Справа № 824/2611/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

м. Чернівці

08 серпня 2014 р.
Справа № 824/2611/14-а

Суддя Чернівецького окружного
адміністративного суду Маренич І.В.,
ознайомившись з матеріалами
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Чернівецькій області,
Управління Державної міграційної
служби України у Чернівецькій області,-

встановив:

До суду 06 серпня 2014 року надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1
(далі-Позивач) до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області, Управління
Державної міграційної служби України у
Чернівецькій області про визнання
рішень та дій неправомірними.

Перевіривши позовну заяву на предмет
дотримання вимог, встановлених ст. 106
КАС України, суд залишає її без руху з
наступних підстав.

Частиною 1 ст. 6 КАС України визначено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
107 КАС України суддя після одержання
позовної заяви з'ясовує, чи відповідає
позовна заява вимогам, встановленим у
статті 106 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали позовної заяви,
суддя встановив, що вона не відповідає
вимогам статті 106 КАС України.

Завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ (ч. 1
ст. 2 КАС України).

Визначення поняття «справа
адміністративної юрисдикції» наведено
у ст. 3 КАС України, під якою розуміється
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Пункт 6 ч. 1 ст.3 КАС України містить
положення, згідно з яким
адміністративний позов - це звернення
до адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів у
публічно-правових відносинах.

Частиною 2 ст. 4 КАС України визначено,
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

Пункт 1 ч. 2 ст. 17 КАС України передбачає,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 106 КАС України у
позовній заяві зазначається зміст
позовних вимог згідно з частинами
четвертою і п'ятою статті 105 цього
Кодексу і виклад обставин, якими
позивач обґрунтовує свої вимоги, а в
разі подання позову до декількох
відповідачів, - зміст позовних вимог
щодо кожного з відповідачів, однак
позивачем не конкретизованого та
необґрунтовано позовні вимоги в чому
саме дії відповідачів є протиправними
та незаконними.

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області та Управління
Державної міграційної служби України у
Чернівецькій області в якому просив
суд: визнати рішення Головного
управління Пенсійного фонду України в
Чернівецькій області неправомірним та
зобов'язати виплатити позивачу пенсію
за 3 (три) роки; визнати дії Управління
Державної міграційної служби України у
Чернівецькій області неправомірними
та зобов'язати видати позивачу паспорт
громадянина України, однак із даного
позову не вбачається, яким чином
вказаними діями, відповідачі порушили
права, свободи та інтереси позивача.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, позивач не обґрунтував в позові
свої позовні вимоги, щодо кожного з
відповідачів та не обґрунтував яким
саме рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
його права, свободи або інтереси, а сам
адміністративний позов не містить
жодних обґрунтувань в частині
порушення прав, свобод та інтересів
щодо звернення позивача до суду.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 106 КАС України
до позовної заяви додається документ
про сплату судового збору, крім
випадків, коли його не належить
сплачувати.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору визначає Закон України
"Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI
(далі-Закон № 3674-VI).

Розміри ставок судового збору
визначено ст. 4 цього Закону. Так, за
подання до адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру розмір судового збору
становить 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати (73,08 грн.), а за подання
позову майнового характеру - 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
(1827,00 грн.) та не більше 4 розмірів
мінімальних заробітних плат (4872,00 грн.),
що встановлені законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява подана до суду (станом на 1 січня
2014 року розмір мінімальної заробітної
плати становить 1218,00 грн. згідно із
Законом України від 06.12.2012 № 5515-VI).

Разом з тим, до поданого
адміністративного позову позивачем
прикріплено документ про сплату
судового збору - квитанція №8466606-2 від
06.08.2014 року на суму 10,00 грн. в якому
невірно сплачений судовий збір,
оскільки за подання позову не
майнового характеру потрібно сплатити
73,08 грн.

Враховуючи, що позивач сплатив суму
судового збору не в повному обсязі, він
повинен здійснити доплату до вже
сплаченого судового збору виходячи з
розрахунку ставки, встановленої за
подачу позову.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позивачем не належно
виконані вимоги ст. 106 КАС України.

Згідно ст.108 КАС України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, встановлених
ст.106 КАС України, постановляє ухвалу
про залишення позовної заяви без руху,
у якій зазначаються недоліки позовної
заяви, спосіб їх усунення і
встановлюється строк, достатній для
усунення недоліків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 108 КАС України позовна
заява повертається позивачеві, якщо
позивач не усунув недоліки позовної
заяви, яку залишено без руху.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 106, 107, 108, 165 Кодексу
адміністративного судочинства, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити строк для усунення
недоліків позовної заяви - 5 днів з
моменту отримання копії ухвали про
залишення позовної заяви без руху, у
спосіб визначений в мотивувальній
частині ухвали.

3. Копію ухвали невідкладно направити
позивачу.

Залишення позовної заяви без руху не
позбавляє права повторного звернення
до адміністративного суду в порядку,
встановленому законом.

Ухвала відповідно до ст. 185 Кодексу
адміністративного судочинства України
може бути оскаржена повністю або
частково в апеляційному порядку.

Згідно із ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга на ухвалу подається
до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом п'яти
днів з дня проголошення. Якщо ухвалу
було постановлено у письмовому
провадженні або без виклику особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
І.В. Маренич