Справа № 2а-326/12
Суддя: Чаку Є.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2а-326/12
у 1-й інстанції: Диба О.В.
Суддя-доповідач: Чаку Є.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді:
Чаку Є.В.,

суддів:
Оксененка О.М., Файдюка
В.В.

за участю секретаря
Муханькової Т.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Оболонського районного суду міста
Києва від 07 березня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Пенсійного фонду
України в місті Києві про визнання дій
протиправними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання протиправними дії
відповідача щодо нарахування йому
пенсії виходячи з грошового
забезпечення, яке складається з
посадового окладу, військового звання,
відсоткової надбавки за вислугу років,
установленим за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням та
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премій за 24 останні
календарні місяці служби підряд перед
звільненням; зобов'язання відповідача
перерахувати та виплатити йому пенсію
виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством
відповідно до вимог ч. 3 ст. 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» (надалі - Закон) в
редакції Закону від 04 квітня 2006 року №
3591-IV за вересень 2010 року.

Оболонський районний суд міста
Києва своєю постановою від 07 березня 2012
року в задоволенні адміністративного
позову відмовив.

Не погоджуючись з судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Оболонського районного суду
міста Києва від 07 березня 2012 року та
постановити нову про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі. На думку апелянта, зазначену
постанову суду прийнято з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи
та дослідивши докази, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
не підлягає скасуванню, з наступних
підстав.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач проходив службу на посадах
офіцерського складу податкової
міліції ДПА у м. Києві.

З 02.10.2010 року позивачу призначено
пенсію за вислугу років згідно з
Законом України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» відповідно до матеріалів,
наданих уповноваженим структурним
підрозділом - Державної податкової
адміністрації України в місті Києві.

У вересні 2011 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про перерахунок
раніше призначеної йому пенсії.

Листом Головного управління
Пенсійного фонду України в місті Києві
від 09.09.2011 року за № 24851/12/Т-4029 позивачу у
перерахунку пенсії було відмовлено.

З приводу даних спірних правовідносин,
колегія суддів апеляційної інстанції
звертаєу вагу на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» (в редакції від 04 квітня 2006 року),
пенсії особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, та членам їх
сімей обчислюються з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством.

Пунктом 29 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року внесені зміни до ч. 3 ст. 43
Закону, а саме: виключено слова «за
останньою штатною посадою перед
звільненням» та доповнено словами «та
у порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України».

Водночас, рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними) положення пункту 29
розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28
грудня 2007 року.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України,
закони, інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Тобто, виходячи з приписів
вищевказаної норми, зміни внесені
Законом України про Державний бюджет
до ч. 3 ст. 43 Закону втратили чинність з
дати ухвалення рішення Конституційним
Судом України та не підлягають
застосуванню.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
позивачу призначено пенсію після
визнання неконституційними змін
внесених до ч. 3 ст. 43 вищевказаного
Закону.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів вказує, що на момент призначення
позивачу пенсії приписами ч. 3 ст. 43
Закону передбачалося обчислення
пенсії з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії в розмірах,
установлених законодавством.

Разом з цим, положення п. 7 Постанови
Кабінету Міністрів України «Про
порядок обчислення вислуги років,
призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей» від 17
липня 1992 року № 393, яким передбачено, що
пенсії обчислюються з розміру
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії за 24 останні
календарні місяці служби підряд перед
звільненням суперечать положенням ч. 3
ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб», яка передбачає врахування при
обчислення пенсії додаткових видів
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премій виходячи
з їх розміру перед звільненням, а не за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням, як це
передбачено в зазначеній постанові
Кабінету Міністрів України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при обчисленні
пенсії позивачу підлягає застосуванню
ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб» у редакції від 04 квітня 2006 року, а
не постанова Кабінету Міністрів
України від 17 липня 1992 року № 393, якою
істотно звужено обсяг встановлених
законом прав.

Однак, 14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України № 3491-VI
"Про внесення змін до Закону України
"Про Державний бюджет України на 2011 рік"
(№ 3491-VI), який набрав чинності 19 червня
2011 року.

Пунктом 7 частини першої цього Закону (
№ 3491-VI) Прикінцеві положення Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» доповнено пунктом 4, яким
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", статей 14, 22, 37 та частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що визначення порядку та розмірів
виплат указаним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Вирішуючи питання: яка з
однопредметних законодавчих норм
однакової юридичної сили, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій
із них, що прийнята пізніше. У даному
випадку пізніше прийняті норми Закону
України від 14 червня 2011 року № 3491-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік" ( №
3491-VI).

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року № 3491-VI "Про внесення змін
до Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" ( № 3491-VI) 06 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову № 745 "Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету" (Постанова № 745),
яка набрала чинності 23 липня 2011 року.

Отже, з 23 липня 2011 року правомірність
дій суб'єктів владних повноважень у
зазначених категоріях справ необхідно
перевіряти на відповідність вимогам
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2011 рік" та постанови
Кабінету Міністрів України від 06 липня
2011 року № 745 (Постанова № 745). Така ж
позиція викладена і в інформаційному
листі Вищого адміністративного суду
України та Вищого спеціалізованого
суду з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 06 вересня 2011
року №1080/0/4-11/1400/1/6/13-11.

Аналізуючи обставини справи та норми
чинного законодавства, колегія суддів
не погоджується з висновком суду
першої інстанції про відмову у
задоволенні адміністративного позову,
оскільки позивач має право на
перерахунок та виплату пенсії,
виходячи з розміру грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням а тому
постанова суду підлягає скасуванню з
винесенням нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають встановленим обставинам
по справі, допущені судом першої
інстанції порушення норм
матеріального права призвели до
неправильного вирішення справи, а
тому оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового
рішення.

Згідно ст. 202 КАС України, підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 197, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Оболонського районного
суду міста Києва від 07 березня 2012 року -
скасувати та прийняти нову, якою
позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Головного
управління Пенсійного фонду в м. Києві
щодо нарахування ОСОБА_2 пенсії
виходячи з грошового забезпечення, яке
складається з посадового окладу,
військового звання, відсоткової
надбавки за вислугу років,
установленим за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням та
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премій за 24 останні
календарні місяці служби підряд перед
звільненням за період з 21 квітня 2011
року по 22 липня 2011 року.

Зобов'язати Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві
перерахувати та виплатити нараховану
ОСОБА_2 пенсію у відповідності до вимог,
визначених ч. 3 ст. 43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб» у редакції від 15.06.2004 року, шляхом
додавання сум грошового забезпечення
за вересень 2010 року, за період з 21
квітня 2011 року по 22 липня 2011 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Чаку Є.В.

Судді:

Оксененко О.М.

Файдюк В.В.