Справа № 761/2333/14-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 761/2333/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Гуменюк А.І.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

07 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України у
м. Києві на ухвалу Шевченківського
районного суду м.Києва від 05 червня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у м. Києві, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Управління Служби безпеки
України у м. Києві про визнання
бездіяльності протиправною,
зобов"язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 11 липня 2012 року, яка
залишена без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2013 року, адміністративний
позов ОСОБА_3 до Головного управління
Пенсійного фонду України у м. Києві,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Управління
Служби безпеки України у м. Києві про
визнання бездіяльності протиправною,
зобов"язання вчинити певні дії
задоволено частково, визнано
бездіяльність відповідача щодо
нарахування позивачу пенсію виходячи
із середньомісячної суми додаткових
видів грошового забезпечення за 24
місяці перед звільненням
протиправними; зобов'язано відповідача
призначити, нарахувати та виплатити
позивачу пенсію виходячи із розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах встановлених законодавством
відповідно до ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», з 13 вересня 2011 року. В решті
позову відмовлено.

20 січня 2014 року позивач подав заяву про
зміну способу та порядку виконання
рішення №2610/216/12 Шевченківського
районного суду м.Києва, в якому заявник
просив змінити спосіб виконання
вказаної постанови в частині
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату доплати до пенсії, та
установити в цій частині спосіб
виконання шляхом стягнення з Головного
управління Пенсійного фонду України у
м. Києві вказаної доплати.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Києва від 05 червня 2014 року заяву
ОСОБА_3 про зміну способу та порядку
виконання рішення задоволено, змінено
спосіб виконання постанови шляхом
стягнення з Головного Управління
Пенсійного Фонду України в м. Києві на
користь позивача заборгованість у
розмірі 12764,05 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
відповідач подав апеляційну в якій
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції з мотивів порушення норм
процесуального права та постановити
нову ухвалу, якою відмовити у
задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

06 грудня 2013 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого листа №2610/216/2012
від 08 листопада 2013 року, виданого
Шевченківським районним судом м.Києва,
про зобов"язання Головного управління
Пенсійного Фонду України у м. Києві
призначити, нараховувати та виплатити
позивачу пенсію виходячи із розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах встановлених законодавством
відповідно до ст.43 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», з 13 вересня 2011 року.

Листом Головного управління юстиції у
м. Києві №26775/12/Р-2435 від 01 листопада 2013
року повідомлено позивача, що рішення
суду виконано в добровільному порядку
в частині здійснення перерахунку
пенсії. Також, в листі зазначено про
неможливість проведення виплати,
оскільки бюджетні призначення на
забезпечення виконання судових рішень
за програмами соціального захисту
осіб, звільнених з військової служи у
Державному бюджеті на відповідний рік
не передбачені, видатки на зазначені
цілі не затверджувались у кошторисах
розпорядників бюджетних коштів, а
виплата пенсій в розмірах, що
перевищують пенсії, обчислені
відповідно до законодавства, може
здійснюватись в разі додаткового
надходження коштів Державного бюджету
України.

Задовольняючи заяву про встановлення
чи зміну способу і порядку виконання
рішення суду, суд першої інстанції
дійшов висновку про наявність
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не
погоджується, виходячи з наступного.

01 січня 2013 набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує ч.1 ст.36
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.
В даному випадку це відсутність коштів
на рахунках Головного управління
пенсійного Фонду України у м. Києві.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Проте, колегія суддів вважає, що
державним виконавцем не було вжито
заходів щодо встановлення відсутності
коштів на рахунку у відповідача.
Звертаючись до суду з заявою про зміну
способу виконання рішення суду позивач
посилається лише на лист управління
пенсійного фонду без надання доказів,
зокрема, доказів щодо наявності
(відсутності) на розрахункових
рахунках кошторисних призначень на
виплату вказаних сум.

При цьому, з матеріалів справи
вбачається, що виконання постанови
Шевченківського районного суду м.Києва
від 11 липня 2012 року не можливо в повному
обсязі через відсутність коштів,
виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України, тобто
виконання судового рішення фактично
можливе, хоча й за певних умов, тому
відсутні підстави для зміни способу
виконання рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що заява позивача є
необґрунтованою, тому не підлягає
задоволенню.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову у задоволенні заяви
про зміну способу виконання рішення
суду.

Керуючись ст. ст. 199, 202, 205, 206 КАС України,
суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
м. Києві - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м.Києва від 05 червня 2014 року скасувати
та постановити нову, якою відмовити у
задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з моменту
виготовлення повного тексту рішення
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 08
серпня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.