Справа № 819/1211/14-а
Суддя: Хрущ В. Л.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 819/1211/14-a

"06" серпня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хрущ
В. Л.,

за участю:

секретаря судового
засідання
Мельника А. А.,

представників відповідача - Бочана І.
П., Савчука В. К.,

за відсутності представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Тернополі
справу за адміністративним позовом
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Домобудівник" про стягнення
заборгованості по відшкодуванню
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі звернулось до
Тернопільського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Домобудівник" про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
01.04.2014 року по 25.06.2014 року - в сумі 136988,78
грн.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на те, що
відповідач, в порушення вимог чинного
законодавства, не здійснив
відшкодування Пенсійному фонду
понесених ним витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". А тому, враховуючи
наведене, позивач, просить в судовому
порядку стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Домобудівник" несплачену в
добровільному порядку заборгованість
по відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій за період з
01.04.2014 року по 25.06.2014 року на загальну
суму 136988,78 грн.

Представник позивача, яка була
присутня в судових засіданнях позовні
вимоги підтримала в повному обсязі та
просила заявлені вимоги задовольнити,
надала пояснення аналогічні
викладеному в позові. Окрім того, під
час розгляду справи представник
позивача надала пояснення з приводу
того, яким чином було здійснено
призначення пільгових пенсій деяким
громадянам із числа тих, які працювали
у ТОВ «Домобудівник», та звернула увагу
суду на те, що отримані розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
01.01.2014 року по 25.06.2014 року чи його дії
Управління із призначення пільгових
пенсій окремим особам, - ТОВ
«Домобудівник» не оскаржувало, а
Управління - не вправі робити будь-які
припущення стосовно можливої
наявності окремих документів на певних
підприємствах, на яких працювали особи,
які звернулись за призначенням пенсії,
чи ставити під сумнів ті документи, які
такі особи отримали на підприємствах
та подали до Управління для
призначення їм пільгових пенсій.

Представники відповідача подали
письмові заперечення проти позову, і у
ході розгляду даної справи,
підтримуючи викладене в запереченнях
проти задоволення позову заперечували
та просили суд в задоволенні позову
Управлінню відмовити, посилаючись,
зокрема на те, на думку ТОВ
«Домобудівник», - виставлені йому
розрахунки фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій -
складені з порушенням окремих пунктів
розділу 6 Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року за № 21-1. Крім того,
представники відповідача посилались
на те, що призначення пенсій окремим
громадянам, які працювали на у ТОВ
«Домобудівник» (ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5),
- відбулось з неправильним врахуванням
стажу роботи вказаних працівників на
даному Товаристві.

У ході розгляду даної справи судом було
розглянуто та вирішено ряд клопотань,
зокрема, клопотань представників
відповідача про витребування від УПФ
України в місті Тернополі пенсійних
справ як окремих так і всіх
пенсіонерів, витрати на виплату та
доставку пенсій яким за період з 01.01.2014
року по 25.06.2014 року включені до
розрахунків фактичних витрат,
отриманих відповідачем. За наслідками
розгляду вказаних клопотань винесено
ряд ухвал, які з огляду на положення
частин 4-6 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України - були постановлені судом без
оформлення окремим документом, без
виходу до нарадчої кімнати та із
занесенням їх секретарем судового
засідання до журналу судового
засідання, який вівся одночасно із
повним фіксуванням судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши доводи, викладені в
позові, та в запереченнях проти позову,
перевіривши матеріали справи, та
надавши їм належну правову оцінку,
вирішивши ряд заявлених клопотань,
проаналізувавши та оцінивши
представлені докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, у їх
сукупності, на підставі чинного
законодавства, суд прийшов до
наступних висновків.

Відповідно до статті 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки та збори в порядку та в
розмірах встановлених законом. Згідно
із статтею 68 Конституції України, кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Домобудівник" зареєстроване як
юридична особа, та є страхувальником в
розумінні пункту 1 статті 14 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

При цьому, на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі перебувають колишні
працівники Товариство з обмеженою
відповідальністю "Домобудівник", яким
призначено пенсію на пільгових умовах.

Відтак, у відповідності до чинного
законодавства, на відповідача, який є
страхувальником в розумінні пункту 1
статті 14 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", - покладено обов'язок по
відшкодуванню Пенсійному фонду сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, як
підприємством, на якому ці особи
працювали, - у встановленому законом
порядку.

Також, з наявних матеріалів справи
встановлено, що Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Тернополі проведено
фактичну виплату пільгових пенсій та
витрат на їх доставку колишнім
працівникам ТОВ «Домобудівних».

