Справа № К/9991/81124/11-С
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/81124/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Головуючого Бившевої Л.І.,

суддів: Лосєва А.М., Шипуліної Т.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Красноперекопської державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 19 травня 2011 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05 жовтня 2011 року

у справі № 2а-3508/11/0170/2

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Бром»

до Красноперекопської державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

Публічне акціонерне товариство «Бром»
(далі - позивач) звернулось до суду з
позовом до Красноперекопської
об'єднаної державної податкової
інспекції Автономної Республіки Крим
(далі - відповідач) про визнання
протиправним та скасування податкових
повідомлень-рішень від 11 березня 2011
року № та № .

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 19 травня 2011 року
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення
Красноперекопської ОДПІ АР Крим №
від 11 березня 2011 року та №
від 11 березня 2011 року. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ПАТ «Бром» 3,40 грн. судового збору.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05 жовтня 2011 року постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 19
травня 2011 року залишено без змін.

В касаційній скарзі Красноперекопська
ОДПІ АР Крим, посилаючись на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим від 19
травня 2011 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року і ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

У запереченні на касаційну скаргу ПАТ
«Бром», посилаючись на те, що рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
є законними та обґрунтованими, а
положення касаційної скарги жодним
чином це не спростовують, просить
залишити касаційну скаргу без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 19 травня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
перевіривши доводи касаційної скарги
щодо дотримання правильності
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів, враховуючи межі
касаційної скарги, дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено наступне.

Красноперекопська ОДПІ АР Крим провела
документальну позапланову виїзну
перевірку Красноперекопського ВАТ
«Бром» з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку:
за листопад 2010 року за рахунок
від'ємного значення з податку на додану
вартість, що декларувалось у жовтні 2010
року; за грудень 2010 року за рахунок
від'ємного значення з податку на додану
вартість, що декларувалось у жовтні та
листопаді 2010 року, за результатами якої
був складений акт №120/23-04/05444552/182 від 17
лютого 2011 року.

За висновками акту перевірки позивачем
були порушені, зокрема: вимоги
підпунктів 7.2.3, 7.2.6 пункту 7.2 статті 7,
підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7,
підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого завищено
суму бюджетного відшкодування податку
на додану вартість за листопад 2010 року
на 24903,00 грн., за грудень 2010 року на 48772,00
грн.; вимоги підпунктів 7.2.1, 7.2.4 пункту 7.2
статті 7, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті
7, підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7,
підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого завищено
суму від'ємного значення за листопад 2010
року на 37685,00 грн., за грудень 2010 року на
25737,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки було вказано,
що позивач не може претендувати на
відшкодування коштів з державного
бюджету, з огляду на те, що неправомірно
включив до складу податкового кредиту
жовтня та листопада 2010 року податок на
додану вартість за податковими
накладними, виписаними ТОВ «Торговий
дім «Дельта», ПП «Підприємство
«Будвироби», ТОВ «Кримкомплекс», ПП
«ТКФ Юпітер», ПП «РТС-Сталь», оскільки
згідно даних автоматизованої бази
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту з податку на
додану вартість в розрізі контрагентів
вказані суб'єкти господарювання не
задекларували свої податкові
зобов'язання по господарських
операціях з позивачем, оскільки
податкові декларації вказаних
контрагентів позивача мають статус
«недійсна». Також, в акті перевірки
було вказано, що позивач неправомірно
включив до складу податкового кредиту
жовтня та листопада 2010 року податок на
додану вартість за податковими
накладними, виписаними ТОВ
«Дніпрохімальянс», оскільки згідно
службової записки ПМ
Красноперекопської ОДПІ АР Крим
вказане товариство не знаходиться за
юридичною та фактичною адресами, що
свідчить про нікчемність правочину,
укладеного позивачем з вказаним
суб'єктом господарювання.

11 березня 2011 року Красноперекопська
ОДПІ АР Крим на підставі вказаного акту
перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № , яким
згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1
статті 5, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1
статті 20, підпунктом 78.1.8 пункту 78.1
статті 78, пунктом 200.11 статті 200
Податкового кодексу України зменшила
ПАТ «Бром» суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість за загальну
суму 73675,00 грн. (у тому числі: за листопад
2010 року - на 24903,00 грн., за грудень 2010 року
- на 48772,00 грн.) та застосувала штрафні
(фінансові) санкції (штраф) у розмірі
55256,25 грн.

