Справа № 816/2245/14
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року м. ПолтаваСправа
№816/2245/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Петрової Л.М.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Лисака С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Селянського (фермерського)
господарства "Атланта" до Державної
екологічної інспекції в Полтавській
області про визнання протиправними
дій, визнання протиправним та
скасування припису, визнання
протиправними та скасування вимог у
формі претензій,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2014 року Селянське (фермерське)
господарство "Атланта" звернулося до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Державної екологічної
інспекції в Полтавській області про
визнання протиправним та скасування
Акту від 23 квітня 2014 року №199/01-01-14;
визнання протиправним та скасування
припису від 30 квітня 2014 року №06-21-36;
визнання протиправними дій щодо
проведення розрахунку розміру шкоди,
заподіяної державі внаслідок
видобування підземної прісної води без
спеціального дозволу на користування
надрами; визнання протиправними дій
щодо проведення розрахунку розміру
шкоди, заподіяної державі засміченням
земель відходами тваринництва за
адресою: Полтавська область,
Кременчуцький район, с. Рокитне поблизу
МТФ С(Ф)Г "Атланта"; визнання
протиправними та скасування вимог у
формі претензій від 15 травня 2014 року
№58/02-09, №56/02-08, №57/02-08 (з урахуванням
доповнення до адміністративного
позову від 18 липня 2014 року /а.с. 115-119/ та
уточнення до адміністративного позову
від 29 липня 2014 року /а.с. 187-188/).

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що Державна екологічна
інспекція в Полтавській області
перевищила свої повноваження шляхом
неправильного тлумачення постанови
слідчого СУ УМВС України у Полтавській
області про проведення перевірки, що
призвело до винесення незаконних
рішень за результатами перевірки,
зокрема, припису від 30 квітня 2014 року
№06-21-36 та претензій з розрахунками. Так,
на думку позивача, перевірці підлягала
лише частина земель, площею 163,8848 га,
розташованих у Північному
промисловому вузлі м. Кременчука.
Позивач наполягав, що встановлені
порушення не мають жодного відношення
до земельної ділянки площею 163,8848 га,
розташованої у Північному
промисловому вузлі м. Кременчука, яка
підлягала перевірці згідно постанови
слідчого.

Крім того, С(Ф)Г "Атланта" звертало увагу
суду на необґрунтованість та
протиправність висновків Акту
перевірки від 23 квітня 2014 року №199/01-01-14
щодо порушення позивачем статей 16, 19 ,21,
23 Кодексу України про надра у частині
користування підземними водами без
спеціального дозволу на користування
надрами. Позивач наголошував на тому,
що оскаржувані пункт 10 припису від 30
квітня 2014 року №06-21-36 та претензія від 15
травня 2014 року №58/02-09 відповідачем
винесені безпідставно та протиправно,
суперечать чинному законодавству та
підлягають скасуванню. Таку позицію
мотивував тим, що забір води, який
здійснює позивач зі свердловин,
розташованих на орендованих земельних
ділянках, не перевищує 300 куб. метрів на
добу. Стаття 23 Кодексу України про
надра встановлює обов'язок споживача
отримання спеціального дозволу на
користування надрами у разі, якщо
видобування підземних вод з
водозаборів перевищує 300 куб. метрів на
добу. Отже, оскільки позивач здійснював
забір підземних вод у кількості меншій,
ніж 300 кубічних метрів на добу, він не
повинен отримувати спеціальний дозвіл
на користування надрами.

У зв'язку з викладеним, вважаючи, що у
діях С(Ф)Г "Атланта" відсутні порушення
норм чинного законодавства, про які
стверджує відповідач, позивач
звернувся до суду за захистом, як на
його думку, порушеного права.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2014
року закрито провадження у справі у
частині позовних вимог про визнання
протиправним та скасування Акту від 23
квітня 2014 року №199/01-01-14 /а.с. 209-210/.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надіслав суду
клопотання про проведення судового
засідання без його участі.

Відповідач явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечив, будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи /а.с. 204/, надіслав суду
клопотання відкладення розгляду
справи /а.с. 205/.

