Справа № 803/1456/14
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року Справа № 803/1456/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

при секретарі судового засідання
Веремчуку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Луцького міського центру зайнятості до
ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Луцький міський центр зайнятості
звернувся в суд із позовом про
стягнення з ОСОБА_1 неправомірно
одержану допомогу по безробіттю в сумі
322 грн. 59 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під
час перебування на обліку як
безробітний ОСОБА_1 приховав факт
перебування у трудових відносинах із
товариством з обмеженою
відповідальністю «Українські новітні
технології» (далі - ТзОВ «Українські
новітні технології») в період з 5 серпня
2013 року по 31 жовтня 2013 року, а тому
допомога по безробіттю в розмірі 322 грн.
59 коп. отримана ним незаконно. В
добровільному порядку ОСОБА_1 не
повернув отриманих коштів в сумі 322 грн.
59 коп., а тому позивач просить стягнути
їх з останнього в користь Луцького
міського центру зайнятості.

Представником позивача 4 серпня 2014 року
подано клопотання про розгляд справи
без його участі. Позовні вимоги
підтримує повністю.

Відповідач заперечень проти позову не
подав. Ухвали про відкриття
провадження в адміністративній справі
та про закінчення підготовчого
провадження і призначення справи до
судового розгляду, а також повістка про
виклик до суду, надіслані відповідачу,
повернулись до суду з відміткою
відділення поштового зв'язку - «за
закінченням терміну зберігання», тобто
не вручені адресату з незалежних від
суду причин, а тому відповідно до
частини одинадцятої статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважається, що останній належним чином
був повідомлений про розгляд справи.
Тому суд вважає можливим вирішення
справи на підставі наявних в ній
доказів.

У відповідності до статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу вирішено у відсутності сторін
на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши подані суду письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
приходить до висновку про необхідність
задовольнити позов з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був
зареєстрований Луцьким міським
центром зайнятості з 14 червня 2013 року
як безробітний (категорія безробітних -
застраховані особи, які мають право на
матеріальні виплати з урахуванням
страхового стажу), що підтверджується
даними персональної картки
відповідача № 00011. За заявою від 14
червня 2013 року відповідачу згідно із
наказом Луцького міського центру
зайнятості від 19 червня 2013 року № НТ
130619 було надано статус безробітного,
призначено допомогу по безробіттю
згідно із наказом від 21 червня 2013 року
№ НТ 130621, виплата якої була припинена
згідно із наказом від 15 жовтня 2013 року
№ НТ 131015.

Актом розслідування страхових
випадків та обґрунтованості виплат
матеріального забезпечення відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 8 квітня 2014 року № 441
встановлено, що ОСОБА_1 перебував у
трудових відносинах з ТзОВ «Українські
новітні технології» з 5 серпня 2013 року
по 31 жовтня 2013 року та одночасно був
зареєстрований як безробітний в
Луцькому міському центрі зайнятості та
отримував допомогу по безробіттю.
Даний факт підтверджується також
договором від 5 серпня 2013 року № 2795/д-01
актами виконаних послуг за серпень -
вересень 2013 року.

За час перебування на обліку у Луцькому
міському центрі зайнятості
відповідачем отримано допомогу по
безробіттю за період з 5 серпня 2013 року
по 15 серпня 2013 року в розмірі 322 грн. 59
коп., що підтверджується довідкою
Луцького міського центру зайнятості.

16 квітня 2014 року Луцьким міським
центром зайнятості видано наказ № НТ
140416 про повернення відповідачем коштів
в сумі 322 грн. 59 коп.

Відповідачу надіслано повідомлення
про повернення коштів в сумі 322 грн. 59
коп. від 11 червня 2014 року № 2966/01-15.

Відповідно до частини першої статті 4
Закону України «Про зайнятість
населення» від 5 липня 2012 року № 5067-VІ
(що діяв на момент виникнення спірних
правовідносин) до зайнятого населення
належать особи, які працюють за наймом
на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах,
передбачених законодавством, особи,
які забезпечують себе роботою
самостійно (у тому числі члени
особистих селянських господарств),
проходять військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Стаття 1 Закону України «Про зайнятість
населення» визначає, що безробітний -
особа віком від 15 до 70 років, яка через
відсутність роботи не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів як джерела існування, готова та
здатна приступити до роботи.

Згідно із частинами другою, третьою
статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» від 2 березня 2000 року №
1533-ІІІ (з наступними змінами та
доповненнями) застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг. Сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Як передбачено пунктами 6-9 Порядку
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплати матеріального
забезпечення безробітним,
затвердженим наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
Державної податкової адміністрації
України від 13 лютого 2009 року № 60/62,
постановою правління Пенсійного фонду
України від 13 лютого 2009 року № 7-1,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12 березня .2009 року №
232/16248, у разі встановлення центром
зайнятості відповідно до цього Порядку
належності безробітної особи до
категорії зайнятих така особа
знімається з обліку як безробітна в
установленому законодавством порядку
та повертає суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Якщо відомості про доходи є
недостовірними з вини особи, центри
зайнятості припиняють відповідні
виплати, а суми здійснених виплат з дня
їх призначення повертаються особою
відповідно до пункту 7 цього Порядку.
Рішення про повернення коштів особою
чи роботодавцем оформлюється наказом.
У разі відмови особи чи роботодавця
повернути кошти, а також у разі
неповернення їх у встановлений строк
стягнення таких коштів здійснюється у
судовому порядку відповідно до
законодавства. Рішення центру
зайнятості щодо повернення коштів може
бути оскаржено в центрі зайнятості
вищого рівня або в судовому порядку.

Під час перебування на обліку у центрі
зайнятості відповідач не повідомив
Луцький міський центр зайнятості про
те, що у період з 5 серпня 2013 року по 31
жовтня 2013 року перебував у трудових
відносинах з ТзОВ «Українські новітні
технології».

Доказів про сплату коштів в сумі 322 грн.
59 коп. центру зайнятості відповідач
суду не подавав.

Таким чином, з урахуванням
встановлених обставин справи та
наведених норм чинного законодавства
України, суд приходить до висновку, що
оскільки Луцьким міським центром
зайнятості, у зв'язку із встановленням
належності відповідача до категорії
зайнятих правомірно прийнято наказ від
16 квітня 2014 року № НТ 140416 про
повернення відповідачем коштів у
вигляді незаконно отриманої допомоги
по безробіттю в сумі 322 грн. 59 коп., який
відповідач не оскаржив та в
добровільному порядку кошти не
повернув, тому позовні вимоги про
стягнення зазначених коштів
підлягають до задоволення.

Керуючись частиною третьою статті 160,
статтею 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», Закону України «Про
зайнятість населення», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (43000, Волинська
область, місто Луцьк, проспект
Соборності, 26/27, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на користь Луцького міського
центру зайнятості (43025, Волинська
область, місто Луцьк, вулиця Ярощука, 2,
) незаконно отриману
допомогу по безробіттю в розмірі 322
(триста двадцять два) грн. 59 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
А. Я. Ксензюк