Справа № 816/1319/14
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 р.Справа № 816/1319/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на Постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.06.2014р.
по справі № 816/1319/14

за позовом Агрофірми "Вересень"

до Кременчуцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Агрофірма "Вересень" (далі за текстом -
позивач) звернулась до суду з
адміністративним позовом до
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області (далі за текстом - Кременчуцька
ОДПІ, відповідач), в якому просила суд
визнати протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення №
/261 від 28.02.2014.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.06.2014 року
адміністративний позов задоволено
частково.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Кременчуцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області від 28.02.2014 року № /261 в
частині збільшення Агрофірмі
"Вересень" суми грошового
зобов'язання за платежем "податок на
додану вартість" в розмірі 7655 грн. 41 коп.
(сім тисяч шістсот п'ятдесят п'ять
гривень сорок одна копійка), у тому
числі: за основним платежем - в сумі 6124
грн. 33 коп. (шість тисяч сто двадцять
чотири гривні тридцять три копійки) та
штрафними (фінансовими) санкціями - в
сумі 1531 грн. 08 коп. (одна тисяча п'ятсот
тридцять одна гривня вісім копійок).

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції в частині задоволення
позову, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
постанову в цій частині скасувати та
прийняти нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, а саме: п. 44.1 ст. 44,
п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу
України, ст. 1 ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст. 129 Конституції України.

Кременчуцька ОДПІ зазначає, що
позивачем безпідставно сформовано
податковий кредит по взаємовідносинам
з ТОВ "Придніпровський Агропромисловий
Союз" у зв'язку з відсутністю
реальності здійснення господарських
операцій, первинні документи, складені
з порушенням законодавства, що
свідчить про безтоварність
господарських операцій.

На підставі ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними в справі
матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Агрофірма "Вересень" () є
юридичною особою, перебуває на
податковому обліку в Кременчуцькій
ОДПІ з 01.03.1996 року за № 398, та у
перевіряємому періоді була
зареєстрована платником податку на
додану вартість спеціального режиму,
індивідуальний податковий номер
81 (а.с. 9, 72-76). Згідно довідок
Кременчуцької ОДПІ, копії яких наявні у
матеріалах справи, Агрофірмі "Вересень"
у 2012 та 2013 роках було надано статус
платника фіксованого
сільськогосподарського податку (а.с. 110,
111).

У термін з 27.01.2014 по 31.01.2014 на підставі
направлення від 27.01.2014 № 200/16-03-22-02 (а.с. 42,
зворотній бік) та відповідно до наказу
Кременчуцької ОДПІ від 27.01.2014 № 292 (а.с.
42) посадовими особами Кременчуцької
ОДПІ проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Агрофірми "Вересень" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ "Придніпровський Агропромисловий
союз" за період з 01.03.2012 по 31.10.2013, за
результатами якої складено акт від
07.02.2014 № 363/16-03-22-02-12/23810167 (а.с. 8-18).

Перевіркою встановлено та
зафіксовано в акті перевірки порушення
позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість у сумі 24096 грн., в тому
числі, за жовтень 2012 року на суму 24096
грн. (а.с. 17).

28.02.2014 Кременчуцькою ОДПІ на підставі
акту перевірки від 07.02.2014 №
363/16-03-22-02-12/23810167 винесено податкове
повідомлення-рішення № /261, яким
Агрофірмі "Вересень" збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
"податок на додану вартість" на
загальну суму 30120 грн., у тому числі: за
основним платежем у розмірі 24096 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами) у розмірі 6024 грн. (а.с. 7).

Позивач не погодився з даним
податковим повідомленням-рішенням та
оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з безпідставності та
необґрунтованості нарахування
грошових зобов'язань позивачу з огляду
на наявність належного
документального підтвердження
здійснення таких господарських
операцій та відсутності необхідності
підтвердження товарно-транспортних
накладних, як доказів фізичного
переміщення товару від продавця
покупцю.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду з наступних
підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
висновки про заниження сум податку на
додану вартість в загальному розмірі
6124,33 грн. ґрунтуються на доводах
відповідача про безпідставне
завищення податкового кредиту в
результаті фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ "Придніпровський
Агропромисловий Союз".

Колегія суддів звертає увагу, що
наслідки в податковому обліку платника
податків створюють лише реально
вчинені господарські операції, тобто
такі, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника, та відповідають
змісту, укладених платником податку
договорів.

Таким чином, дослідженню підлягає
реальність господарських операцій, що
є визначальною для формування
податкових зобов'язань та виникнення
права на податковий кредит;
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, реальність
усіх даних, наведених у документах, що
надають право на податковий кредит, а
також належне оформлення
бухгалтерської документації, на
підставі якої формується податковий
облік платника податків .

За приписами п. 198.1 ст. 198 Податкового
кодексу України право на віднесення
сум податку до податкового кредиту
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом п. 201.7 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс). Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Правові наслідки у вигляді виникнення
права платника податку на формування
податкового кредиту з ПДВ настають
лише у разі реального (фактичного)
вчинення господарських операцій з
придбання товарів (робіт,послуг), що
пов'язані з рухом активів, зміною
зобов'язань чи власного капіталу
платника, та відповідають економічному
змісту, відображеному в укладених
платником податку договорах, а не лише
оформлення відповідних документів або
рух грошових коштів на рахунках
платників податку.

При цьому, для формування податкового
кредиту мають значення податкові
накладні та інші первинні документи,
які, виходячи з наведеного, видаються
на підтвердження реально вчиненої
операції. Однак, наявність податкових
накладних є необхідною, але не
безумовною підставою для отримання
платником податку права на податковий
кредит з податку на додану вартість.

Законом України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» визначено правові засади
регулювання, організації, ведення
бухгалтерського обліку та складання
фінансової звітності в Україні.

Так, згідно положень ч. 1 ст. 9 вказаного
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Отже, право на віднесення сум податку
до податкового кредиту виникає у разі
реального здійснення операцій,
підтверджених первинними документами,
складеними відповідно до вимог чинного
законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
10.05.2012 між ТОВ "Придніпровський
Агропромисловий союз" (продавець) та
Агрофірмою "Вересень" (покупець)
укладено договір купівлі - продажу №
10/05-7 (а.с. 107), за умовами якого продавець
зобов'язується передати у власність на
умовах товарного кредиту, а покупець
приймає у власність і зобов'язується
оплатити засоби захисту рослин, а саме
"Імпакт" та "Рекс Дуо". Загальна вартість
товару складає 144580 грн. (пункт 3.1
договору).

Згідно пункту 4.1 -4.3 договору продавець
здійснює поставку товару на склад
покупця власним транспортом.
Приймання-передача товару за кількістю
та якістю здійснюється на складі
покупця. З товаром передаються
документи: рахунок-фактура, накладна,
податкова накладна.

На виконання умов договору купівлі -
продажу № 10/05-7 від 10.05.2012 ТОВ
"Придніпровський Агропромисловий союз"
виписано позивачу податкову накладну
№ 52 від 18.05.2012 на "Імпакт" та "Рекс Дуо" на
загальну суму 144580 грн., у тому числі ПДВ
- 24096 грн. 67 коп., копія якої наявна у
матеріалах справи (а.с. 106).

Отримання товару згідно видаткової
накладної № 126 від 18.05.2012 здійснено за
довіреністю працівником ОСОБА_1, який
працює на підприємстві з 22.02.2002, що
підтверджується копією наказу № 11 від
22.02.2002 (а.с. 139) та копією витягу з Журналу
реєстрації довіреностей, наявних в
матеріалах справи (а.с. 98).

Оприбуткування придбаного товару по
бухгалтерському обліку позивача
підтверджується оборотно-сальдовими
відомостями по рахунку 208, карками
рахунку 208, копії яких наявні у
матеріалах справи (а.с. 99-105, 150-152).

Розрахунок за отриманий товар
проводився у безготівковій формі, про
що свідчать надані позивачем до суду
копії банківських виписок (а.с. 112-114).