Разом з тим, беручи до уваги, що дана
справа знаходиться у провадженні
Полтавського окружного
адміністративного суду з 01 липня 2014
року, тобто понад встановлений
частиною першою статті 122 Кодексу
адміністративного судочинства України
місячний строк розгляду справи, а у
матеріалах справи достатньо письмових
доказів для правильного вирішення
справи, суд вважає за можливе провести
розгляд справи за даної явки та
наявними матеріалами.

Згідно частини четвертої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

У своїх письмових запереченнях
відповідач зазначав, що процедурні
порушення, допущені перевіряючими, не
спростовують факту порушення
позивачем природоохоронного
законодавства. Наполягав на
законності, обґрунтованості та
правомірності оскаржуваних претензій
та припису. Стверджував про те, що
відповідною перевіркою встановлено
використання позивачем надр (забір
води з водних свердловин та двох
трубчатих колодязів) для виробничих
потреб, що зафіксовано у Акті перевірки
від 23 квітня 2014 року №199/01-01-14. Отже, на
думку відповідача, позивач
використовував воду для виробничих
потреб, а не для власних
господарсько-побутових потреб. Стаття
23 Кодексу України про надра передбачає
право споживача видобувати підземні
води без спеціального дозволу для
власних господарсько-побутових потреб
за умови, що продуктивність
водозаборів підземних вод не перевищує
300 кубічних метрів на добу. Проте,
перевіркою встановлено, що позивач
використовував воду для іншого
призначення, а саме на виробничі
потреби, відтак був зобов'язаний для
цього отримати спеціальний дозвіл на
користування надрами (підземними
водами). Оскільки спеціального дозволу
позивачем отримано не було, як на думку
відповідача, має місце самовільне
використання води, у результаті чого
С(Ф)Г "Атланта" було заподіяно державі
збитків у сумі 938104,90 грн. Таким чином
оскаржуваний припис та претензії, на
думку відповідача, є правомірні,
обґрунтовані та скасуванню не
підлягають.

Враховуючи, що у матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення справи, суд
вважає за можливе провести розгляд
справи за даної явки та наявними
матеріалами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали
справи, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Селянське
(фермерське) господарство "Атланта"
зареєстроване як юридична особа 06
грудня 2002 року Кременчуцькою районною
державною адміністрацією Полтавської
області, ідентифікаційний код 31899053, про
що видано свідоцтво серії А00 №630252,
копія якого наявна у матеріалах справи
/а.с. 10/.

Відповідачем у період з 10 квітня 2014
року по 23 квітня 2014 року було проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів, щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами, за результатами
якої складено Акт від 23 квітня 2014 року
№199/01-01-14 /а.с. 15-28/.

За наслідками перевірки
відповідачем складено припис від 30
квітня 2014 року №06-21-36, згідно якого
відповідача зобов'язано:

1) розробити план оргтехзаходів
по усуненню виявлених недоліків з
встановленням термінів та
відповідальних виконавців, затвердити
його відповідним наказом. Копію наказу
і плану представити Державній
екологічній інспекції у Полтавській
області;

2) представити до
Держекоінспекції правоустановлюючі
документи С(Ф)Г "Атланта";

3) представити до
Держекоінспекції статистичну
звітність С(Ф)Г "Атланта" за формами 50-сг
(річна) за 2012 та 2013 роки;

4) представити до
Держекоінспекції документи, що
посвідчують право на земельні ділянки
та інформацію щодо земельних ділянок,
які знаходяться у використанні, оренді
або власності С(Ф)Г "Атланта" на
території м. Полтава та Полтавської
області;

5) представити до Держекоінспекції
інформацію щодо проведення засіву С(Ф)Г
"Атланта" земельної ділянки площею 1638848
кв.м, наданої в оренду Кременчуцькою
міською радою по договору від 13 квітня
2012 року №44/1 із зазначенням дати засіву,
площі та культури за 2013 та 2014 роки;

6) представити до Держекоінспекції
інформацію щодо кількості годин
відпрацьованих зерносушильною
установкою у 2012, 2013 та І кварталі 2014
років;

7) отримати дозвіл на викиди
забруднюючих речовин у атмосферне
повітря від стаціонарних джерел
коровників та телятників, сараїв
утримання свиней, тракторної бригади
та складу ПММ;

