Справа № 2а-6957/11
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-6957/11
Головуючий у 1-й інстанції: Гончарук
Суддя-доповідач: Аліменко В.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м.Києва та
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної в місті Києві державної
адміністрації на постанову
Дніпровського районного суду м.Києва
від 26.01.2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Дніпровському районі м.Києва,
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровської
районної у м. Києві ради, Київського
міського центру по нарахуванню та
здійсненню соціальних виплат про
визнання неправомірною відмову
перерахунку пенсії та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного
суду м. Києва від 26 січня 2011 року
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Києва, Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровського
району м.Києва, Київського міського
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат щодо нарахування та
виплати позивачу додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, як особі,
постраждалій внаслідок Чорнобильської
катастрофи, а також щорічної допомоги
на оздоровлення неправомірними,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Дніпровському районі м.
Києва здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії, за шкоду заподіяну
здоров'ю, як особі, постраждалій
внаслідок Чорнобильської катастрофи 2
категорії, виходячи з 30% мінімальної
пенсії за віком, починаючи з 04 травня 2011
року по 22 липня 2011 року з урахуванням
проведених виплат, Управління праці та
соціального захисту населення
Дніпровської районної у м. Києві
державної адміністрації здійснити
перерахунок а Київський міський центр
по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат виплату щорічної
соціальної допомоги на оздоровлення в
розмірі 5 мінімальних заробітних плат
відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за 2011 рік. В
решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва та
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровського
району м.Києва звернулися з
апеляційними скаргами, в яких просять
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою відмовити у
задоволенні вимог адміністративного
позову.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справ
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції залишенню без змін з
наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційної інстанції
не погоджується з рішенням суду першої
інстанції, оскільки судом першої
інстанції неправильно встановлено
категорію особи, постраждалої від
Чорнобильської катастрофи, так, як
вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_2 віднесена до 1 категорії
осіб, які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
ІІ групи, перебуває на обліку в УПФУ та
отримує пенсію згідно з Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», а суд
першої інстанції зазначив дану особу
як постраждалу 2 категорії, внаслідок
чого було неправильно визначено суми
виплат для даної особи.

У відповідності до ст. 49 Закону пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

За змістом ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» особам,
віднесеним до категорії 1, інвалідам IІ
групи призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах - 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з тим, що позивач як
інвалід ІІ групи, внаслідок
захворювання пов'язаного з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС,
учасник ліквідації аварії на ЧАЕС 1
категорії відповідності до ч. 4 ст. 48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції від 06.06.1996 року
учасникам ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС 1 категорії ІІ групи
інвалідності виплачується щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі 5
мінімальних заробітних плат.

Всупереч ст. 50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивачу пенсія
виплачувалась відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530, та в супереч ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
позивачу пенсія виплачувалась
відповідно постанови Кабінету
Міністрів України N 836 від 26.07.96 року.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

З огляду на те, що Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівняні з Постановами Кабінету
Міністрів України від 28.05.2008 року № 530,
та № 836 від 26.07.96 року відповідач не
правомірно виплачував пенсію в меншому
розмірі ніж це передбачено ст. 48, 50
зазначеного Закону.

При цьому надання законодавцем
Кабінету Міністрів України права
визначати порядок виплат особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав таких осіб, встановлених цим же
Законом.

Тобто, Кабінет Міністрів України
повинен був встановити зазначений
порядок не порушуючи положень цього
Закону.

Судом першої інстанції встановлено, що
вимога позивача щодо зобов`язання УПФУ
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії та пенсія для
інвалідів відповідно до ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
є необґрунтованою задоволенню на
підлягає.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки він знайшов
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач віднесений до І категорії осіб,
які постраждати внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є інвалідом
ІІ групи. Він перебуває на обліку в
управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва та
отримує пенсію згідно з Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно до п.2 частини 1 ст. 8 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003, № 1058-IV особи, яким до дня
набрання чинності цим Законом була
призначена пенсія відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
(крім соціальних пенсій) або була
призначена пенсія (щомісячне довічне
грошове утримання) за іншими
законодавчими актами, але вони мали
право на призначення пенсії за Законом
України "Про пенсійне забезпечення" - за
умови, якщо вони не отримують пенсію
(щомісячне довічне грошове утримання) з
інших джерел, а також у випадках,
передбачених цим Законом, - члени їхніх
сімей.

З відповіді управління Пенсійного
фонду України в Дніпровському районі м.
Києва вбачається, що в матеріалах
пенсійної справи позивача для
обчислення пенсії згідно з Законом
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
відсутні дані для обчислення розміру
інших державних пенсій та
запропоновано позивачу звернутись до
управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва для
вирішення питання про можливе
призначення пенсії відповідно до ст. 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" особі, яка має одночасно
право на різні види пенсії (за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника), призначається один із
цих видів пенсії за її вибором. Особі,
яка має право на довічну пенсію,
призначається один з видів довічної
пенсії за її вибором.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимога позивача щодо
зобов`язання УПФУ здійснити
перерахунок та виплату додаткової
пенсії та пенсія для інвалідів
відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
задоволенню на підлягає.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку про
правомірність доводів суду першої
інстанції про наявність у позивача
права на перерахунок та виплату пенсії
у розмірах, визначених ст. 48 і
відсутність права на права на
призначення пенсії відповідно до ст.. 54
ЗУ «Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Але при
винесенні рішенням судом першої
інстанції були порушені норми
матеріального права щодо визначення
категорії постраждалої особи.

З урахуванням зазначеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції порушені норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, що є
підставою для скасування судового
рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Відповідно до ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Таким чином вимоги апеляційної скарги
підлягають частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 99, 100, 160, 183-2, 197, 198, 202, 205, 207, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва та
Управління праці та соціального
захисту населення Дніпровського
району м.Києва - задовольнити частково.

Постанову Дніпровського районного
суду м. Києва від 26 січня 2012 року -
змінити.

Викласти абз. 3 резолютивної частини
Постанови Дніпровського районного
суду м. Києва від 26 січня 2012 року в
наступній редакції: «Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Дніпровському районі м. Києва
здійснити ОСОБА_2 перерахунок і виплату
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірах - 75
відсотків мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» починаючи з 20 квітня 2011
року по 22 липня 2011 року».

В іншій частині постанову суду
залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та подальшому
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя

Аліменко В.О.

Судді:

Безименна Н.В.