Справа № 872/4740/13
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 квітня 2014 рокусправа №
419/7253/12(2аз/419/1/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Шлай А.В.

суддів: Іванова
С.М. Чабаненко С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства «Джерело»,
Дніпропетровського міського голови на
постанову Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
08 лютого 2013 року у справі № 419/7252/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Дніпропетровського міського
голови ОСОБА_3, третя особа Приватне
підприємство «Джерело» про скасування
розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з
адміністравним позовом, в якому
просили скасувати розпорядження
Дніпропетровського міського голови
ОСОБА_3 від 30 листопада 2011 року №941-р
«Про втрату чинності розпорядження
міського голови від 12 листопада 2008 року
№1980-р «Про присвоєння адреси будівлі
магазину непродовольчих товарів по
вул. Курчатова (Красногвардійський
район); скасувати розпорядження
Дніпропетровського міського голови
ОСОБА_3 від 26 вересня 2012 року №606-р «Про
присвоєння адреси будівлі магазину
непродовольчих товарів по вул.
Курчатова (Красногвардійський район). В
обґрунтуванні позовних вимог позивачі
зазначали, що відповідно до п.20 ч.4 ст.42
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», міський
голова видає розпорядження у межах
своїх повноважень. Так, відповідно до
розпорядження міського голови від 20
серпня 1998 року №872 «Про єдиний порядок
присвоєння та реєстрації адрес
об'єктів нерухомості у
м.Дніпропетровську» за заявою
заінтересованої особи, об'єкту
нерухомості, розпорядженням міського
голови присвоюється адреса. На
підставі листа Приватного
підприємства «Джерело» від 16жовтня 2008
року №11/6659 розпорядженням
Дніпропетровського міського голови
присвоєно будівлі магазину
непродовольчих товарів по
вул.Курчатова. В подальшому, право
власності на 71/100 будівлі магазину
непродовольчих товарів за адресою по
вул.Кучатова було зареєстровано за
ОСОБА_2, право власності на 9/100 будівлі
магазину непродовольчих товарів за
адресою по вул.. Курчатова було
зареєстровано за ОСОБА_1. Реєстрація
права власності за вказаними особами
підтверджується свідоцтвами про право
власності на нерухоме майно та
витягами про реєстрацію права
власності. Відповідно до п. 6.2.1.
Тимчасового положення про порядок
державної реєстрації права власності
та інших речових прав на нерухоме
майно, затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України від 07.02.2002
№7/5 записи про об'єкт, права щодо якого
підлягають державній реєстрації, крім
іншого, містять адресу
(місцезнаходження) об'єкта, права щодо
якого підлягають державній реєстрації.
Також відповідно до п.3.11. та п.8.4.
Тимчасового положення, витяг про
державну реєстрацію прав та свідоцтво
про право власності містять адресу
(місцезнаходження) об'єкта нерухомого
майна. Отже, адреса (місцезнаходження)
об'єкту нерухомості це одна з
обов'язкових ідентифікуючих ознак
об'єкту нерухомості. Тому, вчинення
будь-яких дій, направлених на зміну
адреси об'єкту нерухомості без відома
та без згоди власника такого об'єкту
нерухомості є зазіханням на його право
приватної власності. Проте,
розпорядженням Дніпропетровського
міського голови ОСОБА_3 від 30 листопада
2011 року №941-р «Про втрату чинності
розпорядження міського голови від
12.11.2008 №1980-р «Про присвоєння адреси
будівлі магазину непродовольчих
товарів по вул.. Курчатова було визнано
таким, що втратило чинність
розпорядження міського голови від 12
листопада 2008 року №1980-р «Про
присвоєння адреси будівлі магазину
непродовольчих товарів по вул..
Курчатова, тим самим міським головою
було скасовано своє попереднє рішення,
що суперечить Конституції України,
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», оскільки
будь-яким законом міському голові не
надано повноважень щодо видання
розпоряджень про визнання не чинними
його ж розпоряджень про присвоєння
адрес об'єктам нерухомості, а фактично
розпоряджень про анулювання адрес
об'єктів нерухомості.