11 березня 2011 року Красноперекопська
ОДПІ АР Крим на підставі вказаного акту
перевірки прийняла податкове
повідомлення-рішення № , яким
згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 58.1
статті 5, підпунктом 20.1.4 пункту 20.1
статті 20, підпунктом 78.1.8 пункту 78.1
статті 78, пунктом 200.11 статті 200
Податкового кодексу України зменшила
ПАТ «Бром» суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість за загальну
суму 63422,00 грн. (у тому числі: за листопад
2010 року - на 37685,00 грн., за грудень 2010 року
- на 25737,00 грн.) та застосувала штрафні
(фінансові) санкції (штраф) у розмірі
47566,50 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, з висновками якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що зменшення податковим
органом позивачу суми бюджетного
відшкодування оспорюваними
податковими повідомленнями-рішеннями
є безпідставним, оскільки: реальність
господарських операцій між позивачем
та казаними суб'єктами господарювання
підтверджена належним чином
оформленими первинними
бухгалтерськими документами, виданими
належним чином зареєстрованими
юридичними особами та платниками
податку на додану вартість;
законодавством не встановлено правило,
за яким платник податку втрачає право
на податковий кредит та бюджетне
відшкодування у разі недекларування
постачальниками таких товарів
податкових зобов'язань у періоді, в
якому зазначені суми були сплачені
покупцем постачальникам у складі
вартості товарів; несплата податку
продавцем (в тому числі в разі ухилення
від сплати) несе негативні наслідки
лише для цієї особи та при фактичному
здійсненні господарської операції не
впливає на податковий кредит покупця
та суму бюджетного відшкодування;
станом на 11 жовтня 2010 року Єдиноий
державномий реєстр юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців не містив
інформації щодо відсутності ТОВ
«Дніпрохімальянс» за
місцезнаходженням, а статус відомостей
про ТОВ «Дніпрохімальянс» був
підтверджений.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Відповідно до пунктів 1.6-1.8 статті 1
Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
податкове зобов'язання - це загальна
сума податку, одержана (нарахована)
платником податку в звітному
(податковому) періоді, що визначена
згідно з цим Законом; податковий кредит
- це сума, на яку платник податку має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду, визначена згідно з
цим Законом; бюджетне відшкодування -
це сума, що підлягає поверненню
платнику податку з бюджету у зв'язку з
надмірною сплатою податку у випадках,
визначених цим Законом.

Згідно абзацу 1 підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 8 1 цього Закону, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Абзацом 1 підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону України «Про податок на додану
вартість» (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
встановлено, що не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до абзаців 1, 3 підпункту 7.7.1
пункту 7.7 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), сума податку,
що підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При від'ємному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
враховується у зменшення суми
податкового боргу з цього податку, що
виник за попередні податкові періоди (у
тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до закону), а
при його відсутності - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду.

За приписами підпункту 7.7.2 пункту 7.7
статті 7 Закону України «Про податок на
додану вартість» (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), якщо у наступному
податковому періоді сума, розрахована
згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,
має від'ємне значення, то: а) бюджетному
відшкодуванню підлягає частина такого
від'ємного значення, яка дорівнює сумі
податку, фактично сплаченій
отримувачем товарів (послуг) у
попередніх податкових періодах
постачальникам таких товарів (послуг);
б) залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту кожного
наступного податкового періоду лише в
частині суми податку фактично
сплаченої отримувачем постачальникам
товарів (послуг) та при імпорті і
включається до розрахунку бюджетного
відшкодування наступного звітного
періоду.

Отже, визначальним для бюджетного
відшкодування є фактична сплата
отримувачем товарів (робіт та послуг) у
попередньому податковому періоді
постачальникам таких товарів (робіт та
послуг).

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, реальність
господарських операцій з придбання
позивачем у ТОВ «Торговий дім «Дельта»,
ПП «Підприємство «Будвироби», ТОВ
«Кримкомплекс», ПП «ТКФ Юпітер», ПП
«РТС-Сталь», ТОВ «Дніпрохімальянс»
товарно-матеріальних цінностей
підтверджується: видатковими
накладними, податковими накладними,
рахунками-фактурами, платіжними
дорученнями, залізничними накладними
(арк. справи 5-98).

Отже, позивачем були виконані всі
необхідні умови, передбачені статтею 7
Закону України «Про податок на додану
вартість».

Також, матеріали справи містять витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, з
якої вбачається що станом на 11 жовтня
2010 року у вказаному реєстрі був
відсутній запис про внесення
інформації щодо ТОВ «Дніпрохімальянс»
за місцезнаходженням, а статус
відомостей про ТОВ «Дніпрохімальянс»
був підтверджений (арк. справи 43).

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанції дійшли обґрунтованого
висновку, з яким погоджується суд
касаційної інстанції, про
безпідставність зменшення позивачу
суми бюджетного відшкодування податку
на додану вартість за листопад та
грудень 2010 року оспорюваними
податковими повідомленнями-рішеннями.

Доводи касаційної скарги викладеного
не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, касаційна
скарга Красноперекопської ОДПІ АР Крим
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від 19
травня 2011 року та ухвала
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року підлягають залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 210, 220, 2201, 223, 224, 230,
231, ч. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу
Красноперекопської державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 19 травня 2011 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05 жовтня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строк та у порядку, визначеному
статтями 237, 238, 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий: _____________________
Л.І. Бившева

Судді:
_____________________ А.М. Лосєв

_____________________ Т.М. Шипуліна