально-правового
статусу посади заступника директора
школи у відповідність до
нормативно-правових актів, у трудову
книжку позивача ОСОБА_1 відповідним
наказом Управління з питань освіти,
молоді та спорту Сколівської районної
державної адміністрації Львівської
області від 24.04.2013 року № 138 внесено
зміни, згідно з якими останню слід
вважати прийнятою з 05.09.1991 року на
посаду заступника директора з
навчально-виховної роботи зазначеної
школи.

Таким чином, враховуючи той факт, що
основним документом, який підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, а також
наявність у трудовій книжці позивача
ОСОБА_1 відповідних записів про її
спеціальний стаж роботи, відповідачем
УПФУ у Сколівському районі Львівської
області безпідставно не взято до уваги
такі записи при вирішенні питання про
призначення та виплату грошової
допомоги при виході на пенсію і, як
наслідок, зарахування їй до
спеціального трудового стажу період
роботи з 05.09.1991 року по 23.04.2013 року
включно на посаді заступника директора
з навчально-виховної роботи. Факт
дійсного перебування позивача ОСОБА_1
саме на посаді заступника директора з
навчально-виховної роботи неповної
середньої загальноосвітньої школи с.
Верхня Рожанка, а не на посаді
заступника директора школи,
підтверджується зібраними у
матеріалах справи письмовими доказами
(а. с. 29-31, 32-51, 53-54, 55-61, 67-69). Що стосується
відомостей про займану позивачем
ОСОБА_1 посаду у інших документах, на
які посилається відповідач УПФУ у
Сколівському районі Львівської
області і які бралися ним до уваги під
час призначення пенсії за віком та
відмові у виплаті грошової допомоги, то
вказані розбіжності не виникли з вини
позивача, за такі дії вона не повинна
нести відповідальність і аж ніяк не
може бути позбавлена можливості
скористатися заслуженим правом на
отримання грошової допомоги при виході
на пенсію за віком.

Суд вважає, що у період з 05.09.1991 року і
до часу виходу на пенсію позивач ОСОБА_1
фактично працювала на посаді
заступника директора з
навчально-виховної роботи неповної
середньої загальноосвітньої школи с.
Верхня Рожанка, що, у сукупності з
наявним у неї іншим трудовим стажем,
дає право на отримання грошової
допомоги при виході на пенсію за віком.
Суд ретельно дослідив цей факт, тобто
наявність у позивача відповідного
спеціального стажу понад 30 років, так
як ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області
від 10.06.2014 року (а. с. 154-155) скасовано
рішення Сколівського районного суду
Львівської області від 07.03.2014 року (а. с.
140-141) у справі за заявою ОСОБА_1, з участю
заінтересованої особи - Управління з
питань освіти, молоді та спорту
Сколівської РДА Львівської області про
встановлення факту, що має юридичне
значення, а саме факту роботи на посаді
заступника директора з
навчально-виховної роботи
Верхньорожанківської ЗОШ І-ІІ
ступенів, із залишенням зазначеної
заяви без розгляду з тих підстав, що
фактично між учасниками процесу виник
спір про право, який підлягав
дослідженню у порядку позовного
провадження, а не окремого провадження.

Враховуючи, що у судовому засіданні
підтвердилися обставини роботи
позивача ОСОБА_1 у період з 05.09.1991 року
по дату виходу на пенсію на посаді
заступника директора школи з
навчально-виховної роботи і наявності
у неї спеціального трудового стажу у
необхідній кількості, адміністративні
позовні вимоги у частині визнання дій
відповідача УПФУ у Сколівському районі
Львівської області щодо відмови
позивачу ОСОБА_1 при призначенні пенсії
за віком у проведенні виплати грошової
допомоги, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення є підставними та
підлягають до задоволення.

Це ж стосується і позовної вимоги про
зобов'язання відповідача УПФУ у
Сколівському районі Львівської
області провести виплату грошової
допомоги, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV
Прикінцеві положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.1011
року «Про затвердження Порядку
обчислення страхового стажу, що дає
право на призначення грошової допомоги
та її виплати» особам, які на день
досягнення пенсійного віку,
передбаченого ст. 26 цього Закону,
працювали у закладах та установах
державної або комунальної форми
власності на посадах, робота на яких
дає право на призначення пенсії за
вислугу років відповідно до пунктів
«е» - «ж» ст. 55 закону України «Про
пенсійне забезпечення» і мають
страховий стаж (для чоловіків - 35 років,
для жінок-30 років) на таких посадах, а
також якщо вони до цього не отримували
будь-яку пенсію, при призначенні пенсії
за віком виплачується грошова
допомога, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі їх десяти
місячних пенсій станом на день її
призначення.

Відтак, обов'язковими умовами
можливості проведення виплати
позивачу ОСОБА_1 грошової допомоги, яка
не підлягає оподаткуванню, у розмірі
десяти місячних пенсій станом на день
її призначення, є призначення їй пенсії
за віком, а також наявність
спеціального стажу.

Як встановлено судом, позивачу ОСОБА_1
призначена пенсія за віком і у неї
наявний та достатній спеціальний стаж
педагогічного працівника, а, відтак,
відповідача УПФУ у Сколівському районі
Львівської області слід зобов'язати
нарахувати та виплатити останній
грошову допомогу, яка не підлягає
оподаткуванню, у розмірі десяти
місячних пенсій, станом на день
призначення пенсії за віком.

Таким чином, виходячи з
вищевикладеного, аналізуючи зібрані по
справі докази, суд приходить до
переконання, що заявлені
адміністративні позовні вимоги у даній
справі підлягають до задоволення у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 9, 70-72, 86, 94, 158, 160-163, 167
КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні позовні вимоги
ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління
пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області щодо відмови ОСОБА_1 при
призначенні пенсії за віком у
проведенні виплати грошової допомоги,
яка не підлягає оподаткуванню, у
розмірі десяти місячних пенсій станом
на день її призначення.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України у Сколівському районі
Львівської області нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка
не підлягає оподаткуванню, у розмірі
десяти місячних пенсій, станом на день
призначення пенсії за віком.

Постанова суду у відповідності до
вимог ч. 1, 3 ст. 254 КАС України, якщо інше
не встановлено законом, набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
визначеного ч. 2 ст. 186 КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду у відповідності до
вимог ч. 2 ст. 186 КАС України може бути
оскаржена в апеляційному порядку до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Сколівський районний суд Львівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги у десятиденний строк з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч. 3 ст. 160 КАС України, що є у
даному випадку, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови суду.

Суддя
В.Я. Микитин