Справа № 2а-31/12
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-31/12
інстанції: - Кобилецький І.Ф.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка
О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради Чернігівської області на
постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 06
лютого 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради Чернігівської області про
визнання неправомірними дій та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернулась до Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області з адміністративним позовом до
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради про визнання неправомірними дій
щодо відмови у проведенні перерахунку
та виплаті допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, зобов'язання провести
перерахунок та виплату допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку до рівня прожиткового
мінімуму, відповідно до ст.43 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" за період з 15 березня 2010
року по день ухвалення рішення, за
виключенням виплаченої допомоги за цей
період.

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 06
лютого 2012 року позов задоволено
частково. Визнано неправомірними дії
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради щодо відмови провести перерахунок
та виплату ОСОБА_3 допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 18 липня 2011
року по 31 січня 2012 року. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради провести перерахунок та виплату
ОСОБА_3 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
відповідно до ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", з 18 липня 2011 року по 31 січня
2012 року з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років, встановлених Законами
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік" та «Про державний бюджет
України на 2012 рік".

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, відповідно до ст.197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Згідно зі п. 1 ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є матір'ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, ОСОБА_3 є працюючою особою, і
тому є зареєстрованою в системі
загальнообов"язкового державного
соціального страхування, а тому
правовий статус позивачки щодо
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трьохрічного
віку регулюється "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

22 січня 2010 року їй була призначена
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 15
березня 2010 року по 23 грудня 2011 року в
мінімальному розмірі, що становить 130
гривень.

Вважаючі такі дії відповідача є
неправомірними та таким, що суперечать
вимогам ст. 22, 46 Конституції України,
вимогам ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням", позивач звернулася до суду
з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що
позивач є матір'ю дитини, яка не досягла
трирічного віку, з якою вона разом
проживає та доглядає, є застрахованою
особою у сфері соціального страхування
у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю, перебуваючи у
відпустці по догляду за дитиною до
трьох років, має право отримувати
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі встановленому ст.43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» та ст.15 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
тобто у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ст.46 Конституції України
громадянам гарантовано право на
соціальний захист, що включає, зокрема,
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності за рахунок страхових
внесків громадян, підприємств, установ
і організацій, а також бюджетних та
інших джерел соціального забезпечення;
створення мережі державних,
комунальних, приватних закладів для
догляду за непрацездатними. Пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
правовідносини щодо виплати допомоги
регулювалися Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми», дія
якого поширювалася на осіб, не
застрахованих у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», який поширював свою дію на
застрахованих у зазначеній системі
осіб. Розмір допомоги також визначався
цими законами, зокрема, відповідно до
ст.43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було передбачено, що
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п.п.23, 25 розділу ІІ Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» були
внесені відповідні зміни до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» та Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
зокрема, згідно зі змінами, внесеними
до статті Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», його дію
поширено на застрахованих осіб.
Водночас із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» було виключено статті 40-44.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України»
передбачено, що розділ II даного Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнано
неконституційним пункт 25 розділу II
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
щодо виключення статей 40-44 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Отже, з часу проголошення
Конституційним Судом України Рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію
вищезазначені положення Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», а з 1 січня 2009 року - статті
13, 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми».

Так, колегія суддів прийшла до
висновку, що з дня ухвалення
Конституційним Судом України Рішення
№10-рп/2008 відновили свою дію положення
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», тому позовні вимоги
ОСОБА_3 щодо виплати допомоги з 18 липня
2011 року по 31 січня 2012 року підлягають
задоволенню, оскільки на відносини
щодо виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширювалися
норми спеціального Закону, а саме
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», відповідно до статті 43
якого допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради Чернігівської
області - залишити без задоволення, а
постанову Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 06
лютого 2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.