Справа № 750/1545/14
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року
м. Київ К/800/31845/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Калашнікової О.В., Кравцова О.В.,
Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Деснянського районного суду
м.Чернігова від 26 березня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року у справі № 750/1545/14 за позовом
ОСОБА_1 до Деснянської районної у місті
Чернігові ради про скасування
розпорядження про державну реєстрацію,
як суб'єкта підприємницької
діяльності, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до Деснянської районної у
місті Чернігові ради, в якому просив
скасувати пункт 1 розпорядження
Деснянської районної у місті Чернігові
ради №97-р від 14.10.1999 року про реєстрацію
ОСОБА_1, як суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірне розпорядження відповідача є
неправомірним, оскільки органом
державної реєстрації не були подані до
органу державної статистики та органу
державної податкової служби копії
реєстраційної картки з відміткою про
державну реєстрацію, та не виконані
вимоги п.3 ст.18 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців".

Постановою Деснянського районного
суду м.Чернігова від 26 березня 2014 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 29 травня 2014 року, відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями ОСОБА_1 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 у відповідності
до вимог пунктів 2,3-19 "Положення про
державну реєстрацію суб'єктів
підприємницької діяльності",
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №740 від 25.05.1998 року
(яке втратило чинність 01.07.2004 року) і на
підставі пункту 1 розпорядження
відповідача №97-р від 14.10.1999 року набув
статус суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи, з
отриманням відповідного свідоцтва та
присвоєння ідентифікаційного номеру
НОМЕР_1, дії з перереєстрації, внесення
змін до свідоцтва ні позивачем, ні
відповідачем не вчинялися.

Скасування відповідачем державної
реєстрації позивача, як суб'єкта
підприємницької діяльності на
підставі вищевказаного Положення до
01.07.2004 року не здійснювалося.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що оскільки
ОСОБА_1 звернувся до відповідача із
заявою про реєстрацію суб'єктом
підприємницької діяльності та надав
передбачені для цього законом
документи у Деснянської районної у
місті Чернігові ради були встановлені
законом підстави для прийняття
спірного рішення.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно обставин справи предметом спору
є законність пункту 1 розпорядження
Деснянської районної у місті Чернігові
ради №97-р від 14.10.1999 року про реєстрацію
ОСОБА_1, як суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи.

У відповідності до частини другої
статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно положень ст.8 Закону України
"Про підприємництво" ВР УРСР від 07.02.1991
№698-XII (чинного на момент прийняття
рішення) державна реєстрація суб'єктів
підприємницької діяльності
проводиться у виконавчому комітеті
міської, районної в місті ради або в
районній, районній міст Києва і
Севастополя державній адміністрації
(далі - органи державної реєстрації) за
місцезнаходженням або місцем
проживання даного суб'єкта, якщо інше
не передбачене законом.

Громадяни, які мають намір здійснювати
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи, подають
реєстраційну картку встановленого
зразка, яка є водночас заявою про
державну реєстрацію, копію довідки про
присвоєння ідентифікаційного номера
фізичної особи - платника податків та
інших обов'язкових платежів і документ,
що засвідчує внесення плати за
державну реєстрацію.

Органам державної реєстрації
забороняється вимагати від суб'єктів
підприємницької діяльності додаткові
документи, не передбачені цим Законом.

Державна реєстрація суб'єктів
підприємницької діяльності
проводиться за наявності всіх
необхідних документів за заявочним
принципом протягом не більше п'яти
робочих днів. Органи державної
реєстрації зобов'язані протягом цього
терміну внести дані з реєстраційної
картки до Реєстру суб'єктів
підприємницької діяльності та видати
свідоцтво про державну реєстрацію
встановленого зразка з проставленим
ідентифікаційним кодом (для юридичних
осіб), який надається органам державної
реєстрації органами державної
статистики, або ідентифікаційним
номером фізичної особи - платника
податків та інших обов'язкових
платежів.

Судами першої та апеляційної інстанцій
було встановлено, що відповідно до
Закону України "Про підприємництво"
позивач звернувся до відповідача з
відповідною заявою про реєстрацію його
як суб'єкта підприємницької
діяльності, надавши відповідні
документи.

Згідно п.13 постанови КМ України "Про
порядок державної реєстрації суб'єктів
підприємницької діяльності" від 25.05.1998
№740 орган державної реєстрації подає: у
п'ятиденний термін з дня державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності до органу державної
статистики та органу державної
податкової служби, а також Державній
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг у разі державної
реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності, який провадить діяльність
страхового брокера - копії
реєстраційної картки з відміткою про
державну реєстрацію.

Також судами встановлено, що позивачем
не надані докази не подання
відповідачем у п'ятиденний термін з дня
державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності до органу
державної статистики та органу
державної податкової служби, копії
реєстраційної картки з відміткою про
державну реєстрацію.

Оскільки позивачем був наданий повний
перелік документів, визначених
законодавством, відповідачем на
підставі його заяви була здійснена
державна реєстрація позивача, як
суб'єкта підприємницької діяльності,
відповідно чинного законодавства та в
межах наданих повноважень.

Крім того, щодо посилання позивача на
п.3 ст.18 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" від 15.05.2003 № 755-IV
слід зазначити, що згідно наведеної
норми якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, не були до нього внесені, вони
не можуть бути використані в спорі з
третьою особою, крім випадків, коли
третя особа знала або могла знати ці
відомості.

Разом з тим, зазначене посилання суди
попередніх інстанцій обґрунтовано не
прийняли до уваги, оскільки наведений
закон набув чинності після прийняття
спірного розпорядження, а з огляду на
ч.1 ст.58 Конституції України закони та
інші нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Виходячи з наведеного, дії відповідача
щодо державної реєстрації позивача, як
суб'єкта підприємницької діяльності є
правомірними та такими, що вчинені на
підставі та в межах повноважень, у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому підстави для
скасування спірного розпорядження
відсутні.

Враховуючи вищенаведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли до
обґрунтованих висновків про
безпідставність позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Постанову Деснянського районного суду
м.Чернігова від 26 березня 2014 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 29 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: