Справа № 817/1660/14
Суддя: Махаринець Д. Є.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/1660/14

31 липня 2014 року 13год. 15хв. м.
РівнеРівненський окружний
адміністративний суд у складі судді
Махаринця Д. Є., за участю секретаря
судового засідання Сисун Н.В., сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник ОСОБА_4,

відповідача: представник Смик М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_3 до Відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції (далі - Відділ ДВС Рівненського
МУЮ) про скасування постанови про
відкриття виконавчого провадження
№43349537 від 19.05.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
виносячи постанову про відкриття
виконавчого провадження, державний
виконавець порушив вимоги чинного
законодавства.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
суду пояснила, що 29.05.2014 на адресу
ОСОБА_3 надійшла постанова державного
виконавця Відділу ДВС Рівненського МУЮ
від 19.05.2014 про відкриття виконавчого
провадження №43349537 із встановленим
строком для добровільного виконання
рішення суду до 26.05.2014. Тобто, через три
дні після спливу встановленого строку
на добровільне виконання рішення суду.
Таким чином, державний виконавець
позбавив позивача права виконати
виконавчий документ у добровільному
порядку, чим порушив положення ст.25
Закону України "Про виконавче
провадження" від 21.04.1999 №606-XIV (далі -
Закон №606-XIV). Зазначила, що такі дії
державного виконавця вказують на їх
поспішність та упереджене ставлення до
особи позивача, які суперечать
гарантованим Конституцією України
правом на захист її інтересів. Тому
оспорювана постанова є такою, що
винесена з порушенням норм чинного
законодавства, а відтак, підлягає
скасуванню. Просила позов задовольнити
повністю.

Відповідач, Відділ ДВС Рівненського
МУЮ, позовні вимоги не визнав повністю
з підстав, викладених у письмових
запереченнях.

Представник відповідача у судовому
засіданні надав пояснення, тотожні
письмовим запереченням, а зокрема
вказав, що державний виконавець діяв
правомірно, згідно з вимогами чинного
законодавства. Зазначив, що при
здійсненні виконавчих дій державним
виконавцем вживаються усі заходи,
передбачені Законом №606-XIV. Відтак, при
встановлені факту отримання позивачем
оспорюваної постанови після
закінчення встановленого у ній строку
для добровільного виконання рішення
суду, на вимогу ст.35 Закону №606-XIV та за
відсутності заяви боржника про
відкладення виконавчих дій, державним
виконавцем було здійснено перевірку
добровільного виконання виконавчого
документа через сім днів з дня
отримання ОСОБА_3 оспорюваної
постанови. Тобто 06.06.2014, якою
встановлено, що виконавчий документ у
добровільному порядку боржником не
виконано. Таким чином, державним
виконавцем вжито всіх необхідних
заходів передбачених Законом №606-XIV, а
відтак, постанова про відкриття
виконавчого провадження №43349537 від
19.05.2014 є правомірною. Просив у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, повно і всебічно з'ясувавши всі
обставини справи в їх сукупності на
підставі чинного законодавства,
перевіривши їх дослідженими у судовому
засіданні доказами, суд вважає, що
позов підлягає частковому задоволенню
з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 19.05.2014 державним
виконавцем Відділу ДВС Рівненського
МУЮ Смиком М.О. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
(ВП№43349537), з виконання виконавчого
листа Рівненського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 у
справі №817/3943/13-а про зобов'язання
ОСОБА_3 привести до попереднього стану
житловий будинок по вул.Басівкутська,
33а в м.Рівне шляхом знесення самочинної
добудови (а.с.29).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Законом України "Про державну
виконавчу службу" від 24.03.1998 №202/98-ВР
(далі - Закон №202/98-ВР) та Законом №606-XIV
визначено, що примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб) покладене на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України.

Положення ст.4 Закону №202/98-ВР
визначають, що державний виконавець є
представником влади і здійснює
примусове виконання судових рішень,
постановлених іменем України, у
порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону №606-XIV,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом (ч.2 ст.11 Закону №606-XIV).

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №606-XIV,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Частина 2 статті 17 Закону №606-XIV містить
перелік документів, що є виконавчими та
підлягають виконанню державною
виконавчою службою відповідно до цього
Закону. Зокрема, такими виконавчими
документами є виконавчі листи, що
видаються судами (п.1 ч.2 ст.17 Закону
№606-XIV).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №606-XIV,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону.

Частиною 1 статті 25 Закону №606-XIV
визначено, що державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби та протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження (абз.1 ч.2 ст.25 Закону №606-XIV).

