Справа № 2-а/2508/3249/2011
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а/2508/3249/2011 Головуючий у
1-й інстанції: Іванюк Т.І.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка
О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Головного управління Пенсійного фонду
України у Чернігівській області,
Управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області на постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 01.07.2011 р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Чернігівській області, Управління
праці та соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
про зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 21.04.2011 року звернувся до
Козелецького районного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Чернігівській області, Управління
праці та соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
про зобов'язання провести перерахунок
та виплату щомісячної грошової
допомоги у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування,
підвищення до пенсії, додаткової
пенсії, щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 3 мінімальних
заробітних плат передбачених ст. ст. 37,
39, 48, 51 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", за період з 2010 по 2011 роки.

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 01.07.2011
року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідачі подали
апеляційні скарги, в яких просять
скасувати незаконну, на їх думку,
постанову суду першої інстанції та
постановити нову, якою відмовити в
позові. В своїх апеляційних скаргах
апелянти посилаєються на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
оскаржуваного рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
знаходить, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується відповідним
посвідченням серії НОМЕР_1, та
відноситься до 3 категорії
постраждалих внаслідок аварії на ЧАЕС.

У відповідності до ст. 49 Закону пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно до ст. 37 Закону, громадянам, які
проживають території, що відноситься
до зони посиленого радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку із
обмеженням споживання продуктів
харчування місцевого виробництва та
особистого підсобного господарства у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю - 30% від мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону,
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Згідно до 48 Закону щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 роції, 3
категорії виплачується в розмірі 3
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 51 Закону, додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до 3 категорії,
призначається у розмірі 25 % мінімальної
пенсії за віком.

Всупереч ст. ст. 37, 39, 48, 51 Закону
позивачу вказані доплати
виплачувалися частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року, ПКМУ № 562 від
12.07.2005 року та № 836 від 26.07.1996 року, «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а не в кратному відношенні
до мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком, як того
вимагає вказаний Закон.

Мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20
років страхового стажу встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом (ч. 1 ст. 28 Закону
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування").

В свою чергу, чинним законодавством не
встановлено іншого, крім передбаченого
даною правовою нормою, мінімального
розміру пенсії за віком.

З огляду на те, що Закон «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з ПКМУ № 530 від 28.05.2008 року,
ПКМУ № 562 від 12.07.2005 року та ПКМУ № 836 від
26.07.1996 року, відповідачі неправомірно
виплачували щомісячну грошову
допомогу у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування,
підвищення до пенсії, додаткової
пенсії, щорічної допомоги на
оздоровлення, ніж це передбачено ст.ст.
37, 39, 48, 51 Закону.

Крім того, ст. 22 Конституції України
передбачено, що права і свободи людини
і громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 197, 198, 200, 205 та 206 КАС України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Чернігівській області, Управління
праці та соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області -
залишити без задоволення, а постанову
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 01.07.2011 р. -
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.