Справа № 1319/1647/12, 2а-168/12
Суддя: Судова-Хомюк Н.М.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
Справа № 75026/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді
Судової-Хомюк Н.М.,

суддів
Гуляка В.В. та Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області на постанову
Сихівського районного суду м. Львова
від 07.03.2012 року у справі за позовом
Сихівського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради до
Відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання дій
протиправними та скасування постанов
про накладення штрафів у виконавчому
провадженні, стягувачем в якому
виступає ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В
И В:

06.09.2011 року позивач звернувся до суду
першої інстанції з позовом, в якому
просить визнати протиправними дії
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області щодо накладення на боржника
штрафу у виконавчому провадженні серії
ВП № 27604474; скасувати постанову ВДВС від
25.08.2011 року про накладення штрафу серії
ВП № 27604474.

Постановою Сихівського районного суду
м.Львова від 07.03.2012 позов задоволено.
Визнано дії державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області щодо накладення на
Сихівський відділ соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради штрафів у
виконавчому провадженні -
протиправними. Постанову державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області (ВП №27604474) від 25.08.2011р. про
накладення штрафу - скасовано.

Не погодившись із постановою суду, її
оскаржив відповідач, вважає, що остання
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
просить її скасувати. Вимоги
апеляційної скарги обґрунтовані тим,
що покликання позивача на відсутність
коштів не є підставою для невиконання
рішення суду. При цьому, наголошує, що
постанова суду першої інстанції
порушує міжнародні зобов'язання
України, визначені ч.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположні
свободи та ст.1 Першого протоколу до
неї, ратифікованих Законом України від
17.07.1997р. № 475/97-ВР, зокрема справа «Кечко
проти України»).

Звертає увагу суду на те, що вже не
перший рік на виконанні в підрозділі
ПВР ВДВС ГУЮ у Львівській області
знаходяться рішення судів по справах
даної категорії, боржником в яких
виступає, зокрема Сихівський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради. На протязі цього часу
боржником (разом із Головним
управлінням праці та соціального
захисту населення ЛОДА) не вчинено
жодних реальних активних дій,
спрямованих для отримання коштів на
виплату за рішеннями судів, а
державному виконавцю надаються лише
«муляжні» листи-замовлення коштів та
листи-відмовки про відсутність таких
коштів.

Сторони в судове засідання
апеляційного суду не з'явились, що не
перешкоджає розгляду справи за їх
відсутності. В силу вимог ч.1 ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, колегія
суддів приходить до переконання, що
подана скарга підлягає до задоволення,
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно виконавчого листа № 2а-1605/10,
виданого 10.06.2011 року Сихівським
районним судом м. Львова, зобов'язано
Сихівський відділ соціального захисту,
провести нарахування та виплату ОСОБА_2
суми недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення у відповідності до ст.48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, право на
отримання яких у неї виникло 23 грудня
2009 року з врахуванням виплачених сум.
Державним виконавцем підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області винесено постанову
ВП №27604474 від 14.07.2011р. про відкриття
виконавчого провадження та надано
боржнику термін для добровільного
виконання рішення суду.

Зі змісту листів Управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради від 17.07.2011 р. № 2605-вих.-3203 та
від 09.08.2011р. №2605-вих.-3498, скерованих на
адресу начальника підрозділу
примусового виконання рішень ВДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області вбачається, що на
виконання вимог постанови державного
виконавця ВП №27604474 від 14.07.2011р.,
боржником вжито всіх можливих заходів
для виконання рішення суду, виконання
якого на сьогоднішній день є
неможливим внаслідок незалежних від
боржника обставин - відсутності
необхідних бюджетних призначень.

Між тим, згідно постанови державного
виконавця ППВР ВДВС ГУЮ у Л/о ВП №27604474
від 03.08.2011р. на боржника - Сихівський
відділ соціального захисту управління
соціального захисту гуманітарної
політики Львівської міської ради, за
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, накладено штраф у
розмірі 680грн. Аналогічною постановою
ВП №27604474 від 25.08.2011р. на боржника
накладено штраф в розмірі 1360 грн..

Колегія суддів не погоджується із
висновками суду першої інстанції, що
рішення у справі 2а-1605/10 не виконано
позивачем з поважних причин, а саме у
зв'язку з відсутністю відповідних
асигнувань, виходячи із наступного.

Згідно із ч.1 ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства (КАС)
України - обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення, зазначеного в статті 3 цього
Закону.

Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції
чинній на момент вирішення справи)
передбачено, що державний виконавець у
3-денний строк з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В постанові державний
виконавець встановлює строк для
добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, а
рішень про примусове виселення -
п'ятнадцяти днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 129 Конституції
України, ст. 14 КАС України постанови
суду в адміністративних справах, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

За змістом ст. 87 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, які можуть бути
виконані лише боржником, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавиць виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу в розмірі від двох до десяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, на посадових осіб - від десяти
до двадцяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян і на боржника -
юридичну особу - від двадцяти до
тридцяти неоподаткованих мінімумів
доходів громадян призначає новий строк
для виконання.

Згідно п.26 Рішення Європейського Суду з
прав людини у справі «Кечко проти
України» від 08.11.2005 року суд не приймає
аргумент Уряду щодо бюджетних
асигнувань, оскільки органи державної
влади не можуть посилатися на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань.

Колегія суддів вважає безпідставним
твердження суду першої інстанції щодо
здійснення позивачем заходів для
виконання рішення суду, а також
наявність поважних причин, як підстава
для невиконання рішення суду. Колегія
суддів зазначає, що така обставина
могла бути врахована судом при умові,
якщо б сторона позивача змогла
представити докази належного
повідомлення Управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради та
Львівської обласної державної
адміністрації щодо проведення
перерахунку присуджених коштів,
володіла інформацією щодо настання
реальної дати для нарахування
відповідних бюджетних асигнувань та
повідомила про це державну виконавчу
службу у строк, який був визначений
постановою про відкриття виконавчого
провадження. Зі змісту вищезазначених
листів, скерованих на адресу
підрозділу примусового виконання
рішень ВДВС Головного управління
юстиції у Львівській області
вбачається лише про формальне
інформування керівного органу щодо
необхідності проведення виплат за
рахунок коштів Державного бюджету
України, які надходять у вигляді
субвенцій до місцевих бюджетів.
Вказана обставина не може вважатися
поважною причиною, оскільки у
визначений Законом України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець підрозділу примусового
виконання рішень ВДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області не отримав інформації від
уповноважених державних органів щодо
подальшого виконання рішення суду за
рахунок бюджетних коштів .

Таким чином, наведені позивачем
причини невиконання постанови суду
колегія суддів вважає надуманими та
безпідставними, оскільки відсутність
бюджетних асигнувань не є поважною
причиною невиконання рішення суду.

Згідно із ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), сторона
виконавчого провадження може
звернутися до суду, що видав виконавчий
лист із заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Тому
позивач (як сторона виконавчого
провадження, на яку покладено обов'язок
виконати рішення суду) у зв'язку з
наявністю обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення, мав
процесуальну можливість звернутися до
суду, який видав виконавчий лист, із
заявою в порядку ст. 263 КАС України,
однак не скористався цим правом.

З огляду на вищевикладене, доводи
апеляційної скарги є суттєвими і
складають підстави для висновку про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, через
що постанова суду підлягає скасуванню
з прийняттям нового рішення про
відмову у задоволенні заявленого
позову з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, п.3 ч.1 ст.198,
ст.202, ч.2 ст. 205, ст.ст.207, 254 КАС України,
суд, -

П О С Т А Н О В
И В:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області задовольнити.

Постанову Сихівського районного суду
м. Львова від 07.03.2012 року у справі №
2а-1319/1647/2012 скасувати та прийняти нову
постанову, якою в задоволенні позовних
вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.М. Судова-Хомюк

Судді
В.В. Гуляк

Т.І. Шинкар