Справа № К/9991/7550/12-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/7550/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області на постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
21 грудня 2009 року та постанову колегії
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Черкаської
області від 21 грудня 2011 року в справі за
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області про зобов'язання підвищити
пенсію,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2009 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що відповідач в порушення
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з липня
2007 року по листопад 2009 року не
підвищував пенсію на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, внаслідок
чого виникла заборгованість, яку
просила стягнути.

Постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 21 грудня 2009
року позов задоволено частково:
поновлено строк звернення до суду,
зобов'язано здійснити перерахунок та
виплату пенсії відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» з 09 липня по 31 грудня 2007 року
включно та з 22 травня 2008 року по 31
жовтня 2009 року включно, за виключенням
коштів виплачених у 2008-2009 роках.

Постановою колегії суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області
від 21 грудня 2011 року рішення суду
першої інстанції змінено в частині
початкової дати проведення підвищення
пенсії - з 27 жовтня 2008 року.

У касаційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального суду,
просив скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має право на
державну соціальну підтримку
відповідно до вимог статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Частково задовольняючи позов районний
суд виходив з того, що строк звернення
до суду пропущено з поважних причин та
підлягає поновленню, права позивача
щодо грошового розміру державної
соціальної підтримки порушені та
підлягають поновленню з урахуванням
Рішення Конституційного суду України
від 09 липня 2007 року та Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд виходив з того, що
позивачем без поважних причин
пропущено строк звернення до суду, у
зв'язку з чим позовні вимоги підлягають
задоволенню з 27 жовтня 2008 року.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», яка
регулює питання державної соціальної
підтримки дітей війни, дітям війни до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Відповідно до вимог статті 7 вказаного
Закону фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Пунктом 41 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» текст
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» було викладено в
такій редакції:

«Дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту») до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни.

Ветеранам війни, які мають право на
отримання підвищення до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, відповідно до цього Закону та
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» дане підвищення провадиться
за їх вибором згідно з одним із
законів».

Положення пункту 41 розділу II вказаного
Закону втратили чинність, як такі, що є
неконституційними на підставі Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року (справа щодо предмета та
змісту закону про Державний бюджет
України) й державна соціальна
підтримка дітей війни підлягала
виплаті виходячи з мінімального
розміру пенсії за віком, який, як
зазначалося, відповідно до частини
першої статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обчислювався виходячи з
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
надане право Кабінету Міністрів
України у 2009 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України у 2009 році
таке право використано не було, а тому
вказані норми не підлягають
застосуванню під час визначення
розміру виплат, у зв`язку з чим їх
виплату слід здійснювати виходячи з
розміру, встановленого статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першої цієї
статті, тільки щодо визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Отже право на підвищення пенсії, що
передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
2008 році виникло з 22 травня 2008 року,
тобто з дня визнання неконституційними
положень Закону України «Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України» щодо дії статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», а у 2009 році підлягає
задоволенню з 01 січня.

Вирішуючи спір та змінюючи рішення
районного суду, апеляційний суд
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що враховуючи встановлений законом
строк звернення до суду, задоволенню
підлягають позовні вимоги з 27 жовтня 2008
року по 31 жовтня 2009 року (відповідно до
позовних вимог).

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області залишити без задоволення, а
постанову Тальнівського районного
суду Черкаської області від 21 грудня 2009
року та постанову колегії суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області
від 21 грудня 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/