З розрахунків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій за період з
01.04.2014 року по 25.06.2014 року видно, що
понесені Управлінням фактичні витрати
на виплату та доставку пільгових
пенсій вказаним вище особам (у
відсотковому співвідношенні) за
вказаний періоди - становлять 136988,78 грн.

Вказані розрахунки фактичних витрат
Управління ПФУ в м. Тернополі
надсилались та були отримані
відповідачем, ТОВ "Домобудівник".

Проте, незважаючи на вжиті позивачем
заходи, ТОВ «Домобудівник» не провело
відшкодування зазначених витрат та не
надало суду жодних підтверджень щодо
добровільної сплати вказаної
заборгованості.

Визначаючи юридичну природу спірних
правовідносин і законодавство, яке їх
регулює, суд звертає увагу на наступні
положення чинного законодавства.

Відповідно до положень частини 4 пункту
1 статті 2 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднань,
бюджетних, громадських та інших
установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників; філій, відділень та інших
відокремлених підрозділів платників
податку, що не мають статусу юридичної
особи, розташованих на території іншої,
ніж платник збору, територіальної
громади, об'єктом оподаткування
визначені, зокрема, фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з"статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону.

Тобто, спеціальним законом, який
передбачає порядок призначення пенсій
з 01.01.1992 року,- є Закон України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р.
№1788-ХІІ.

Так, пунктами "б"- "з" статті 13
вищезазначеного Закону визначено коло
осіб, які мають право на пенсію за віком
на пільгових умовах (за Списками №1 та
№2 виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України).

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
Положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. передбачено,
що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовам праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому, зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

У відповідності до Порядку
застосування Списків № 1 і № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року № 383 (зареєстрований
в Міністерстві юстиції України 1 грудня
2005 р. за № 1451/11731) при визначенні права
на пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або за професіями незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Відповідно до частини 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року,
зберігається порядок покриття
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до п. п.
«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Крім сум виплачених пенсій
відшкодуванню підлягають також
витрати на їх доставку, які згідно із
змінами до граничних тарифів на
основні послуги зв'язку згідно з
наказом Держкомзв'язку та інформації
України від 22.07.2004 року за № 166,
становлять для міста 0,79 відсотків та
для села 1,56 відсотків.

Так, підприємства та організації з
коштів, призначених на оплату праці,
вносять до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 3 пункту 1 статті
4 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування"встановлюються ставки
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування в розмірі 100 % від об'єкта
оподаткування, визначеного частиною 4
пункту 1 статті 2 цього Закону -
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій.

Відповідно до положень статті 58 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
Пенсійний фонд - є органом, який
здійснює керівництво та управління
солідарною системою, провадить збір,
акумуляцію та облік страхових внесків,
призначає пенсії та підготовляє
документи для її виплати, забезпечує
своєчасне і в повному обсязі
фінансування та виплату пенсій.

Розміри витрат та порядок
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" , - встановлено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663 (надалі по тексту -
Інструкція №21-1).

За нормами підпункту 6.1 пункту 6
зазначеної Інструкції №21-1
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 3 статті 20 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
обчислення страхових внесків
територіальними відділеннями
Пенсійного фонду України здійснюється
на підставі складених актів перевірки
правильності нарахування та сплати
страхових внесків, звітності, що
подається страхувальником,
бухгалтерських та інших документів, ще
підтверджують суму заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески.

Відповідно до підпункту 6.4 пункту 6
Інструкції №21-1 встановлено, що розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

З огляду на наведене, суд приходить до
висновку, що УПФУ в м. Тернополі, як
територіальний орган Пенсійного фонду
України, у відповідності із
законодавством України правомірно
сформувало по ТзОВ "Домобудівник"
розрахунки відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій у сумі 136988,78 грн.

Як вже було зазначено вище, вказані
розрахунки були направлені та отримані
відповідачем, - про що свідчать наявні
в матеріалах справи копії розрахунків
та рекомендованих повідомлень про
вручення поштових відправлень.

Відповідно до підпункту 6.8 пункту
Інструкції №21-1 підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Частина друга вказаного пункту
Інструкції передбачає, що у разі зміни
розміру пенсії або настання обставин,
які впливають на суму відшкодування
(смерть пенсіонера, зміна місця
проживання та ін.), органи Пенсійного
фонду повідомляють про це підприємства
в місячний термін з моменту виникнення
цих обставин.

Суми фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Відповідно до п. 6.10 Інструкції,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та
обставин справи суд вважає, що
отримавши розрахунки відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Домобудівник»
повинне було самостійно в
добровільному порядку здійснити
відшкодування управлінню Пенсійного
фонду України в місті Тернополі суми
визначених у розрахунках таких
фактичних витрат - 136988,78 грн.

