Справа № 2а-441/11
Суддя: Яворський І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
Справа № 9104/88965/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Яворського І.О.,

суддів:
Кухтея Р.В., Сеника Р.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Департаменту житлового господарства
та інфраструктури Львівської міської
ради на постанову Галицького районного
суду м. Львова від 20 травня 2011 року у
справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Міра і К»
до Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради про визнання
бездіяльності протиправною, визнання
конкурсу таким, що відбувся,-

В С Т А Н О В И
В:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю «Міра і К» (далі - ТзОВ
«Міра і К»), в лютому 2011 року звернулося
в суд з позовом до Департаменту
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради та просило визнати протиправною
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень - Департаменту житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради щодо не
проголошення рішення з визначення
переможців конкурсу з визначення
перевізників на автобусних маршрутах
загального користування №57 та №70 у м.
Львові; визнати конкурс, оголошений 18
жовтня 2010 року, з визначення
перевізників на автобусних маршрутах
загального користування №57 та №70 у м.
Львові, такими що відбувся.

В обґрунтування своїх вимог, позивач
вказує на те, що 30.09.2010 року закінчився
строк дії договорів про організацію
перевезень пасажирів на маршрутах №57
та №70, які були укладені між
Управлінням транспорту та зв'язку
Львівської міської ради та ним за
результатами конкурсу з визначення
перевізників на автобусних маршрутах
загального користування в м. Львові.
28.10.2010 року адміністративною комісією
Львівського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України винесено рішення по справі про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, яким
встановлено, що відповідач вчинив
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, передбачені
ч.1 ст.15 та п.3 ст.50 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» у
вигляді антиконкурентних дій даного
органу, що призвело до недопущення
конкуренції на ринку перевезень
пасажирів автомобільним транспортом
загального користування в м. Львові.
Зазначеним рішенням департамент
зобов'язано у термін до 05.09.2010 року
забезпечити організацію і проведення
конкурсу щодо маршрутів, на яких
закінчилися строки дії договорів.
18.10.2010 року Департаментом оголошено
конкурс, датою проведення якого
визначено 30.11.2010 року. 11.11.2010 року ними
подано заявку на участь у конкурсі в
межах маршрутів №57 та №70. 30.11.2010 року
засідання конкурсного комітету
проведено, але проголошення рішення
щодо визначення переможців конкурсу
відкладено на два тижні. 13.12.2010 року,
тобто в день, на який було відкладено
оголошення рішення, таке проголошено
не було.

Постановою Галицького районного суду
м. Львова від 20 травня 2011 року в справі
№2а-441/11 адміністративний позов
задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням Департаментом житлового
господарства та інфраструктури
Львівської міської ради подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Галицького
районного суду м. Львова від 20 травня 2011
року в справі №2а-441/1 та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги, апелянт, зазначає, що дійсно
було проведено конкурс з визначення
перевізника на автобусних маршрутах
№57 та №70 в м. Львові, проте конкурсним
комітетом рішення проголошене з
об'єктивних причин не було. Відповідно
до рішення виконавчого комітету
Львівської міської ради №305 від 11.03.2011
року позивач вправі продовжити дію
наявного у нього договору на
перевезення пасажирів на
вищевказаному маршруті до проведення
конкурсу.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому, колегія суддів, у
відповідності до п.п. 1,2,ч. 1 ст. 197 КАС
України, вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу Департаменту
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради необхідно задовольнити частково,
а оскаржувану постанову в частині
скасувати та провадження закрити, в
решті постанову залишити без змін. При
цьому колегія суддів виходить з
наступних міркувань.

Відповідно до п.28 Порядку проведення
конкурсу з перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1081 від 03.12.2008 року, організатор або
робочий орган публікує в офіційних
друкованих засобах масової інформації
не пізніше ніж за 30 календарних днів до
початку конкурсу оголошення про
конкурс.

Судом першої інстанції встановлено, що
18 жовтня 2010 року Департаментом
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради шляхом розміщення повідомлення в
газеті «Високий замок», датою
проведення якого визначено 30 листопада
2010 року. Позивачем 11 листопада 2010 року
подано заявку на участь у конкурсі в
межах маршрутів № 57 та №70.

Згідно протоколу № 1 засідання
конкурсного комітету з підготовки та
проведення конкурсу на перевезення
пасажирів автомобільним транспортом у
м. Львові від 30 листопада 2010 року,
конкурс проведено, але проголошення
рішення щодо визначення переможців
відкладено на два тижні.

13 грудня 2010 року, тобто в день, на який
було відкладено оголошення рішення
Конкурсного комітету щодо визначення
переможців конкурсу, таке рішення
конкурсним комітетом проголошено не
було.

Як вбачається з п.47 Порядку проведення
конкурсу з перевезення пасажирів на
автобусному маршруті загального
користування, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№1081 від 03.12.2008 року, рішення про
результати конкурсу приймається
конкурсним комітетом на закритому
засіданні в присутності не менш як
половини його складу, у тому числі
голови конкурсного комітету або його
заступника, простою більшістю голосів.

Згідно п.49, 51 вищевказаного Порядку,
рішення конкурсного комітету про
визначення переможця конкурсу, а також
перевізника-претендента, який за
результатами розгляду посів друге
місце, оголошується
перевізникам-претендентам під час
конкурсу, у 10-денний строк оформляється
протоколом, який підписують голова та
секретар конкурсного комітету, і
подається організатору. Рішення
конкурсного комітету щодо визначення
переможця конкурсу вводяться в дію
наказом (постановою або іншим
розпорядчим документом) організатора
протягом не більш як 10 робочих днів з
дня проведення конкурсу.

Таким чином, не оголошення рішення
конкурсною комісією суперечить
вимогам Порядку проведення конкурсу з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України №1081 від 03.12.2008 року, а
відтак оскільки конкурс фактично
проведено, то бездіяльність
відповідача стосовно не оголошення
результатів конкурсу необхідно
визнати протиправною.

Крім того, як правильно вказав
відповідач, що не взяв до уваги суд
першої інстанції, позовна вимога про
визнання конкурсу, оголошеного 18
жовтня 2010 року, з визначення
перевізників на автобусних маршрутах
загального користування №57 та №70 у м.
Львові, таким що відбувся не підлягає
розгляду в порядку адміністративного
судочинства, оскільки ч.2 ст.17 КАС
України чітко встановлено, які саме
публічно-правові спори входять до
юрисдикції адміністративних судів.

Рішення, прийняті суб'єктами владних
повноважень, дії, вчинені ними під час
здійснення управлінських функцій, а
також невиконання повноважень,
встановлених законодавством
(бездіяльність), можуть бути оскаржені
до суду відповідно до частин першої,
другої статті 55 Конституції України.
Для реалізації кожним конституційного
права на оскарження рішень, дій чи
бездіяльності вказаних суб'єктів у
сфері управлінської діяльності в
Україні утворено систему
адміністративних судів.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (частина перша статті 2 КАС
України). До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження (частина друга статті 2 КАС
України).

Отже, КАС України регламентує порядок
розгляду не всіх публічно-правових
спорів, а лише тих, які виникають у
результаті здійснення суб'єктом
владних повноважень управлінських
функцій і розгляд яких безпосередньо
не віднесено до підсудності інших
судів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 105 КАС
України адміністративний позов може
містити вимоги про: скасування або
визнання нечинним рішення відповідача
- суб'єкта владних повноважень повністю
чи окремих його положень; зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії; зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; встановлення наявності
чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень.

Повноваження суду при вирішенні справи
визначені ч 2 ст. 162 КАС України, де
зазначено, що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: визнання
протиправними дій суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії;
зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій; стягнення з
відповідача коштів; тимчасову заборону
(зупинення) окремих видів або всієї
діяльності об'єднання громадян;
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднань громадян; примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; визнання
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень.

Відтак, відповідно до ч.2 ст. 2 КАС
України позовна вимога про визнання
конкурсу, оголошеного 18 жовтня 2010 року,
з визначення перевізників на
автобусних маршрутах загального
користування №57 та №70 у м. Львові,
таким що відбувся не підлягає розгляду
в порядку адміністративного
судочинства.

З огляду на наведене апеляційні вимоги
Департаменту житлового господарства
та інфраструктури Львівської міської
ради є необхідно задовольнити
частково, в частині задоволення
позовної вимоги позивача про визнання
конкурсу, оголошеного 18 жовтня 2010 року,
з визначення перевізників на
автобусних маршрутах загального
користування №57 та №70 у м. Львові таким
що відбувся постанову скасувати та
провадження в справі закрити, в решті
постанову суду першої інстанції
залишити без змін.

Керуючись ст. 157, ст.195, ст.197, п.1,4 ч.1 ст.198,
ст. 200, ст.203, п.1,4 ч.1 ст.205, ст.206, ст.254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И
В:

Апеляційну скаргу Департаменту
житлового господарства та
інфраструктури Львівської міської
ради задовольнити частково.

Постанову Галицького районного суду м.
Львова від 20 травня 2011 року в справі
№2а-441/11 в частині задоволення позовної
вимоги про визнання конкурсу,
оголошеного 18 жовтня 2010 року, з
визначення перевізників на автобусних
маршрутах загального користування №57
та №70 у м. Львові таким що відбувся
скасувати та провадження у справі в цій
частині закрити.

В решті постанову Галицького районного
суду м. Львова від 20 травня 2011 року в
справі №2а-441/11 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий
І.О. Яворський

Судді
Р.В. Кухтей

Р.П. Сеник