Справа № 2а-16341/12/2670
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/17355/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Кравцова О.В.
Леонтович К.Г. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою Державного підприємства
"Агроінвест" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 січня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2013 року у справі №
2а-16341/12/2670 за позовом Державної
фінансової інспекції в м. Києві до
Державного підприємства "Агроінвест"
про зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Державна фінансова інспекція в м. Києві
звернулась в суд з позовом до
Державного підприємства "Агроінвест" в
якій просить зобов'язати відповідача
виконати вимогу від 20.06.2012 року №
26-10-14-14/7883 "Про усунення порушень",
зокрема: провести претензійно-позовну
роботу щодо повернення зайво
виплачених сум коштів. В іншому випадку
стягнути з особи, винної у зайвих
грошових виплатах кошти у сумі 278,83 тис.
грн., у порядку та розмірі встановлених
статтями 133-136 Кодексу законів про працю
України; провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до Фонду та повернення зайво
сплачених коштів у сумі 103,70 тис. грн.
(шляхом зарахування в рахунок
майбутніх платежів) (пункт 3 письмової
вимоги Державної фінансової інспекції
в м. Києві від 20.06.2012 року № 26-10-14-14/7883
"Про усунення порушень"); провести
претензійно-позовну роботу з
одержувачем благодійної допомоги щодо
повернення коштів. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у
безпідставному наданні благодійної
допомоги на суму 210,73 тис. грн., у порядку
та розмірі встановленому статтями130-136
Кодексу законів про працю України
(пункт 4 письмової вимоги Державної
фінансової інспекції в м. Києві від
20.06.2012 року № 26-10-14-14/7883 "Про усунення
порушень").

Позовні вимоги мотивовано тим, що за
результатами ревізії відповідачу
направлено вимогу "Про усунення
порушень", відповідно якої відповідача
зобов'язано, зокрема, виконати пункти 3
та 4 цієї вимоги, чого відповідачем не
зроблена, а сама вимога не оскаржена.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
14 січня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року, позовні вимоги задоволено,
зобов'язано відповідача виконати
вимогу від 20.06.2012 року №26-10-14-14/7883 "Про
усунення порушень", зокрема: провести
претензійно-позовну роботу щодо
повернення зайво виплачених сум
коштів. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих грошових
виплатах кошти у сумі 278,83 тис.грн. у
порядку та розмірі встановлених
статтями 133-136 Кодексу Законів про працю
України, провести перерахунок та
відповідних взаємозвірок щодо сум
внесків до Фонду та повернення зайво
сплачених коштів у сумі 103,70 тис.грн. (
шляхом зарахування в рахунок майбутніх
платежів) (пункт 3 письмової вимоги
Державної фінансової інспекції в м.
Києві від 20.06.2012 року №26-10-14-14/7883 "Про
усунення порушень"); провести
претензійно-позовну роботу з
одержувачем благодійної допомоги щодо
повернення коштів. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у
безпідставному наданні благодійної
допомоги на суму 210,73 тис.грн., у порядку
та розмірі встановленому статтями 133-136
Кодексу Законів про працю України
(пункт 4 письмової вимоги Державної
фінансової інспекції в м. Києві від
20.06.2012 року №26-10-14-14/7883 "Про усунення
порушень").

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Державне
підприємство "Агроінвест" звернулось
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, у якій
просить їх скасувати та залишити позов
без розгляду.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, у період з 12.04.2012
року по 25.05.2012 року Державною
фінансовою інспекцією в м. Києві
відповідно до пункту 2.14 Плану
Державної фінансової інспекції
України на другий квартал 2012 року та на
підставі направлень на проведення
ревізії, проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства "Агроінвест"
за період з 01.01.2008 року по 31.12.2011 року,
якою встановлено ряд порушень
законодавства з фінансових питань та
ведення бухгалтерського обліку,
викладених в акті ревізії від 28.05.2012
року №10-30/952.

З метою усунення виявлених ревізією
порушень та попередження їх виникнення
в подальшому Державною фінансовою
інспекцією в м. Києві було надіслано
вимогу від 20.06.2012 року №26-10-14-14/7883 "Про
усунення порушень", якою відповідача
зокрема зобов'язано: провести
претензійно-позовну роботу щодо
повернення зайво виплачених сум
коштів. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих грошових
виплатах кошти у сумі 278,83 тис.грн. у
порядку та розмірах, встановлених
статтями 133-136 Кодексу Законів про працю
України, провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до Фонду та повернення зайво
сплачених коштів у сумі 103,70 тис.грн.
(шляхом зарахування в рахунок
майбутніх платежів) (пункт 3 вимоги);
провести претензійно-позовну роботу з
одержувачем благодійної допомоги щодо
повернення коштів. В іншому випадку
стягнути з осіб, винних у
безпідставному наданні благодійної
допомоги на суму 210,73 тис.грн., у порядку
та розмірі, встановленому статтями 133-136
Кодексу Законів про працю України»
(пункт 4 вимоги).

Задовольняючи позовні вимоги, суди
першої та апеляційної інстанції
виходили з того, що вимога від 20.06.2012
року № 26-10-14-14/7883 "Про усунення порушень"
є чинною, відповідачем не оскаржена,
викладені в акті ревізії порушення
відповідають дійсності, а тому вимога
підлягає виконанню.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державне підприємство
"Агроінвест" засновано на основі
державної власності, входить до сфери
управління Міністерства аграрної
політики та продовольства України і є
підзвітним йому, здійснює свою
діяльність відповідно до статуту,
затвердженого наказом Міністерства
аграрної політики та продовольства
України від 28.09.2011 року №496.