Як вбачається з матеріалів справи,
оспорювана постанова про відкриття
виконавчого провадження винесена на
виконання виконавчого листа
Рівненського окружного
адміністративного суду від 24.04.2014 у
справі №817/3943/13-а, що є виконавчим
документом та відповідає вимогам ст.18
Закону N606-XIV.

Підстав для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження, передбачених ч.1 ст.26
Закону N606-XIV, судом не встановлено.

За таких обставин, суд не вбачає у діях
державного виконавця Відділу ДВС
Рівненського РУЮ щодо відкриття
виконавчого провадження №43349537
порушення норм Закону №606-XIV та
відповідно протиправності оспорюваної
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 19.05.2014. У даному випадку
державний виконавець діяв на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
визначені чинним законодавством.

Поряд з цим, у разі відкриття
виконавчого провадження, у постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (абз.2 ч.2
ст.25 Закону №606-XIV) та копії даної
постанови не пізніше наступного
робочого дня надсилаються стягувачу та
боржникові (ч.5 ст.25 Закону №606-XIV).

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою про відкриття виконавчого
провадження №43349537 від 19.05.2014 боржнику
надано строк для добровільного
виконання рішення суду до 26.05.2014.

Проте, копія оспорюваної постанови
була надіслана Відділом ДВС
Рівненського МУЮ на ім'я ОСОБА_3
рекомендованим поштовим відправленням
28.05.2014 та вручено адресату 29.05.2014, що
підтверджується листом Центру
поштового зв'язку №1-Поштамт
Рівненської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" від 21.07.2014 №171, актом
форми ф.а.№1 від 29.05.2014, реєстром на
відправлення рекомендованої
кореспонденції Відділом ДВС
Рівненського МУЮ за 28.05.2011, списком
згрупованих поштових відправлень від
28.05.2014 №1911 (а.а.с.39-42).

Таким чином, Відділ ДВС Рівненського
МУЮ, надсилаючи копію оспорюваної
постанови боржнику 28.05.2014, фактично
позбавив ОСОБА_3 можливості
добровільно виконати рішення суду у
встановлений державним виконавцем
строк до 26.05.2014, чим грубо порушив
положення ст.25 Закону №606-XIV.

Суд вважає за необхідне звернути увагу
відповідача на те, що в силу вимог ч.1
ст.35 Закону №606-XIV, у разі несвоєчасного
одержання сторонами документів
виконавчого провадження, внаслідок
чого вони були позбавлені можливості
скористатися правами, наданими їм цим
Законом, державний виконавець може
відкласти виконавчі дії за заявою
стягувача чи боржника або з власної
ініціативи на строк до десяти робочих
днів, що супроводжується обов'язковим
винесенням відповідної постанови з
повідомленням про це сторін.

Однак, наявність відповідної постанови
про відкладення провадження
виконавчих дій з повідомленням про це
сторін виконавчого провадження не
знайшло свого відображення у
матеріалах даної справи, а тому суд не
бере до уваги посилання відповідача на
відстрочення перевірки виконання
боржником виконавчого документа до
06.06.2014 на підставі ст.35 Закону №606-XIV,
оскільки державним виконавцем було
грубо порушено приписи даної норми.

Крім того, суд зазначає, що заява про
відкладення виконавчих дій у зв'язку з
несвоєчасним одержанням боржником
документів виконавчого провадження є
його правом, а не обов'язком,
передбаченим Законом №606-XIV. Зокрема,
частина 2 статті 82 Закону №606-XIV
визначає, що боржник має право
оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку. Даним правом позивач
скористався в порядку та у строк
встановленими положеннями ст.25 Закону
№606-XIV та ст.181 КАС України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч.3 ст.181 КАС України,
відповідачем у справах з приводу
рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивач не довів
обставини, на яких ґрунтуються його
позовні вимоги щодо протиправності дій
державного виконавця під час винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження №43349537 від 19.05.2014. Проте, з
огляду на порушення відповідачем
виконавчих дій щодо реалізації даної
постанови та прав позивача,
передбачених Законом №606-XIV, суд, для
повного захисту прав, свобод та
інтересів ОСОБА_3, врахувавши ч.2 ст.11
КАС України вважає за необхідне вийти
за межі позовних вимог та задовольнити
їх лише в частині.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Скасувати постанову про відкриття
виконавчого провадження від 19.05.2014 у
виконавчому провадженні ВП№43349537 в
частині встановленого строку для
добровільного виконання рішення до
26.05.2014.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції
встановити новий строк для
добровільного виконання рішення.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити

Присудити на користь позивача ОСОБА_3
із Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 38,46грн. (тридцять вісім
гривень сорок шість копійок).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Махаринець Д.Є.