Посановою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
08 лютого 2013 року адміністративний
позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Приватне
підприємство «Джерело», міський голова
ОСОБА_3 звернулися з апеляційними
скаргами, в яких просили скасувати
судове рішення та відмовити позивачам
у задоволенні адміністративного
позову.

Представник апелянта у судовому
засіданні пояснив суду, що спірним
розпорядженням Дніпропетровського
міського голови жодних прав чи
інтересів позивачів не порушено,
оскільки на час подачі
адміністративного позову вони не були
власниками нерухомого майна, якому
присвоювалась адреса, що
підтверджується відповідними
рішеннями господарських судів.

Інші учасники процесу, належним чином
повідомлені про день, місце і час
розгляду апеляційної скарги, доказом
чого є повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень, у
судове засідання не прибули.

Відповідно до частини 4 статті 196
Кодексу адміністративного судочинства
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду в
межах доводів апеляційних скарг,дійшла
висновку про наявність підстав для їх
задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції
на підставі письмових доказів,що
містяться в матеріалах справи,
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради
прийнято рішення від 25.02.2010 року №989
(арк.с.9-10), яким оформлено право
приватної власності, з видачею
свідоцтв, на будівлі магазину
непродовольчих товарів літ. 2А-3, на
підставі договорів про участь на паях у
будівництві, за адресою: АДРЕСА_1:
ОСОБА_1 на 9/100 частин будівлі магазину
непродовольчих товарів: на першому
поверсі приміщення поз. 109-112, 114, 117, 118,
загальною площею 363,8 кв. м; ОСОБА_2 на 71/100
частину будівлі магазину
непродовольчих товарів: на першому
поверсі приміщення поз. 101-108, 113, 116, 119-124,
І-1, І-2, І-3, приміщення №1 поз.1,
приміщення №2 поз.1, приміщення №3 поз.1;
на другому поверсі поз. 201-219, 221-230, ІІ-1,
ІІ-2, ІІ-3; на третьому поверсі поз. 310-313,
318-321, 323, 328, 329, 332, 333, 335-344, 354, ІІІ-1; у
надбудові приміщення котельні №4 поз.1,
поз.VІ-1, загальною площею 2743,9 кв. м,
ґанки літ. 2а, 2а2 -2а5, сходи на даху літ.
2а6 - загальна площа 2831,4 кв.м;у спільній
власності - на першому поверсі
приміщення поз. 115, площею 14,1 кв. м, поз.
І-4 сходова клітина, площею 44,4 кв. м; на
другому поверсі поз. ІІ-4 сходова
клітина, площею 45,1 кв. м; на третьому
поверсі поз. ІІІ-2 сходова клітина,
площею 44,3 кв. м, разом загальна площа у
спільній власності складає 147,9 кв. м;
ґанок літ. 2а1, огорожа №1, мостіння І, II.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
оскільки позивачі є власниками
спірного нерухомого майна, приймати
будь-які рішення щодо зміни поштової
адреси цієї нерухомості відповідач не
мав законних підстав.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що Рішенням Господарського
суду Дніпропетровської області по
справі № 35/5005/4763/2012 за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради, Дніпропетровської міської ради;
треті особи: КП «Дніпропетровське
МБТІ», ПП «Джерело», ОСОБА_2, ОСОБА_1
визнано недійсними рішення
Виконавчого комітету
Дніпропетровської міської ради № 989
від 25.02.2010 р. «Про оформлення прав
власності гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_2 на
об'єкт нерухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1» та рішення Дніпропетровської
міської ради № 55/17 від 30.11.2011 року «Про
скасування рішення Виконавчого
комітету Дніпропетровської міської
ради № 989 від 25.02.2010 р. «Про оформлення
прав власності гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_2 на
об'єкт нерухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1». Зазначеним рішенням суду
також було визнано недійсним свідоцтво
(САС 527930), видане 03.03.2010 року Виконавчим
комітетом Дніпропетровської міської
ради гр. ОСОБА_1 про право власності на
9/100 частин будівлі непродовольчих
товарів літ. 2А-3, за адресою: АДРЕСА_1.
Визнано недійсним свідоцтво (САС 527638),
видане 03.03.2010 року Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради гр.
ОСОБА_2 про право власності на 71/100
частин будівлі непродовольчих товарів
літ. 2А-3, за адресою: АДРЕСА_1. Судом
скасовано державну реєстрацію права
власності на нерухоме майно, а саме:
запис в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно від 11.03.2010 р. щодо
реєстрації права власності за гр.
ОСОБА_1 на 9/100 частин будівлі
непродовольчих товарів літ. 2А-3, за
адресою: АДРЕСА_1, та запис в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
від 11.03.2010 р. щодо реєстрації права
власності за гр. ОСОБА_2 на 71/100 частин
будівлі непродовольчих товарів літ.
2А-3, за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.09.2012 року по справі № 35/5005/4763/2012
апеляційна скарга ОСОБА_2 на
вищезазначене рішення була залишена
без задоволення, а рішення по цій
справі - залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.11.2012 року по справі №
35/5005/4763/2012 касаційна скарга ОСОБА_2 на
вищезазначену постанову була залишена
без задоволення, а постанова по цій
справі - залишена без змін.

