Справа № 9101/136111/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2014 рокусправа № 2а-10602/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко
О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.11.2011р. у справі № 2а-10602/10/0470

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського"

до Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби

за участі прокурора Дніпропетровської
області

про визнання нечинним податкове
повідомлення - рішення ,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство
"Дніпровський металургійний комбінат
ім.Ф.Е.Дзержинського" (далі по тексту -
позивач, ПАТ "Дніпровський
металургійний комбінат
ім.Ф.Е.Дзержинського") звернулося до
адміністративного суду з позовом про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Дніпродзержинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Державної
податкової служби (далі по тексту -
відповідач, податковий орган) від
17.08.2010р. № /0, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість на 13164 994,00 грн. В обгрутнування
позовних вимог позивач посилається на
помилковість висновків акту перевірки,
на підставі яких відповідачем прийнято
спірне податкове
повідомлення-прішення.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено. Суд дійшов висновку що
порушення порядку здійснення
позивачем господарської діяльності
контрагентів позивача не впливають на
результати його діяльності та не
можуть бути підставою для притягнення
позивача до відповідальності.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу. Просить скасувати
постанову суду та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову. На обґрунтування
апеляційних вимог зазначається, що
приймаючи постанову, суд першої
інстанції не встановив та не дослідив
належним чином фактичні обставини
справи, невірно застосовує норми
матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує, що позивач невірно
формував податковий кредит та
нарахував суму бюджетного
відшкодування за перевіряємий період.

Позивач заперечує проти задоволення
апеляційної скарги, судове рішення
вважає законним та обґрунтованим,
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в
межах доводів апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, за
результатами невиїзної документальної
перевірки податковим органом позивача
з питання правомірності включення до
складу податкового кредиту у квітні,
травні 2010 року суми ПДВ по
взаємовідносинам з ТОВ «Щіт-Інвест»,
ТОВ «Компанія Укрметфлюси», ТОВ «ТК
«Схід регіон», ТОВ «Днепростандарт
ЛТД», що вплинуло на заявлену суму ПДВ
до відшкодування по декларації з ПДВ за
травень 2010 року, складено Акт від 16
серпня 2010 року №5203/125-т/23-3 (а.с.13-36,
Т.1). В акті перевірки зазначається про
порушення позивачем вимог п.1.8 ст.1,
п.п.7.3.1 п.7.3., п.п.7.4.5 п.7.4., п.п.7.7.1. п.п.7.7.2.,
п.п.7.7.7, п.п.7.7.10 п.7.7. ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість".

На підставі акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17 серпня 2010
року №/0, яким позивачу зменшено
суму бюджетного відшкодування з
податку на додану вартість на
13164994,00грн. (тринадцять мільйонів сто
шістдесят чотири тисячі дев'ятсот
дев'яносто чотири гривні) (а.с.12, Т.1).

В зазначеному акті перевірки
податковий орган не заперечує факт
отримання позивачем товару від ТОВ
«Щіт-Інвест», ТОВ «Компанія
Укрметфлюси», ТОВ «ТК «Схід регіон»,
ТОВ «Дніпростандарт ЛТД» у квітні,
травні 2010 року та сплату податку на
додану вартість у складі вартості
товару, а також отримання позивачем
відповідних податкових накладних.

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

За приписами п.1.7 ст.1 Закону України
«Про податок на додану вартість»
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних активів та незавершених
капітальних інвестицій в необоротні
капітальні активи), у тому числі при їх
імпорті, з метою подальшого
використання у виробництві та/або
поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку (п.п.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість").

Відповідно до пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" податкова накладна
складається в момент виникнення
податкових зобов'язань продавця.

Згідно з пп.7.3.1 п.7.3 ст. 7 вказаного
Закону датою виникнення податкових
зобов'язань з продажу товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
склалася раніше:

- або дата зарахування коштів від
покупця (замовника) на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів (робіт, послуг), що підлягають
продажу, а в разі продажу варів (робіт,
послуг) за готівкові кошти - дата їх
оприбуткування в касі платника
податку, а при відсутності такої - дата
інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує
платника податку;

- або дата відвантаження товарів, а для
робіт (послуг) - дата оформлення
документа, що засвідчує факт виконання
робіт (послуг) платником податку.

Матеріали справи підтверджують, що
податкові накладні, видані позивачу
ТОВ «Щіт-Інвест», ТОВ «Компанія
Укрметфлюси»), ТОВ «ТК «Схід регіон»,
ТОВ «Дніпростандарт ЛТД», мають усі
необхідні реквізити, підписані
уповноваженими особами, а отже,
відповідають вимогам п.1.3 ст. 1, п.п.7.2.1
п.7.2 ст. 7 зазначеного Закону.

За приписами пп.7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону
України "Про податок на додану
вартість" не підлягають включенню до
складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, попередньо включені до
складу податкового кредиту
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену цим
підпунктом документами.

Тобто Законом передбачається єдиний
випадок невключення до складу
податкового кредиту витрат по сплаті
податку відсутність податкової
накладної. Інших підстав для не
включення до складу податкового
кредиту по сплаті податку на додану
вартість даний Закон не передбачає.

Відповідно до п. п. 7.7.1 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» (станом на момент виникнення
спірних правовідносин) сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені законом для відповідного
податкового періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди ( у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.7.2 п. 7.2 ст. 7. якщо у
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, має від'ємне значення, то;
бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів (послуг)
у попередньому податковому періоді
постачальником таких товарів (послуг):
залишок від'ємного значення після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду.