Однак, станом на даний час такі суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій за віком на пільгових
умовах - Товариством не відшкодовані, в
зв'язку з чим у відповідача і виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 136988,78 грн.

Вирішуючи існуючий спір, суд виходить з
того, що на час розгляду даної справи
вказана вище сума заборгованості
Товариства перед Пенсійним фондом
підтверджена належними доказами,
підстав для звільнення відповідача від
її оплати чи доказів її сплати суду не
надано.

Більше того, ряд тверджень
представників ТОВ «Домобудівник» (щодо
неправильного складання розрахунків
та щодо непогодження із виставленими
відповідачу розрахунками фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій по окремих громадянах: ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5) - суд оцінює критично,
виходячи з наступного.

Як вже було зазначено та не
заперечувалось і самим відповідачем в
ході розгляду даної справи, -
відповідні розрахунки фактичних
витрат Управління Пенсійного фонду на
виплату та доставку пенсій колишнім
працівникам Товариства, яким було
доставлено та виплачено пільгову
пенсію на вищезазначену суму (136988,78
грн.) у період з січня по червень 2014
року, із визначеним в цих розрахунках
переліком осіб, їх прізвищ, імен та по
батькові, періодів з яких цим особам
розпочато виплату та доставку
пільгових пенсій, а також із
визначенням відсоткової частки сплати
відповідачем таких витрат по кожному
колишньому працівнику, - були отримані
ТОВ «Домобудівник» у відповідні
періоди (з січня по червень 2014 року).

Проте, ані до моменту звернення
позивача до суду із даним позовом, ані
станом на момент розгляду даної справи,
надіслані йому позивачем розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій ТОВ
«Домобудівник» не оскаржувало. Не
оскаржував відповідач у визначеному
законом порядку і дії працівників
Управління із призначення пільгових
пенсій окремими громадянам: ОСОБА_4 та
ОСОБА_5

Більше того, суд звертає увагу на те, що
в ході розгляду справи на підставі
наявних матеріалів та з пояснень
представників відповідача
встановлено, що ТОВ «Домобудівник»
самостійно надало ОСОБА_4 та ОСОБА_5
необхідні документи для призначення
цим особам пільгових пенсій, зокрема -
довідки про заробітну плату та про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, в тому числі
й на реорганізованому підприємстві
правонаступником усіх майнових прав та
обов'язків якого дане Товариство.

Що ж стосується призначення пенсії
громадянину ОСОБА_3, - то суд зазначає,
що на даний час жодного судового
рішення, яке б набрало законної сили та,
відповідно, давало б підстави вважати
неправомірним включення до
розрахунків тієї частини сум фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгової пенсії вказаному
громадянину, яка, за твердженням
представників відповідача, не підлягає
відшкодуванню ТОВ «Домобудівник», -
немає.

При цьому, суд звертає увагу на те, що
питання неправомірності включення сум
фактичних витрат по вказаному
пенсіонеру (серед інших), яке
порушувалось ТОВ «Домобудівник» під
час розгляду Тернопільським окружним
адміністративним судом справи
№819/983/14-а (рішення у якій станом на
даний час законної сили - не набрало) , -
стосувалось періоду з 02.01.2007 року по
30.06.2011 року.

В той же час, станом на час розгляду
даної справи жодних доказів того, що
отримувані позивачем розрахунки
фактичних витрат Управління на витрату
та доставку пільгових пенсій в частині
розрахунку пенсії гр. ОСОБА_3 та
визначеної Управлінням відсоткової
частки сплати Товариства по даному
працівнику за період з липня 2011 року по
червень 2014 року - судом не встановлено,
а Товариством «Домобудівник» - не
надано.

Більше того, поза увагою суду також не
може залишитись і те, що, як визнали у
судовому засіданні і представники обох
сторін, - станом на даний час ТОВ
«Домобудівник» не оскаржило у судовому
порядку жодного рішення Управління
Пенсійного фонду України в м. Тернополі
про призначення пільгових пенсій (з
врахуванням необхідного стажу та віку
для призначення вказаних пенсій) тим
колишнім працівникам Товариства, які
включені до розрахунків фактичних
витрат за період з 01.01.2014 року по 25.06.2014
року, тобто, тих рішень про призначення
пільгових пенсій колишнім працівникам
Товариства, які були прийняті на основі
тих документів, які майбутні
пенсіонери самостійно отримали на
підприємствах на яких працювали та
самостійно подали при зверненні до УПФ
України в місті Тернополі до заяв про
призначення пільгових пенсій на
підставі пунктів «б»-«з» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

З матеріалів справи вбачається, що
пенсії вищезазначеним громадянам були
призначені на підставі їх заяв про
призначення/перерахунок, протоколів
протоколом про призначення пенсії,
розрахунків пільгового стажу, довідок
про заробітну плату та про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній, а також на
підставі актів по кожному з
пенсіонерів, складених Управлінням
Пенсійного фонду України у м.Тернополі
разом із уповноваженими
представниками тих підприємств, на
яких працювали пенсіонери, в тому
числі, ТОВ «Домобудівник».

