Справа № 820/6745/14
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2014 р.Справа № 820/6745/14Колегія суддів
Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Шевцової Н.В. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

представника відповідача Блудової О.В.

представника відповідача Сафронової
К.В.

представника позивача Репетун К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
09.07.2014р. по справі № 820/6745/14

за позовом ОСОБА_4

до Московського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області , Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області ,
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області третя особа Начальник
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 (надалі по тексту позивач)
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління МВС України в
Харківській області (надалі по тексту
відповідач-1),Харківського міського
управління Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області (надалі по тексту
відповідач-2), Московського районного
відділу ХМУ ГУМВС України в
Харківській області (надалі по тексту
відповідач-3), третя особа-начальник
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Харківській області, в якому просив
суд:

- скасувати наказ начальника Головного
управління МВС України в Харківській
області № 1230 від 09.10.2012р. про
притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ;

- скасувати наказ Головного управління
МВС України в Харківській області № 190
від 23.10.2012р. про звільнення ОСОБА_4 з
органів внутрішніх справ;

- поновити ОСОБА_4 на посаді
оперуповноваженого СКР Московського
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області;

- стягнути з Харківського міського
управління ГУ МВС України в
Харківській області на користь ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу, починаючи з 13.03.2014р. по день
винесення судом рішення по справі.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 09.07.2014 року
клопотання позивача - ОСОБА_4 про
поновлення строку звернення до суду з
позовом до Головного управління МВС
України в Харківській області,
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, Московського районного
відділу ХМУ ГУМВС України в
Харківській області, третя особа -
начальник Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області про зобов'язання
вчинити певні дії залишено без
задоволення.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Головного управління МВС України в
Харківській області, Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області,
Московського районного відділу ХМУ
ГУМВС України в Харківській області,
третя особа - начальник Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
про зобов'язання вчинити певні дії
залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від
09.07.2014 року та направити справу до
Харківського окружного
адміністративного суду для
продовження розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
підлягають, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про залишення без
розгляду позовної заяви, суд першої
інстанції виходив з пропуску позивачем
строку звернення до суду без поважних
причин.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 99 КАС України для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Отже, з аналізу вказаних норм випливає,
що при вирішенні питання щодо
пропущення строку звернення до суду з
позовом з приводу звільнення з
публічної служби судам слід
застосовувати норми спеціальних
законів, які встановлюють інші правила
обчислення спливу процесуальних
строків звернення до суду у такій
категорії справ.

Спеціальним законом щодо застосування
строків звернення до суду під час
розгляду такої категорії справ є Закон
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ».

Відповідно до ст. 21 вказаного Закону
дисциплінарне стягнення може бути
оскаржено протягом трьох місяців з дня
ознайомлення з наказом особи, на яку
воно накладено.

Отже, спеціальним Законом встановлено
тримісячний строк звернення до суду,
який обчислюється з дня ознайомлення
особи з наказом про накладення
дисциплінарного стягнення.

Між тим, Законом України «Про
судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010
року N 2453-VI частину третю ст. 99 КАС
України доповнено реченням такого
змісту: "Для звернення до суду у справах
щодо прийняття громадян на публічну
службу, її проходження, звільнення з
публічної служби встановлюється
місячний строк".

Колегія суддів зазначає, що Кодекс
адміністративного судочинства України
та Закон України «Про Дисциплінарний
статут органів внутрішніх справ» є
актами єдиного органу законодавчої
влади - Верховної ради України.

Конституція не встановлює пріоритету в
застосуванні того чи іншого закону, в
тому числі залежно від предмета
правового регулювання. Немає такого
закону України, який би регулював
питання подолання колізії норм
законів, що мають однакову юридичну
силу.