На підтвердження подальшого
використання отриманого від ТОВ
"Придніпровський Агропромисловий союз"
товару позивачем надано до суду копії
актів про використання мінеральних,
органічних і бактеріальних добрив,
ядохімікатів і гербіцидів (а.с. 121-125) та
копію накладної на переміщення №
ВРВР0000506 від 04.09.2013.

Колегія суддів зазначає, що наявні в
матеріалах справи первинні документи
містять всі обов'язкові реквізити
передбачені положеннями ст. 201
Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність», п. 2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за №168/704).

ТОВ "Придніпровський Агропромисловий
союз" зареєстрований як юридична особа
19.02.2007 та має право на здійснення,
зокрема, таких видів діяльності як 46.90
Неспеціалізована оптова торгівля, 49.41
Вантажний автомобільний транспорт, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с. 68-71).

Станом на час виписки податкової
накладної ТОВ "Придніпровський
Агропромисловий союз" був
зареєстрований платником податку на
додану вартість, свідоцтво про
реєстрацію платника податку на додану
вартість ТОВ "Придніпровський
Агропромисловий союз" № 200026790 від 09.02.2012
анульоване лише 08.02.2014 (зворот а.с. 45,
а.с. 60).

Отже, з наданих позивачем первинних та
інших документів вбачається, що
діяльність позивача відповідає умовам
спірного договору та видам
господарської діяльності, свідчить про
наявність господарської мети при
здійсненні господарських операцій з
метою отримання прибутку.

Таким чином, Агрофірмою "Вересень" у
жовтні 2012 року було правомірно
віднесено до складу податкового
кредиту ПДВ в розмірі 6124,33 грн. за
жовтень 2012 року.

Посилання відповідача на акт про
результати виїзної позапланової
перевірки контрагента позивача ТОВ
"Придніпровський Агропромисловий
союз", як на підставу висновків про
порушення позивачем вимог податкового
законодавства при формуванні
податкового кредиту, колегія суддів
відхиляє та вважає необґрунтованим, з
огляду на таке.

Згідно ст. 61 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії, юридична
відповідальність особи має
індивідуальний характер. Тому, якщо
контрагент позивача не виконав свого
зобов'язання зі сплати ПДВ до бюджету,
настає відповідальність та відповідні
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначена обставина не є
підставою вважати неправомірним
формування податкового кредиту
позивачем, якщо останній виконав усі
передбачені законом умови щодо його
формування та має документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.

Таким чином, сама по собі несплата
податку контрагентом позивача (у тому
числі в разі ухилення від сплати) чи
порушення ним правил ведення
господарської діяльності при
фактичному здійсненні господарської
операції не впливає на податковий
кредит позивача.

Отже, керуючись приписами наведених
норм чинного законодавства, оцінивши
надані позивачем до матеріалів справи
докази, а також враховуючи, що в наданих
позивачем до суду документах наявні
необхідні реквізити, передбачені ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні», відсутність яких спричиняє
втрату первинними документами
юридичної сили і доказовості, колегія
суддів зазначає, що підприємством
Агрофірмою "Вересень" доведено
правомірність формування податкового
кредиту та витрат в результаті
фінансово-господарських відносин з
контрагентом ТОВ "Придніпровський
Агропромисловий союз" в розмірі 6124,33
грн. за перевірений період.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Таким чином, враховуючи приписи ч. 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України, якою передбачено обов'язок
відповідача щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відповідачем не доведено
правомірність та обґрунтованість
прийнятого податкового
повідомлення-рішення від 28.02.2014 року №
/261 в частині збільшення
Агрофірмі "Вересень" суми грошового
зобов'язання за платежем "податок на
додану вартість" в розмірі 7655 грн. 41 коп.
(сім тисяч шістсот п'ятдесят п'ять
гривень сорок одна копійка), у тому
числі: за основним платежем - в сумі
6124,33 грн. та штрафними (фінансовими)
санкціями - в сумі 1531,08 грн.

За викладених обставин, переглянувши
постанову суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів підтверджує, що при її
прийнятті суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, п. 1 ч. 1 205,
206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області
залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 19.06.2014р.
по справі № 816/1319/14 в частині
задоволення позову Агрофірми
"Вересень" залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова
Н.В.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Мінаєва О.М.