Справа № 826/5745/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/5745/14
Головуючий у 1-й інстанції: Келеберда
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ТАГОЛ» до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТАГОЛ» звернулись
до Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві, в якому,
просили суд визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення від 11.12.2013 №,
№.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 29
травня 2014 року зазначений
адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким в задоволені
адміністративного позову відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи,
відповідачем проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«ТАГОЛ» по взаємовідносинам з ТОВ
«Джанні Люкс Рітейл» та з питань
правомірності нарахування бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на розрахунковий рахунок за
липень 2013 року за результатом якої
складено акт від 06.12.2013 №2638/26-53-15-01/36404913.

На підставі акту встановлені порушення
позивачем вимог п. 201.1, п. 201.2, п. 201.4, п.
201.6, п. 201.7 ст. 201, п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України в результаті чого
завищено податковий кредит за червень
2013 року в розмірі 8 740 000 грн., що призвело
до завищення від'ємного значення в
розмірі 8 477 702 грн. та заниження суми
податку, яка підлягає нарахуванню та
сплаті в бюджет у розмірі 262 298 грн. та
порушення вимог п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200
Податкового кодексу України в
результаті чого позивачем завищено
суму бюджетного відшкодування за
липень 2013 року в розмірі 8 382 568 грн. та
занижено суму податку, яка підлягає
нарахуванню та сплаті в бюджет у
розмірі 95 134 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 11.12.2013 року
№, яким позивачу зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість у розмірі 8 382 568 грн. та
нараховано штрафні (фінансові) санкції
в сумі 4 191 284 грн. та № грн., яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість на загальну суму 536 148
грн. (за основним платежем 357 432 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями 178 716
грн.).

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що позивачем доведено, що здійснені ним
господарські операції з контрагентом
носить реальний характер, а отримані
послуги (товар) використані в межах
господарської діяльності.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів, з наступних підстав.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пп. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, у
власності позивача знаходиться
цілісний майновий комплекс
розташований за адресою:
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул.. Виробнича, 12, до складу якого
входять об'єкти нерухомості та
технологічне обладнання.

Позивачем отримано кредит у ПАТ «Банк
Форум» в розмірі 80 000 000 грн. з метою
придбання земельної ділянки, будівлі
та обладнання за вказаною вище адресою
під заставу земельної ділянки, будівлі
та обладнання.

Відповідно до протоколу загальних
зборів від 20.05.2013 прийнято рішення про
поетапну реалізацію вказаного
цілісного майнового комплексу покупцю
- ТОВ «Джанні Люкс Рітейл» у два етапи -
обладнання та нерухомості.

Між позивачем та ТОВ «Джанні Люкс
Рітейл» укладено договір від 29.05.2013 №1
про передачу в власність ТОВ «Джанні
Люкс Рітейл» вказаного обладнання.

З матеріалів справи вбачається, що між
позивачем та ТОВ «Джанні Люкс Рітейл»
укладено договір від 01.06.2013 №01/06-13-1,
відповідно до якого ТОВ «Джанні Люкс
Рітейл» поставило позивачу обладнання
на загальну суму 52 440 000 грн. в тому числі
ПДВ 8 740 000 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається,
що вказане обладнання прийнято
позивачем на підставі акту 01.06.2013 №10106
та відповідно до наказу від 03.06.2013 №025-е
введено в експлуатацію з 05.06.2013.

ТОВ «Джанні Люкс Рітейл» було видано
податкову накладну від 01.06.2013 №20106, яка
зареєстрована в ЄДРПН та відображена в
реєстрі отриманих податкових
накладних за відповідний податковий
місяць.

Дослідивши зазначені вище документи,
колегія суддів приходить до висновку,
що первинні документи повністю
відповідають вимогам, встановлених до
первинних документів, які
пред'являються п.2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п.2 Положення
про документальне - забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 ст. 206 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Крім того, в матеріалах справи відсутні
будь-які дані про те, що на момент
надання податкових накладних
контрагент позивача не був
зареєстрований платником податку на
додану вартість, а тому не мав права
виписувати податкові накладні.

У свою чергу, право платника податку на
додану вартість на отримання
податкового кредиту не пов'язано зі
сплатою особою, що видала податкову
накладну, своїх податкових зобов'язань
перед бюджетом, а також із порушенням
правил ведення бухгалтерського та
податкового обліку.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем доведено факт здійснення
господарських операцій належними
первинними документами, дослідженими
апеляційної інстанцій, копії яких
наявні в матеріалах справи та які
відповідають як за змістом, так і за
своєю формою вимогам чинного
законодавства, тому, бюджетне
відшкодування можливе за наявності
належних документів, що підтверджують
правомірність формування сум
податкового кредиту платника податку.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись, ст.ст. 2, 41, 160, 196, 197, 198, 200, 205, 206,
212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 29 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду буде
виготовлено 14.08.2014 року.

Головуючий суддя
Г.М. Бистрик

Судді
О.В. Карпушова

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.