Конституційний Суд України в п.3
мотивувальної частини рішення від
03.10.1997 по справі за № 4-зп (справа про
набуття чинності Конституцією України)
зазначив: "Конкретна сфера суспільних
відносин не може бути водночас
врегульована однопредметними
нормативними правовими актами
однакової сили, які за змістом
суперечать один одному. Звичайною є
практика, коли наступний у часі акт
містить пряме застереження щодо
повного або часткового скасування
попереднього. Загальновизнаним є й те,
що з прийняттям нового акта, якщо інше
не передбачено самим цим актом,
автоматично скасовується
однопредметний акт, який діяв у часі
раніше".

При цьому, колегія суддів звертає
увагу, що виходячи з висновків
Конституційного Суду України
наведених у рішення від 03.10.1997 по справі
за № 4-зп (справа про набуття чинності
Конституцією України) до даних
правовідносин щодо визначення строків
звернення до суду підлягає
застосуванню ч.3 ст. 99 КАС України( в
редакції від 07.07.2010 року), оскільки в
такій редакції вказана норма почала
діяти пізніше ніж ст. 21 Закону України
«Про Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ».

Проте, момент з якого необхідно
обчислювати місячний строк звернення
до суду у справах щодо проходження
публічної служби ч.3 ст. 99 КАС України
не передбачено.

Між тим, статтею 21 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ», який є спеціальним
Законом, що регулює спірні
правовідносини, передбачено
можливість оскарження дисциплінарного
стягнення з дня ознайомлення з
наказом особи, на яку воно накладено.

Аналогічні приписи містяться в ст. 233
КЗпП України, зокрема у справах про
звільнення встановлений місячний
строк звернення до суду з дня вручення
копії наказу про звільнення або з дня
видачі трудової книжки

Тому, за загальним правилом особа може
звернутися до суду з позовом в
шестимісячний строк із дня, коли
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права, а у справах
про накладення дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення з
публічної служби - у місячний строк з
дня вручення наказу про звільнення.

Статтею 14 Закону України «Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ» передбачено, що
зміст наказу доводиться до відома
особи рядового або начальницького
складу, яку притягнуто до
дисциплінарної відповідальності, під
підпис. У разі звільнення з посади або
звільнення з органів внутрішніх справ
особі рядового або начальницького
складу видається витяг з наказу.

Між тим, відповідачами вказана норма
закону не була виконана, оскільки
позивачу не доведено зміст наказу про
звільнення під підпис та не виданий
витяг з такого наказу, що підтвердив
представник ГУМВСУ В Харківській
області у суді апеляційної інстанції.
Посилання представника відповідача, що
оспорюваний наказ був надісланий
позивачу по пошті, колегія суддів
вважає необгрунтованими, оскільки
відповідачем не було надано доказів
вручення наказу позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач з 26 жовтня 2012 року знаходився
під вартою, ухвалою Московського
районного суду м. Харкова від 13 березня
2014 року міру запобіжного заходу з
тримання під вартою змінено на
домашній арешт.

Позивач посилається, що про своє
звільнення зі служби дізнався після
звільнення з під варти з телефонної
розмови зі співробітником внутрішніх
справ, яка відбулася 14 березня 2014 року,
а до суду звернуся 11 квітня 2014 р., тобто
в межах встановлених законом строків
звернення до суду з вказаним позовом.

Таким чином, враховуючи відсутність
доказів вручення позивачу копії наказу
про звільнення або ознайомлення з його
змістом, знаходження позивача з 26
жовтня 2012 р. по 13 березня 2014 року під
вартою, колегія суддів вважає
помилковими висновки суду першої
інстанції щодо пропуску позивачем
строку звернення до суду та залишення
позову без розгляду.

За таких обставин, через порушення
судом норм процесуального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, ухвала Харківського окружного
адміністративного суду від 09.07.2014 року
підлягає скасуванню, з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 199,
ст.ст. 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4
задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 09.07.2014р. по
справі № 820/6745/14 скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до
Московського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області , Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Харківській області ,
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області третя особа Начальник
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області про зобов'язання вчинити
певні дії направити до Харківського
окружного адміністративного суду для
продовження розгляду справи .

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко
Я.М.Судді(підпис) (підпис) Шевцова Н.В.
Мінаєва О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 08.08.2014 р.