Таким чином, рішення Господарського
суду Дніпропетровської області від
24.07.2012 року по справі № 35/5005/4763/2012 є
таким, що набрало законної сили і є
обов'язковим для виконання на всій
території України.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Звертаючись до суду з адміністративним
позовом, позивачі, як власники
нерухомого майна, просили захистити їх
порушені права у зв'язку із прийняттям
спірних розпоряджень про присвоєння та
скасування поштової адреси нерухомому
майну.

Проте, вже станом на час подачі
адміністративного позову (25.09.2012 року)
вказаними вище рішеннями
господарських судів свідоцтва про
право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вже
були скасовані і останні втратили
право власності на це нерухоме майно.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження. Позивачем в
адміністративній справі, як визначено
пунктом 8 частини 1 статті 3 цього ж
Кодексу, є особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду.

Аналіз зазначених вище положень
процесуального закону дозволяє
колегії суддів дійти висновку, що суд
при розгляді адміністративного позову
має встановити, по-перше, наявність
правовідносин між сторонами по справі
та їх характер; по-друге, які права,
свободи та інтереси позивача порушені
суб'єктом владних повноважень у
спірних правовідносинах у зв'язку із
прийняттям рішення, вчинення дій або
допущеної бездіяльності; по-третє,
відновити порушені права, обравши
відповідний спосіб захисту, визначений
статтею 162 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Якщо позивач не довів факту порушення
особисто своїх прав, то навіть у разі,
якщо рішення та дії суб'єкта владних
повноважень є протиправними, підстав
для задоволення позову немає.
Звернення до суду є способом захисту
порушених суб'єктивних прав, а не
способом відновлення законності та
правопорядку у публічних
правовідносинах.

За вимогами статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні

Відповідно до статті 202 цього ж Кодексу
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є: неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи; недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
першої інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням зазначеного вище
апеляційні скарги підлягають
задоволенню, постанова суду -
скасуванню як незаконна та
необґрунтована, у задоволенні
адміністративного позову - відмовлено
з огляду на не встановлення порушення
суб'єктивних прав позивачів.

Керуючись статтями 195-196, 198, 202, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Приватного
підприємства «Джерело»,
Дніпропетровського міського голови -
задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
від 08 лютого 2013 року у справі № 419/7252/12 -
скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складення
ухвали у повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий:
А.В. Шлай

Суддя:
С.М. Іванов

Суддя:
С.В. Чабаненко

Згідно з оригіналом.

Помічник судді
І.А. Бісєрова