Справа № 2а-2090/12,6а-11/12
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р.
Справа № 9104/110854/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів
Запотічного І. І., Савицької Н. В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області на ухвалу Любешівського
районного суду Волинської області від
30 січня 2012 року щодо роз'яснення
постанови суду

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Любешівського районного
суду Волинської області від 21
листопада 2011 року частково задоволено
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області здійснити перерахунок та
виплату, позивачу підвищення до пенсії,
як дитині війни, в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком з 7 грудня
2010 року до 22 липня 2011 року за вказаний
період із врахуванням статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
виплачених сум.

Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області звернулося до суду із заявою
про роз'яснення вищевказаної постанови
суду від 21 листопада 2011 року.
Посилається на те, що судом не
зазначено з врахуванням якого Закону
необхідно провести нарахування та
виплату підвищення до пенсії. Вважає
подальше виконання постанови суду
незрозумілим та просить дану постанову
роз'яснити.

Ухвалою Любешівського районного суду
Волинської області від 30 січня 2012 року
у роз'ясненні постанови суду
відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
Любешівського районного суду
Волинської області від 30 січня 2012 року.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомленні про місце та час розгляду
справи, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути дану справу
відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про
роз'яснення постанови суду, суд виходив
з того, що постанова суду першої
інстанції про визнання протиправними
дій відповідача та зобов'язання
вчинити дії є чіткою та зрозумілою. Суд
першої інстанції зазначив, що
визначення розміру мінімальної пенсії
за віком передбаченої Законами України
«Про Державний бюджет» на відповідні
роки є безумовним та не потребує
окремого роз'яснення.

З наявних у справі матеріалів, положень
законодавства та судової практики
зрозуміло, що розмір мінімальної
пенсії за віком в Україні
встановлюється Законом «Про
держбюджет» на відповідний рік за
поданням Кабінету Міністрів України
(Міністерства фінансів) - вона не може
бути менш ніж прожитковий мінімум на
непрацездатну особу.

Відповідно до ч. 1 статті 170 КАС України,
якщо судове рішення є незрозумілим суд
який його ухвалив, за заявою осіб, які
беруть участь у справі, або державного
виконавця ухвалою роз'яснює своє
рішення, не змінюючи при цьому його
змісту.

Виходячи з коментованої статті,
роз'ясненню підлягають постанови чи
ухвали суду у разі, якщо без такого
роз'яснення їх важко виконати, оскільки
високою є ймовірність неправильного
виконання внаслідок неясності
резолютивної частини рішення. Ясність
судового рішення полягає у логічному,
чіткому, переконливому і зрозумілому
викладенні змісту рішення.
Недотримання цих вимог може ускладнити
або взагалі унеможливити виконання
постанови чи ухвали суду. Вимога
логічності, зокрема, передбачає, що
текст рішення має відображати
причинно-наслідкові зв'язки у межах
речення чи всього документу. Зокрема,
мотивувальна частина рішення має
відповідати його резолютивній частині.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції є зрозумілим, не може бути
зміненим по суті, тому заява про
роз'яснення рішення суду до
задоволення не належить.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 170, 195, 197, 198, 199, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області - залишити без задоволення, а
ухвалу Любешівського районного суду
Волинської області від 30 січня 2012 року
про відмову в задоволенні заяви про
роз'яснення постанови у справі № 2а-7667/11
- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Запотічний І. І.

Савицька Н. В.