При цьому, суд зазначає, що, як вірно
зазначила у ході розгляду даної справи
представник позивача, УПФ України в
місті Тернополі під час розгляду
питання про призначення пенсій
особами, які звернулись із заявами про
призначення пільгових пенсій - не
уповноважене було ставити під сумнів
ті документи, які такі особи отримали
на підприємствах та подали до
Управління для призначення їм
пільгових пенсій у визначеному законом
порядку, чи робити будь-які припущення
стосовно можливої наявності будь-яких
інших документів на певних
підприємствах - за наявності тих
документів, які вже були подані та які
не суперечили вимогам законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 138 КАС
України - предметом доказування у
кожній адміністративній справі - є
обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Відповідно до частини 2 статті 40 КАС
України особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Статтею 70 КАС України встановлено
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі.

Відтак, в силу положень статті 40 та
положень, закріплених статтею 70 КАС
України, - сторони зобов'язані
обґрунтовувати належність та
допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень.

Розглядаючи дану справу, суд
зобов'язаний виходити з того, що
предметом спору у даній справі - є саме
питання відшкодування фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, а не встановлення
факту правильності призначення пенсії
на пільгових умовах особам згідно
розрахунків позивача.

Підтвердження факту понесення
позивачем витрат на виплату та витрат
на доставку пільгових пенсій -
кореспондується з обов'язком
відповідача відшкодувати такі витрати.

Частиною 3 статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що обставини, які
визнаються сторонами, можуть не
доказуватися перед судом, якщо проти
цього не заперечують сторони і в суду
не виникає сумніву щодо достовірності
цих обставин та добровільності їх
визнання.

З огляду на вищенаведені норми чинного
законодавства, суд приходить до
висновку, що станом на даний час сума
фактичних витрат, що підлягає
відшкодуванню відповідачем, є
узгодженою та підтвердженою належними
та допустимими доказами, і обов'язок по
відшкодуванню таких витрат Пенсійному
фонду Товариством з обмежено
відповідальністю «Домобудівник» - у
ході розгляду даної справи - не
спростований.

Сам по собі факт непогодження
відповідача із діями позивача, без
оскарження їх у визначеному законом
порядку, чи непогодження із
розрахунками фактичних витрат не
робить їх такими, що не підлягають
виконанню, - оскільки непогодження
відповідача із даними діями чи
розрахунками шляхом поставлення їх під
сумнів під час розгляду даної справи, -
не є ані адміністративним, ані їх
судовим оскарженням, як це передбачено
чинним законодавством.

Частиною 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 69 та
частиною 1 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
- доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінюючи
наявні у матеріалах справи письмові
докази, які мають юридичне значення для
її розгляду і вирішення спору по суті, в
їх сукупності, - суд дійшов до висновку,
що позовні вимоги - є обґрунтованими,
документально підтвердженими, та
відповідають чинному законодавству.

Таким чином, - позов підлягає
задоволенню в повному обсязі шляхом
стягнення з відповідача на користь
Управління Пенсійного фонду України в
місті Тернополі заборгованості по
відшкодуванню витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій у заявленому
в позові розмірі - 136988,78 грн.

Враховуючи вимоги статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати у цій справі з
відповідача - не стягуються.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 69-71, 94, 128, 153,
158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в місті
Тернополі - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Домобудівник"
(ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 01268970,
вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль) на
користь Управління Пенсійного фонду
України в місті Тернополі
(ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 21157094,
вул. Руська, 17, м.Тернопіль,
Тернопільська область, р/р - 519, у
Філії Тернопільське обласне
управління АТ «Ощадбанк» ПАТ
«Державний ощадний банк України»,
кодування платежу - 50020600, МФО - 338545)
заборгованість по відшкодуванню
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
період з 01.04.2014 року по 25.06.2014 року - в
сумі 136988,78 грн. (сто тридцять шість
тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім
гривень 78 копійок).

Постанова набирає законної сили за
правилами статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

/Постанова в повному обсязі
складена 11.08.2014 року/.

Головуючий суддя
Хрущ В. Л.

Копія вірна:

Суддя
Хрущ В. Л.