Щодо порушення підприємством п.п. 7.7.7
п.п. 7.7.10 п.7.7 ст. 7 Закону, то зазначені
пункти Закону передбачають порядок дій
податкового органу у разі виявлення за
наслідками документальної невиїзної
(камеральної) або позапланової виїзної
перевірки (документальної)
невідповідність суми бюджетного
відшкодування сумі, заявленій у
податковій декларації та визначає
джерело сплати бюджетного
відшкодування ( у тому числі бюджетного
боргу), а не порядок та законність
включення сум ПДВ до податкового
кредиту.

За приписами п.п. 7.7.7 Закону, якщо
наслідками документальної невиїзної
(камеральної) або позапланової виїзної
перевірки (документальної) податковий
орган виявляє невідповідність суми
бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, то
податковий орган:

- у разі заниження заявленої
платником податку суми бюджетного
відшкодування щодо суми, визначеної
податковим органом у наслідок таких
перевірок, надсилає платнику податку
податкове повідомлення, в якому
зазначаються сума такого заниження та
підстави для її вирахування. У цьому
випадку вважається, що платник податку
добровільно відмовляється від
отримання такої суми заниження як
бюджетного відшкодування та враховує
її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту
у зменшення податкових зобов'язань з
цього податку наступних податкових
періодів;

- у разі перевищення заявленої
платником податку суми бюджетного

відшкодування над сумою, визначеною
податковим органом внаслідок
проведення таких перевірок, податковий
орган надсилає платнику податку
податкове повідомлення.в якому
зазначаються сума такого перевищення
та підстави для її вирахування;

- у разі з'сування внаслідок
проведення таких перевірок факту, за
яким платник податку не має права на
отримання бюджетного відшкодування,
надсилає платнику податку податкове
повідомлення, в якому зазначаються
підстави відмови у наданні бюджетного
відшкодування .

Згідно пп. 7.7.10 Закону джерелом сплати
бюджетного відшкодування (у тому числі
бюджетного боргу) є загальні доходи
Державного бюджету України.
Забороняється обумовлювати або
обмежувати виплату бюджетного
відшкодування наявністю або
відсутністю доходів, отриманих від
цього податку в окремих регіонах
України.

Згідно пп. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України
«Про податок на додану вартість» право
платника податку на податковий кредит
ставить в залежність від отримання
податкової накладної, а не від
проведення зустрічних перевірок
контрагентів платника податку
(позивача), встановлення факту
формування та сплати ними податкових
зобов'язань за відповідними
господарськими операціями.

Виходячи з аналізу норм Закону України
„Про податок на додану вартість" та
норм розділу V Податкового Кодексу
України «Про податок на додану
вартість» - підставою для отримання
бюджетного відшкодування законодавець
визначає дані тільки податкової
декларації за звітний період і не
передбачає надання даних податкових
декларацій контрагентів платника
податків та фактичної сплати
контрагентами податку до бюджету. На
момент проведення перевірки ПАТ «ДМКД»
мав всі необхідні податкові накладні
на підтвердження сум податкового
кредиту по ПДВ. що підтверджується
актами перевірки ДПІ у м.
Дніпродзержинську.

Відповідно до п.10.1, п.10.2 ст. 10 Закону
України "Про податок на додану
вартість" платники податку, визначені у
підпунктах "а", "б","в","г","д" п.10.1 цієї
статті, відповідають за дотримання
достовірності та своєчасності
визначення сум податку, а також за
повноту та своєчасність його внесення
до бюджету відповідно до закону.

Оцінивши висновки суду першої
інстанції з урахуванням документів, що
містяться у справі, та враховуючи
вищезазначені норми Закону, колегія
суддів вважає, що податковий орган не
довів порушення позивачем порядку
здійснення господарської діяльності
позивача з ТОВ «Щіт-Інвест», ТОВ
«Компанія Укрметфлюси»), ТОВ «ТК «Схід
регіон», ТОВ «Дніпростандарт ЛТД» у
квітні, травні 2010р. Матеріали справи
підтверджують право позивача на
податковий кредит на підставі
виписаних ТОВ «Щіт-Інвест», ТОВ
«Компанія Укрметфлюси»), ТОВ «ТК
«Східний регіон», ТОВ «Дніпростандарт
ЛТД» у квітні, травні 2010р. податкових
накладних, а відтак не доведено
порушення з боку позивача вимог пп.7.4.1
та пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
податок на додану вартість" щодо
формування податкового кредиту на
підставі отриманих від контрагента
податкових накладних у спірний період.

За вищевикладених підстав, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо відсутності
порушень з боку позивача норм п.1.8 ст.1,
п.п.7.3.1 п.7.3., п.п.7.4.5 п.7.4., п.п.7.7.1. п.п.7.7.2.,
п.п.7.7.7, п.п.7.7.10 п.7.7. ст. 7 Закону України
"Про податок на додану вартість".

Апеляційна скарга не містить доводів,
які б спростували висновки суду першої
інстанції, підстав для скасування
судового рішення не вбачається. Суд
об'єктивно, повно і всебічно дослідив
обставини, які мають значення для
справи та прийняв рішення у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права. Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає. Судове
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Дніпропетровської області
Державної податкової служби на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.11.2011р. у справі № 2а-10602/10/0470 залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
10.11.2011р. у справі № 2а-10602/10/0470 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили у
відповідності до ст.254 КАС України та
може бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна