Справа № 2а-4608/12/2170
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року м.
Київ К/800/25199/13

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Маринчак Н.Є., Рибченко А.О.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Генічеської міжрайонної державної
податкової інспекції Херсонської
області Державної податкової служби
(далі - Генічеська МДПІ)

на постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013

у справі № 2а-4608/12/2170

за позовом Генічеської МДПІ

до комунального підприємства
"Генічеське державне бюро технічної
інвентаризації" (далі - Підприємство)

про накладення арешту на рахунки у
банках.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Генічеська МДПІ
звернулася до Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просила накласти арешт на кошти
відповідача, що знаходяться у банках,
для погашення податкового боргу
Підприємства у сумі 122 322,71 грн.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 07.12.2012 позов
задоволено з тих мотивів, що наявність
у відповідача податкового боргу на час
розгляду справи та відсутність у нього
майна в еквівалентній вартості цього
боргу обумовлює необхідність
застосування такого способу
забезпечення виконання платником
податків його обов'язків, як арешт
коштів на рахунках платника.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013
назване рішення суду першої інстанції
скасовано; у позові відмовлено. У
прийнятті цієї постанови апеляційний
суд виходив з того, що заборгованість
Підприємства, існування якої зумовило
звернення Геніческьої МДПІ з цим
позовом, є погашеною шляхом
застосування податковим органом
заходів, передбачених пунктом 87.9
статті 87 Податкового кодексу України
(далі - ПК); виникнення ж у Підприємства
податкового боргу за період з вересня
по листопад 2012 року не відповідає
підставам цього позову, а тому не може
слугувати мотивом для його
задоволення.

Посилаючись на невідповідність
висновків апеляційного суду
положенням чинного законодавства та
дійсним обставинам справи, Генічеська
МДПІ звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення Херсонського окружного
адміністративного суду зі спору як
помилково скасоване.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
відповідність висновків судів наявним
у матеріалах справи доказам,
правильність застосування судами норм
матеріального права та дотримання ними
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення розглядуваних
касаційних вимог виходячи з такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що
причиною звернення Генічеською МДПІ з
даним позовом стала наявність у
відповідача податкового боргу з ПДВ у
сумі 122 322,71 грн. (що утворився у зв'язку з
несплатою платником податкових
зобов'язань за деклараціями з ПДВ за
період з квітня по липень 2012 року) за
відсутності майна для його погашення.

Судами також з'ясовано, що у зв'язку із
зарахуванням податковим органом
внесених платником коштів в рахунок
погашення податкового боргу згідно з
черговістю його виникнення (як того
вимагає пункт 87.9 статті 87 ПК) на час
вирішення цього спору зазначена
заборгованість була погашена; однак у
Підприємства виник податковий борг з
ПДВ у сумі 104 442,74 грн. за звітні періоди
з вересня по листопад 2012 року.

Відповідно до підпункту 20.1.17 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України
податковий орган має право звертатися
до суду щодо накладення арешту на кошти
та інші цінності такого платника
податків, що знаходяться у банку, у
разі, якщо у платника податків, який має
податковий борг, відсутнє майно та/або
його балансова вартість менша суми
податкового боргу, та/або таке майно не
може бути джерелом погашення
податкового боргу.

Таким чином, наведена законодавча
норма пов'язує використання такого
примусово-обмежувального заходу, як
арешт коштів на рахунках платника, з
фактом виникнення податкового боргу,
тобто з відсутністю події зі
самостійної добровільної сплати
платником до бюджету узгодженого
грошового зобов'язання, не
конкретизуючи при цьому періоди
виникнення такого боргу

А відтак власне період виникнення
податкового боргу, його збільшення не
може бути кваліфікуючою ознакою для
аналізу підстав застосування
розглядуваного способу забезпечення
виконання платником обов'язків з
погашення податкового боргу, що
обумовлює помилковість відповідних
висновків апеляційного суду.

У той же час іншою обов'язковою
підставою для накладення арешту на
кошти платника на його банківських
рахунках є відсутність майна, вартість
якого є достатньою ля погашення
податкового боргу.

Розглядаючи даний спір, апеляційний
суд встановив факт наявності у
власності відповідача нерухомого
майна - трьох квартир у смт
Новоолексіївка та у смт Новотроїцьке
Херсонської області (що засвідчується
договорами купівлі-продажу).

Податковим органом не доведено
невідповідності балансової вартості
цих об'єктів нерухомості сумі
податкового боргу Підприємства, а
також неможливості погашення цього
боргу за рахунок вказаного майна.

З урахуванням викладеного апеляційний
суд правомірно відмовив у позові
Генічеської МДПІ.

Оскільки висновки апеляційного суду
відповідають наявними у справі доказам
та правильному правозастосуванню, то у
касаційного суду відсутні підстави для
задоволення касаційних вимог.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Генічеської
міжрайонної державної податкової
інспекції Херсонської області
Державної податкової служби відхилити.

2. Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19.03.2013 у
справі № 2а-4608/12/2170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Н.Є. Маринчак А.О. Рибченко