В перевірений період генеральному
директору, в.о. генеральних директорів,
їх заступникам, керівникам структурних
підрозділів (начальникам відділів,
управлінь) та їх заступникам
нараховувалась та виплачувалась
надбавка за інтенсивність праці та
особливий характер роботи (від 30% до 50%),
а також на підставі наказів
генерального директора Державного
підприємства "Агроінвест" ОСОБА_4,
в.о.генеральних директорів ОСОБА_5,
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 протягом 2011 року
керівникам та працівникам
встановлювалась та виплачувалась
доплата до посадового окладу за
збільшення обсягу робіт в розмірах від
50% до 100 % на загальну суму 286254,58 грн.

Відповідно до статей 15, 16 Закону
України "Про оплату праці" форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і
гарантій, передбачених законодавством,
генеральною та галузевими
(регіональними) угодами. У разі, коли
колективний договір на підприємстві не
укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються з
урахуванням вимог, передбачених
частиною першою цієї статті.

На підприємствах і в організаціях,
які знаходяться на госпрозрахунку і
отримують дотації з бюджету,
організація оплати праці здійснюється
відповідно до статті 15 цього Закону,
але в межах визначених для них у
встановленому порядку сум дотацій та
власних доходів з урахуванням умов,
встановлених Кабінетом Міністрів
України.

Як зазначено судами попередніх
інстанцій, від відповідача для
проведення ревізії витребувано накази
(розпорядження) про доручення
працівникам виконання додаткових
обов'язків у порядку розширення зони
обслуговування (збільшення обсягу
робіт) або виконання обов'язків
тимчасово відсутнього працівника.
Зазначена вимога отримана
відповідачем 24.05.2012 року. Однак,
відповідно до наказів керівників
Державного підприємства "Агроінвест"
на встановлення доплат до посадового
окладу за збільшення обсягу робіт, не
визначено конкретний обсяг додаткової
роботи (збільшену зону обслуговування),
що потребує виконання та не покладено
обов'язки на відповідних працівників
щодо виконання такої роботи; а також не
надано накази (розпорядження) про
доручення працівникам відповідача
виконання додаткових обов'язків у
порядку збільшення обсягу робіт
(розширення зони обслуговування) або
виконання обов'язків тимчасово
відсутнього працівника.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
відсутність в наказах по підприємству
вказівки на конкретний обсяг та вид
додаткової роботи та додаткових
обов'язків, за які здійснювалась
виплата надбавок та доплат, не може
слугувати в даному випадку саме по собі
причиною для твердження про
безпідставність проведення таких
виплат за умови, якщо виплати
здійснювались у відповідності до
положень колективного договору та у
визначених розмірах з урахуванням норм
статей 15, 16 Закону України "Про оплату
праці"

В той же час, судами попередніх
інстанцій не досліджувався
колективний договір відповідача, так
само як і не з'ясовувався правомірність
розміру здійснених виплат, а відтак це
питання підлягає дослідженню при
новому розгляді справи.

Також судами попередніх інстанцій
встановлено, що між ДП "Агроспецсервіс"
та відповідачем було укладено договір
безповоротної фінансової допомоги
№09/12/10 від 09.12.2010 року, згідно з пунктом
1.1 якого в порядку та на умовах,
визначених договором, відповідач
передає у власність ДП "Агроспецсервіс"
грошові кошти в розмірі 600000 грн. В
період з 07.02.2011 року по 12.07.2011 року
відповідач здійснював перерахування
коштів на поточний рахунок ДП
"Агроспецсервіс" на загальну суму 591500
грн.

Згідно з пунктами 5.1, 5.3, 5.5 статуту
Держаного підприємства "Агроінвест"
майно підприємства є державною
власністю і закріплюється за ним на
праві господарського відання. Джерелом
формування майна, серед іншого, є кошти,
доходи та інше майно, отримані від усіх
видів господарської діяльності
підприємства. Відповідач не має права
безоплатно передавати належне йому
майно іншим юридичним особам чи
громадянам, крім випадків,
передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів справи, від
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, як органу
управління, відсутні накази
(розпорядження, доручення) щодо
затвердження сум витрат відповідача на
благодійну, спонсорську та іншу
допомогу.

Крім того, постановою Кабінету
Міністрів України "Про стан
фінансово-бюджетної дисципліни, заходи
щодо посилення боротьби з корупцією та
контролю за використанням державного
майна і фінансових ресурсів" від 29.11.2006
року №1673 встановлено граничний розмір
суми витрат на благодійну, спонсорську
та іншу допомогу суб'єктів
господарювання, державна частка у
статутному капіталі яких перевищує 50%,
який не повинен перевищувати 1% обсягу
чистого прибутку (за результатами
попереднього звітного року).

Позивачем під час ревізії встановлено,
що чистий прибуток відповідача за 2010
рік склав 2,3 тис.грн., а фінансовий план
на 2011 рік не складався.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, договір безповоротної
фінансової допомоги №09/12/10 був
укладений 09.12.2010 року.

Таким чином, для визначення можливого
обсягу фінансової допомоги повинен
братися за основу чистий прибуток за 2009
рік, як рік який передував року
укладення договору, в якому і було
погоджено розмір допомоги та який
повинен виконуватись сторонами, однак
судами попередніх інстанцій помилково
були зазначені показники за 2010 рік, а
відтак це питання підлягає дослідженню
при новому розгляді справи.

Додатково колегія суддів зазначає, що
не оскарження відповідачем вимоги від
20.06.2012 року № 26-10-14-14/7883 не може бути
самостійною підставою для задоволення
позовних вимог, оскільки на суди
покладено обов'язок щодо винесення
законного та обґрунтованого рішення, а
відтак питання правомірності вимог
повинно досліджуватись в будь-якому
випадку.

За правилами частини другої статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Агроінвест" задовольнити
частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 14 січня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша