Справа № 0907/2-а-10612/2011
Суддя: Польська М. В.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/538/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського
суду Івано-Франківської області
Польська М.В., розглянувши у
скороченому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Івано-Франківську про
визнання неправомірною відмову щодо
підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком як дитині
війни відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
зобов'язання провести перерахунок та
виплатити щомісячне підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни відповідно до
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 21.12.2010 року по
21.06.2011року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Івано-Франківську про стягнення та
перерахунок соціальних виплат.

Відповідач у визначений законом строк
подав суду письмове заперечення, яким
просив в позові відмовити.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що між сторонами виник
публічно-правовий спір щодо захисту
порушеного права пенсіонера,
наділеного статусом "дитина війни" на
отримання підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Позивач, зазначає, що відповідно до
вимог ст. 1 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" він
набув статусу "дитина війни", тому
згідно ст. 6 вказаного Закону має право
на підвищення пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Як слідує зі ст.6, 7 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»
дітям війни (крім тих, на яких
поширюється дія Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту") до пенсії або
щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Відповідно до п. 41 розд. П Закону
України "Про державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" стаття 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" викладена в новій
редакції, згідно якої дітям війни (крім
тих, на яких поширюється дія Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту") до
пенсії виплачується підвищення у
розмірі надбавки, встановленої для
учасників війни. Вказані положення
визнані неконституційними згідно
Рішення Конституційного Суду України
№ 10-рп/2008 від 22.05.2008 року. Інших
нормативно-правових актів до 2011 року не
приймалося.

Однак, суд звертає увагу на те, що
відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Таким чином позовну вимогу позивача
про зобовязання здійснити перерахунок
та виплатити щомісячне підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни відповідно до
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 21.12.2010 року по 31
грудня 2010 року з врахуванням вже
виплачених сум слід залишити без
розгляду, оскільки позивачем подано
адміністративний позов лише 22.06.2011 року
(повернутий позивачу), а уточнена
позовна заява датується 28.07.2011 року, із
пропущенням строку на звернення до
адміністративного суду.

Згідно п. 4. Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
на 2011 рік», який набрав чинності з 01
січня 2011 року, установлено, що у 2011 році
норми і положення статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" (з наступними змінами),
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Відповідно до п. 2.1 Рішення
Конституційного Суду України від 26.12.2011
року №20-рп/11 згідно з ч. 1 ст. 46
Конституції України громадяни мають
право на соціальний захист, що включає
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Із цим
конституційним правом громадян
кореспондується обов'язок держави щодо
його забезпечення. У Конституції
України передбачено гарантії прав
громадян на соціальний захист, зокрема
такі, як законодавче закріплення основ
соціального захисту, форм і видів
пенсійного забезпечення, визначення
джерел державного соціального
забезпечення, контроль за
використанням коштів Державного
бюджету України Розміри соціальних
виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, проте мають забезпечувати
конституційне право кожного на
достатній життєвий рівень для себе і
своєї сім'ї, гарантоване ст. 48
Конституції України.

Конституційний Суд України,
вирішуючи це питання, також врахував
положення актів міжнародного права.
Так, згідно зі ст. 22 Загальної
декларації прав людини розміри
соціальних виплат і допомоги
встановлюються з урахуванням
фінансових можливостей держави. Отже,
одним з визначальних елементів у
регулюванні суспільних відносин у
соціальній сфері є додержання принципу
пропорційності між соціальним
захистом громадян та фінансовими
можливостями держави, а також
гарантування права кожного на
достатній життєвий рівень.

У вищенаведеному Рішенні
Конституційного Суду України також
вказано, що передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Крім того, такі
заходи можуть бути обумовлені
необхідністю запобігання чи усунення
реальних загроз економічній безпеці
України, що згідно з ч. 1 ст. 17
Конституції України є найважливішою
функцією держави.

За змістом п. 2.2 Рішення
Конституційного Суду України від 26.12.2011
року №20-рп/11 Кабінет Міністрів України
як вищий орган у системі органів
виконавчої влади наділений
конституційними повноваженнями
спрямовувати і координувати
діяльність міністерств, інших органів
виконавчої влади, до яких належить і
Пенсійний фонд України. Відповідно до
Положення про Пенсійний фонд України,
бюджет Пенсійного фонду України
затверджує Уряд України. Таким чином,
Кабінет Міністрів України є органом,
який забезпечує проведення державної
політики у соціальній сфері, а
Пенсійний фонд України - органом, який
реалізує таку політику, в тому числі за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Також п. 4 Рішення Конституційного Суду
України від 25.01.2012 року №3-рп/2012
встановлено, що нормативно-правові
акти Кабінету Міністрів України, якими
регулюються бюджетні відносини,
зокрема питання соціального захисту за
рахунок коштів Державного бюджету
України, є складовою бюджетного
законодавства відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4
Бюджетного кодексу України. Отже, суди
загальної юрисдикції України під час
вирішення справ щодо соціального
захисту прав громадян повинні
застосовувати нормативно-правові акти
Кабінету Міністрів України, прийняті
на підставі і на виконання Бюджетного
кодексу України, інших законів України,
в тому числі закону про Державний
бюджет України на відповідний рік.
Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Відповідно до ст. 150 Конституції
України Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковими до виконання на
території України, є остаточними і не
можуть бути оскаржені.

На підставі наведеного, відповідно до
ст.ст. 46, 48, 150 Конституції України,
Рішення Конституційного Суду України
від 26.12.2011р. №20-рп/2011, п. 4 Рішення
Конституційного Суду України від 25.01.2012
року №3-рп/2012, ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни", Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», Закону України "Про
державний бюджет України на 2008 рік та
внесення змін до деяких законодавчих
актів України", керуючись ст. ст. 159-163,
183-2 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в м. Івано-Франківську
про визнання неправомірною відмову
щодо підвищення до пенсії у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком як дитині
війни відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
зобов'язання провести перерахунок та
виплатити щомісячне підвищення до
пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком як дитині війни відповідно до
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 21.12.2010 року по
21.06.2011року - відмовити.

Постанова є остаточною, крім випадків
її оскарження в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Польська М.В.