8) отримати позитивний висновок
державної екологічної експертизи
матеріалів ОВНС робочого проекту
розміщення складу ПММ та 2-х
паливо-роздавальних колонок - фактично
АЗС;

9) забезпечити ведення журналу
первинного поточного обліку кількості
забраної води за встановленою формою;

10) отримати спеціальний дозвіл на
користування надрами (підземні води);

11) забезпечити ведення журналу ведення
первинного поточного обліку утворених
та переданих відходів;

12) не допускати розміщення відходів
тваринництва (гній від худоби) на
земельних ділянках без твердого
покриття;

13) представити до Держекоінспекції
документи, що посвідчують право
користування земельною ділянкою під
скотомогильником в селі П'ятихатки
Кременчуцького району та санітарний
паспорт на скотомогильник;

14) представити до Держекоінспекції
інформацію щодо: використання С(Ф)Г
"Атланта" засобів захисту рослин та
мінеральних добрив протягом 2012-2014
років, утилізації тари з пестицидів та
агрохімікатів, місць протруєння
посадочного матеріалу (насіння),
оповіщення населення перед початком
внесення ЗЗР на поля, допуски та
журнали проведення робіт з
пестицидами, журнали розходу засобів
захисту рослин;

15) представити до Держекоінспекції
інформацію щодо знешкодження
спецодягу після проведення робіт з
застосуванням пестицидів та Регламент
по здійсненню комплексу заходів по
застосуванню пестицидів;

16) представити до Держекоінспекції
Договір обов'язкового страхування
цивільної відповідальності суб'єктів
господарювання за шкоду, яку може бути
заподіяно довкіллю або здоров'ю людей
під час зберігання та застосування
пестицидів та агрохімікатів;

17) про хід виконання приписів надати
звіт до Держекоінспекції: м. Полтава,
вул. Коцюбинського, 6.

15 травня 2014 року відповідачем було
складено та направлено на адресу С(Ф)Г
"Атланта" претензії:

№58/02-09 про відшкодування збитків,
обумовлених самовільним використанням
водних ресурсів при відсутності
спеціального дозволу на користування
надрами (підземними водами) та дозволу
на спеціальне водокористування у сумі
938104,90 грн /а.с. 13/;

№56/02-08 про відшкодування збитків,
обумовлених забрудненням земельної
ділянки площею 1890 м2, у сумі 5407,75 грн
/а.с. 120/;

№57/02-08 про відшкодування збитків,
обумовлених засміченням земельної
ділянки площею 1890 м2, грн /а.с. 124/.

Позивач не погодився із винесеним
Державною екологічною інспекцією у
Полтавській області приписом від 30
квітня 2014 року №06-21-36 та направленими
вимогами у формі претензій з підстав
неправомірності проведення перевірки,
з пунктом 10 припису та вимогою у формі
претензії від 15 травня 2014 року №58/02-09 з
підстав відсутності у С(Ф)Г "Атланта"
обов'язку отримувати дозвіл на
користування надрами та оскаржив їх до
суду.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Надаючи правову оцінку
обґрунтованості позовних вимог та
відповідним доводам сторін, суд
виходить з наступного.

Законом України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності"
визначені правові та організаційні
засади, основні принципи і порядок
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності, повноваження органів
державного нагляду (контролю), їх
посадових осіб і права, обов'язки та
відповідальність суб'єктів
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю).

Відповідно до статті 1
зазначеного Закону державний нагляд
(контроль) - діяльність уповноважених
законом центральних органів
виконавчої влади, їх територіальних
органів, державних колегіальних
органів, органів виконавчої влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Статтею 34 Закону України "Про
охорону навколишнього природного
середовища" від 25 червня 1991 року №1264-XII
встановлено, що завдання контролю у
галузі охорони навколишнього
природного середовища полягають у
забезпеченні додержання вимог
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
всіма державними органами,
підприємствами, установами та
організаціями, незалежно від форм
власності і підпорядкування, а також
громадянами.

Відповідно до Законів України
"Про охорону навколишнього природного
середовища", "Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності", Положення
про Міністерство охорони
навколишнього природного середовища
України, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 02
листопада 2006 року №1524, Положення про
Державну екологічну інспекцію,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 17 листопада 2001
року №1520 розроблено Порядок
організації та проведення перевірок
суб'єктів господарювання щодо
дотримання вимог природоохоронного
законодавства, затверджений наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України, від 10
вересня 2008 року №464.

Пунктом 3.5. Порядку організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства
визначено, що позаплановою перевіркою
є перевірка, яка не передбачена планом
роботи органу Держекоінспекції.

Згідно пункту 3.6. цього ж Порядку
позапланова перевірка проводиться за
наявності таких обставин: подання
суб'єктом господарювання письмової
заяви до відповідного органу
Держекоінспекції про здійснення
заходу державного нагляду (контролю) на
його бажання; виявлення та
підтвердження недостовірності даних,
заявлених у документах обов'язкової
звітності, поданих суб'єктом
господарювання; перевірка виконання
суб'єктом господарювання приписів,
розпоряджень або інших розпорядчих
документів щодо усунення порушень
вимог законодавства, виданих за
результатами проведення планових
заходів органом Держекоінспекції;
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення;
неподання у встановлений термін
суб'єктом господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів.

Зі змісту Акту перевірки та
направлення судом встановлено, що
підставою для проведення позапланової
перевірки стала постанова старшого
слідчого СУ УМВС України в Полтавській
області підполковника міліції
Хвостенко О.П. від 03 квітня 2014 року про
призначення позапланової перевірки
дотримання вимог природоохоронного
законодавства С(Ф)Г "Атланта" /а.с. 33/.

Щодо доводів позивача про те, що
постанова слідчого згідно наведеного
Порядку не є підставою для проведення
позапланової перевірки суб'єкта
господарювання, суд зазначає наступне.

Пунктом 4 частини другої статті 40
Кримінального процесуального кодексу
України слідчому органу досудового
розслідування надано право призначати
ревізії та перевірки у порядку,
визначеному законом.

Інспекція є урядовим органом
державного управління, який діє у
складі Міністерства охорони
навколишнього середовища та здійснює
державний контроль за додержанням
вимог законодавства про охорону
навколишнього природного середовища.

Отже, органи досудового
розслідування у межах наданих
повноважень мали право звернутися з
відповідною вимогою до Інспекції, а
остання, у свою чергу, зобов'язана
виконати вказані вимоги.

Зазначені висновки узгоджуються із
правовою позицією Верховного Суду
України при вирішенні спорів цієї
категорії. Так, у постанові Верховного
Суду України від24 вересня 2013 року у
справі №21-255а13 Судова палата в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла висновку, що
здійснення перевірки та складання акта
за фактом порушення вимог
природоохоронного законодавства може
здійснюватись без дотримання приписів
статті 6 Закону України "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності", що
встановлюють підстави проведення
позапланової перевірки у сфері
господарської діяльності суб'єкта
господарювання /а.с. 142-143/.

Згідно із частиною першою статті
2442 Кодексу адміністративного
судочинства України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Більш того, статтею 10 Закону
України "Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності" суб'єктам
господарювання під час здійснення
державного нагляду (контролю), крім
іншого, надано право не допускати
посадових осіб органу державного
нагляду (контролю) до здійснення
державного нагляду (контролю), якщо:

- він здійснюється з порушенням вимог
щодо періодичності проведення заходів
державного нагляду (контролю),
передбачених законом;

- посадова особа органу державного
нагляду (контролю) не надала копії
документів, передбачених цим Законом,
або якщо надані документи не
відповідають вимогам цього Закону.

Таким чином, з огляду на той факт,
що перевірка проводилась з 10 по 23
квітня (протягом двох тижнів), позивач
не скористався правом недопуску до
проведення перевірки, не оскаржував
постанову слідчого про призначення
позапланової перевірки, суд приходить
до висновку, що сумнівів у позивача
стосовно легітимності перевірки не
було.

Отже, суд приходить до висновку,
що перевірка підприємства позивача
проведена на підставі та у межах
повноважень, визначених Законами
України "Про охорону навколишнього
природного середовища", "Про основні
засади державного нагляду (контролю) у
сфері господарської діяльності",
Положення про Державну екологічну
інспекцію, Порядком організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства.

Суд вважає необґрунтованими
доводи позивача щодо невірного
тлумачення відповідачем вимог
постанови слідчого від 03 квітня 2014 року
про призначення позапланової
перевірки, з огляду на наступне.

На думку С(Ф)Г "Атланта", перевірці
підлягала лише частина земель, площею
163,8848 га, розташована у Північному
промисловому вузлі м. Кременчука.

Однак, зі змісту резолютивної
частини постанови слідчого,
дослідженої під час судового розгляду
справи, судом встановлено, що у пункті 1.
слідчий постановив призначити у даному
кримінальному провадженні проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог природоохоронного законодавства
С(Ф)Г "Атланта" (код 31899053); пунктом 2.
проведення позапланової перевірки
доручив працівникам Державної
екологічної інспекції в Полтавській
області /а.с. 144/.

Таким чином, слідчим у постанові
чітко визначено, яку перевірку
необхідно провести Державній
екологічній інспекції у Полтавській
області - перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства С(Ф)Г
"Атланта". При цьому, проведення
перевірки слідчий не обмежував
частиною земель, площею 163,8848 га, як на
тому наполягає позивач.

У ході проведення перевірки С(Ф)Г
"Атланта" допущено ряд порушень,
наявність яких не заперечується
позивачем ані у позовній заяві, ані у
доповненнях та уточненнях до позову
/а.с. 5-9, 115-119, 187-188/ та представником
позивача у попередніх судових
засіданнях.

Єдиною підставою для скасування
пунктів 1-9, 11-17 Припису та вимог у формі
претензій від 15 травня 2014 року №56/02-08,
№57/02-08 позивач визначає відсутність
такої підстави для проведення
перевірки як постанова слідчого, а
також невірне тлумачення відповідачем
вимог постанови.

Разом з тим, наведені доводи позивача
суперечать нормативно-правовим актам,
матеріалам справи та спростовуються
судовою практикою Верховного суду
України.

Допущення порушень, викладених у Акті
перевірки, не заперечуються позивачем.

З огляду на викладене, позовні вимоги у
частині визнання протиправним та
скасування пунктів 1-9, 11-17 припису від 30
квітня 2014 року №06-21-36; визнання
протиправними дій щодо проведення
розрахунку розміру шкоди, заподіяної
державі засміченням земель відходами
тваринництва за адресою: Полтавська
область, Кременчуцький район, с.
Рокитне поблизу МТФ С(Ф)Г "Атланта";
визнання протиправними та скасування
вимог у формі претензій від 15 травня 2014
року №56/02-08, №57/02-08 задоволенню не
підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправним та скасування пункту 10
припису від 30 квітня 2014 року №06-21-36,
визнання протиправними дій щодо
проведення розрахунку розміру шкоди,
заподіяної державі внаслідок
видобування підземної прісної води без
спеціального дозволу на користування
надрами; визнання протиправною та
скасування вимоги у формі претензії
від 15 травня 2014 року №58/02-09, суд
зазначає наступне.

Так, у ході проведення перевірки вимог
природоохоронного законодавства
позивачем виявлено ряд порушень, серед
яких відсутність спеціального дозволу
на користування надрами, що є
порушенням статей 16, 19, 21, 23 Кодексу
України про надра.

Відповідно до статті 19 Кодексу України
про надра надра надаються у
користування підприємствам, установам,
організаціям і громадянам лише за
наявності у них спеціального дозволу
на користування ділянкою надр. Право на
користування надрами засвідчується
актом про надання гірничого відводу.
Користування надрами здійснюється без
надання гірничого відводу чи
спеціального дозволу у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Приписами статті 21 Кодексу України про
надра передбачено, що надра у
користування для видобування прісних
підземних вод і розробки родовищ торфу
надаються без надання гірничого
відводу на підставі спеціальних
дозволів, що видаються після
попереднього погодження з органами
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України,
Державного комітету України по нагляду
за охороною праці та Міністерства
охорони здоров'я України на місцях.

Статтею 23 Кодексу України про надра
також встановлено, що землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
корисні копалини місцевого значення і
торф загальною глибиною розробки до
двох метрів, підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

У Акті перевірки встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
водозабір і водокористування С(Ф)Г
"Атланта" здійснюється на основі
дозволу на спеціальне
водокористування від 23 травня 2010 року
№2491, терміном дії до 02 квітня 2015 року.
Джерело водопостачання - 4 водних
свердловини (2 - робочі, 2 - резервні) та 2
трубчатих колодязя /а.с. 41-42/.

Отже, у Акті перевірки позивачем
не заперечується той факт, що забір
води здійснюється на підставі дозволу
на спеціальне водокористуванняКодексу
України про надра. Зазначеним дозволом
визначено ціль водокористування
-виробничі та госппитні потреби та
встановлено ліміт забору та
використання 16,258 тис. м3/рік, 51,09 м3 на
добу /а.с. 41, зворотній бік-42/

Згідно журналу форми ПОД-12, копія
якого наявна у матеріалах справи /а.с.
46-55/ господарством упродовж 2011-2014 років
із свердловин забрано підземної води у
обсягах, що не перевищує встановленого
дозволом на спеціальне
водокористування ліміту Загальний
забір води позивача на добу є значно
меншим, ніж 300 куб. м.

На законодавчому рівні використання
таких природних ресурсів як підземні
води регулюються Водним кодексом
України та Кодексом України про надра,
у зв'язку з чим передбачено отримання
двох різних дозволів дозволу на
спеціальне водокористування
(відповідно до Водного кодексу України)
та спеціального дозволу на
користування надрами (відповідно до
Кодексу України про надра).

З урахуванням того, що статтею 3 Кодексу
України про надра встановлено, що водні
відносини регулюються відповідним
законодавством України, то основним
(спеціальним) законодавчим актом, що
закріплює правовий режим користування
підземними водами, є Водний кодекс
України.

Відповідно до положень Водного кодексу
України дозвіл на спеціальне
водокористування це документ, який
засвідчує право певного суб'єкта
господарювання на користування
водними ресурсами (у тому числі і тих,
що відносяться до корисних).

Приписами статті 48 Водного кодексу
України передбачено, що спеціальне
водокористування - це забір води з
водних об'єктів із застосуванням
споруд або технічних пристроїв,
використання води та скидання
забруднюючих речовин у водні об'єкти,
включаючи забір води та скидання
забруднюючих речовин із зворотними
водами із застосуванням каналів.
Спеціальне водокористування
здійснюється юридичними і фізичними
особами насамперед для задоволення
питних потреб населення, а також для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських потреб.
Не належать до спеціального
водокористування, крім іншого,
видобування корисних копалин і водних
рослин.

Як вже зазначалося, водокористування
С(Ф)Г "Атланта" відбувалося на підставі
дозволу на спеціальне
водокористування із зазначенням
виробничі та госппитні потреби
господарства.

Твердження відповідача про порушення
позивачем вимог статей 16, 19, 21,
23Кодексу України про надра суд вважає
безпідставними, оскільки вказаними
нормами регулюється порядок надання
надр у користування для видобування.
Однак, позивач вже користується
надрами на підставі вищевказаного
дозволу на спеціальне
водокористування.

При цьому, Водний кодекс України
пов'язує спеціальне водокористування
за рахунок підземних вод з обов'язком
погоджувати дозвіл на спеціальне
водокористування з державним органом,
що реалізує державну політику у сфері
геологічного вивчення та
раціонального використання надр. У
дозволі на спецводокористування
виставляється відповідна відмітка про
таке погодження. За умови отримання
такого дозволу та його погодження у
водокористувача виникає право
спеціального водокористування, про що
чітко вказано у статті 49 Водного
кодексу України.

Відповідно до статті 17 Водного кодексу
України до відання центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері геологічного вивчення
та раціонального використання надр, у
галузі управління і контролю за
використанням та охороною вод та
відтворенням водних ресурсів належить,
зокрема, видача спеціальних дозволів
на користування надрами для розробки
родовищ підземних вод за погодженням з
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
санітарного та епідемічного
благополуччя населення, центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері охорони
праці, а також погодження умов
спеціального водокористування у разі
використання підземних вод.

При видобуванні води СФГ "Атланта" не
здійснює розробку підземних вод,
оскільки сам факт забору підземних вод
не є їх розробкою, тому що не підпадає
під ознаки, визначені пунктом 1.8.
Положення про порядок організації та
виконання дослідно-промислової
розробки корисних копалин
загальнодержавного значення,
затвердженого наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
від 03 березня 2003 року №34/м.

Отримання двох дозволів - дозволу на
спеціальне водокористування і
спеціального дозволу на користування
надрами на один і той же об'єкт є
порушенням принципу державної
політики з питань дозвільної системи у
сфері господарської діяльності -
зменшення рівня державного
регулювання господарської діяльності,
закріпленого у статті 3 Закону України
"Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності".

Закон України "Про дозвільну систему у
сфері господарської діяльності" є
спеціальним стосовно інших
нормативних актів у зв'язку з тим, що
відповідно до частини другої статті 11
даного Закону інші закони та інші
нормативно-правові акти, прийняті до
набрання ним чинності, діють у частині,
що йому не суперечить.

Підземна вода видобувається для
господарських потреб господарства,
адже до основних видів діяльності
позивача належить, зокрема,
вирощування зернових та технічних
культур, розведення великої рогатої
худоби, надання послуг у рослинництві,
облаштування ландшафту.

Частиною першою статті 3
Господарського кодексу України
визначеного, що господарська
діяльність - це діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Сферу господарських відносин
становлять господарсько-виробничі,
організаційно-господарські та
внутрішньогосподарські відносини.

Господарсько-виробничими є
майнові та інші відносини, що виникають
між суб'єктами господарювання при
безпосередньому здійсненні
господарської діяльності.

Господарсько-виробничі відносини - це
відносини, що виникають безпосередньо
у процесі здійснення суспільного
виробництва, спрямованого на
виготовлення та реалізацію продукції,
на виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність, та на реалізацію
дієздатності суб'єкта господарювання.
Ці відносини виникають навколо
створення певних благ, що складають
предмет господарської діяльності.

З викладеного вбачається, що
господарськими потребами є такі
потреби підприємства, що пов'язані з
провадженням господарської
діяльності, у тому числі з
виробництвом.

Відповідно до статті 2 Кодексу України
про надра завданням Кодексу України
про надра є регулювання гірничих
відносин з метою забезпечення
раціонального, комплексного
використання надр для задоволення
потреб у мінеральній сировині та інших
потреб суспільного виробництва,
охорони надр, гарантування при
користуванні надрами безпеки людей,
майна та навколишнього природного
середовища, а також охорона прав і
законних інтересів підприємств,
установ, організацій та громадян.

Гірничі відносини в Україні відповідно
до статті 3 Кодексу України про надра
регулюються Конституцією України,
Законом України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
цим Кодексом та іншими актами
законодавства України, що видаються
відповідно до них.

Спеціальним законом, що регулює
гірничі відносини в Україні є Гірничий
закон України, який визначає правові та
організаційні засади проведення
гірничих робіт, забезпечення
протиаварійного захисту гірничих
підприємств, установ та організацій.

Згідно із частиною сьомою статті
Гірничого закону України гірнича
(гірничодобувна) промисловість -
комплекс галузей важкої промисловості
з розвідування родовищ корисних
копалин, їх видобутку з надр землі та
збагачення.

Відповідно до частини тринадцятої
статті 1 Гірничого закону України
гірниче підприємство - цілісний
технічно та організаційно
відокремлений майновий комплекс
засобів і ресурсів для видобутку
корисних копалин, будівництва та
експлуатації об'єктів із застосуванням
гірничих технологій (шахти, рудники,
копальні, кар'єри, розрізи,
збагачувальні фабрики тощо).

Серед документів, що дають право на
проведення гірничих робіт гірничому
підприємству, відповідно до статті 24
Гірничого закону України, є
спеціальний дозвіл на користування
надрами.

Проаналізувавши норми Кодексу України
про надра та Гірничого закону України
суд приходить до висновку, що
необхідною умовою отримання
спеціального дозволу для користування
надрами є здійснення гірничим
підприємством діяльності з
видобування корисних копалин, що
здійснюється з метою отримання
прибутку.

Враховуючи те, що відповідач не
здійснює такого виду діяльності як
видобування корисних копалин з метою
їх подальшої реалізації та отримання
прибутку від такої діяльності, а
підземні води використовуються
виключно для господарських потреб
підприємства, суд вважає, С(Ф)Г "Атланта"
не повинно отримувати дозвіл на
спеціальне користування надрами
згідно зі статтею 23 Кодексу України про
надра.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що дозвіл на спеціальне
водокористування є єдиним дозвільним
документом в сфері спеціального
водокористування для
господарсько-побутових, лікувальних,
оздоровчих, сільськогосподарських,
промислових, транспортних,
енергетичних, рибогосподарських та
інших державних і громадських потреб,
за виключенням використання підземних
вод для питного водопостачання.

Суд звертає увагу, що нормами статей 16,
19, 21, 23 Кодексу України про надра
регулюється порядок про надання надр у
користування для видобування, а С(Ф)Г
"Атланта" уже проводить забір води на
підставі Дозволу на спеціальне
водокористування, тобто здійснює свою
діяльність у рамках правового поля.

Згідно дозволу на спеціальне
водокористування від від 23 травня 2010
року №2491 року С(Ф)Г "Атланта" дозволено
спеціальне водокористування для
виробничих та госппитних потреб без
застережень про необхідність
отримання додаткових спеціальних
дозволів на користування надрами
(підземними водами).

З огляду на викладене, вимога про
зобов'язання позивача отримати
спеціальний дозвіл на користування
надрами (підземними водами) є
безпідставною, необґрунтованою та
протиправною, отже, пункт 10 припису
від 30 квітня 2014 року №06-21-36 підлягає
визнанню протиправним та скасуванню.

Надаючи правову оцінку діям
відповідача щодо визначення розміру
збитків, заподіяних державі внаслідок
видобування підземної прісної води без
спеціального дозволу на користування
надрами та претензії від 15 травня 2014
року №58/02-09, про відшкодування
позивачем збитку, обумовленого
самовільним використанням водних
ресурсів при відсутності спеціального
дозволу на користування надрами
(підземними водами), суд також дійшов
висновку про її протиправність та
необґрунтованість, з огляду на
наступне.

Судом було встановлено, що С(Ф)Г
"Атланта" не мало обов'язку отримувати
спеціального дозволу на користування
надрами (підземними водами).

Приймаючи оскаржувану претензію
та визначаючи розмір збитків,
відповідач виходив з протилежного,
вказуючи на те, що дозвіл на
користування надрами повинен бути
отриманий, і саме його відсутність
призвела до спричинення збитків.

Оскільки судом встановлено, що позивач
правомірно здійснював видобуток
підземних вод, такого дозволу не маючи,
відповідно підстав для твердження про
порушення законодавства і нарахування
збитків - немає.

Відповідно до частини другої
статті 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За викладених обставин, позовні
вимоги є частково обґрунтованими та
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до положень частини
третьої статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Селянського
(фермерського) господарства "Атланта"
до Державної екологічної інспекції в
Полтавській області про визнання
протиправними дій, визнання
протиправним та скасування припису,
визнання протиправними та скасування
вимог у формі претензій задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії щодо
визначення розміру збитків, заподіяних
державі внаслідок видобування
підземної прісної води без
спеціального дозволу на користування
надрами.

Визнати протиправним та скасувати
пункт 10 припису Державної екологічної
інспекції в Полтавській області від 30
квітня 2014 року №06-21-36.

Визнати протиправною та скасувати
вимогу Державної екологічної
інспекції в Полтавській області у
формі претензії від 15 травня 2014 року
№58/02-09.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Стягнути з Селянського (фермерського)
господарства "Атланта" (,
місцезнаходження: вул. Жовтнева, 4, с.
П'ятихатки, Кременчуцький район,
Полтавська область) до Державного
бюджету України (на розрахунковий
рахунок: 4002, отримувач коштів:
УДКСУ у м. Полтаві Полтавської області,
22030001; Банк отримувача: ГУДКСУ у
Полтавській області, МФО: 831019; Код
; Код класифікації доходів
бюджету: 22030001; Призначення платежу:
судовий збір, за позовом Селянського
(фермерського) господарства "Атланта",
Полтавський окружний адміністративний
суд, ) судовий збір у
розмірі 1138,13 грн /одна тисяча сто
тридцять вісім гривень тринадцять
копійок/.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови з одночасним
надісланням її копії до суду
апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 18
серпня 2014 року.

Суддя
Л.М. Петрова