Справа № 820/13284/14
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 серпня 2014 р.
№ 820/13284/14

Харківський окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

суддів - Мороко А.С., Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання
Ільницької І.Л.,

представників : позивача - Таранова
О.В., відповідача - не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Харкові
справу за адміністративним позовом

Державного підприємства
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" до Державної
інспекції України з контролю за цінами
провизнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії, ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного
адміністративного суду звернувся
позивач, Державне підприємство
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів", з адміністративним
позовом до Державної інспекції
України з контролю за цінами, в якому
просить суд, визнати протиправною
бездіяльність Державної інспекції
України з контролю за цінами та
зобов'язати її вчинити певні дії з
розгляду документів Державного
підприємства "Новопокровський КХП" та
прийняти рішення у відповідності до
вимог Порядку № 967.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що звернувся до відповідача
за наданням висновку щодо розрахунку
економічно обґрунтованих планованих
витрат під час формування
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого та першого гатунків з
власної сировини. Відповідачем було
надіслано листи в яких зазначено про
те, що відповідний висновок буде надано
після надання підприємством в повному
обсязі документів, передбачених
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2007р. № 1222 . Позивач не
погоджується з даною відповіддю,
оскільки зі змісту п. 6 Порядку №967
випливає, що за наслідками аналізу
поданих документів Держцінінспекція
повинна була прийняти одне з таких
вмотивованих рішень: про надання
висновку або про відмову у наданні
висновку. Крім того, позивачем було
надано всі необхідні документи
передбачені законодавством України та
Порядком № 1222. Також, при наданні
відповіді відповідачем було порушено
строки передбачені Порядком № 967.

Представником відповідача в ході
судового розгляду справи, були надані
заперечення проти позову, в яких
зазначено, що з позовними вимогами не
згоден, оскільки відповідач діяв в
межах своїх повноважень, у
відповідності чинного законодавства
та у спосіб передбачений законом.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, позов просив
задовольнити з підстав, зазначених у
позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, надав клопотання
про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів, заслухавши
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
докази у їх сукупності, встановила
наступне.

Державне підприємство
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" на виконання вимог п.п.
3, 5 Порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007
року №1222 (далі - Порядок №1222)
звернулось до Державної інспекції
України з контролю за цінами листом
від 16.04.2014 року №260 з проханням надати
висновок щодо розрахунку економічно
обґрунтованих планованих витрат під
час формування оптово-відпускних цін
на борошно пшеничне вищого та першого
ґатунків з власної сировини.

На вищезазначене звернення листом від
25.04.2014 р. №100-703-12/3267-14 Держцінінспекція,
повідомила, що ДП "Новопокровський
комбінат хлібопродуктів" подано
неповний перелік документів,
визначених в пункті 3 Порядку
декларування зміни оптово-відпускних
цін, а також, що ДП "Новопокровський
комбінат хлібопродуктів" повинно
враховувати вимоги Постанови Кабінету
Міністрів України від 17 квітня 2008 р. №373
"Про затвердження Порядку формування
цін на продовольчі товари, щодо яких
запроваджено державне регулювання" та
Порядку надання висновків щодо
розрахунків економічно обґрунтованих
планованих витрат під час формування
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, зміни цін на які підлягають
декларуванню, затвердженого Наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 14.08.2013 № 967. (далі -
Порядок № 967)

Державне підприємство
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" звернулось листом від
06.05.2014р. №293 до Держцінінспекції з
проханням надати роз'яснення з
наступних питань: яких саме документів,
із зазначенням конкретного переліку,
не вистачає для розгляду питання зміни
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне? Які саме конкретні вимоги
Постанови Кабінету Міністрів України

від 17 квітня 2008 р. №373 та Наказу
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України від 14.08.2013 №967
повинні враховуватись, але не були
враховані, нашим підприємством під
час формування оптово-відпускних цін
на продовольчі товари?

Листом від 19.05.2014р. №100-703-12/4257-14
Держцінінспекція повідомила, що в
пакеті документів, наданих ДП
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" для отримання
висновку, відсутній договір про
постачання електроенергії
підприємству, а надані калькуляції не
відповідають вимогам, а також, що вона
розгляне можливість надання
відповідного висновку після
врахування всіх вищезазначених вимог.

Державне підприємство
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" листом від 06.06.2014р. №367
було надано Держцінінспекції
витребувані документи додатково до
листа від 16.04.2014р. № 260.

Держцінінспекція листом від 23.06.2014р.
№100-703-12/5432-14 повідомила, що надана ДП
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" калькуляція
собівартості виробництва борошна
пшеничного та витрат з його реалізації
не відповідає вимогам Порядку надання
висновків щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планованих витрат
під час формування
оптово-відпускних цін на
продовольчих товарів, висновок буде
наданий після надання підприємством
всіх необхідних документів.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Основні засади цінової політики і
регулювання відносин, що виникають у
процесі формування, встановлення та
застосування цін, а також здійснення
державного контролю (нагляду) та
спостереження у сфері ціноутворення
визначає Закон України "Про ціни і
ціноутворення".

Відповідно до пункту 2 частини першої
статті 13 Закон України "Про ціни і
ціноутворення", державне регулювання
цін здійснюється Кабінетом Міністрів
України, органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування
відповідно до їх повноважень шляхом
запровадження процедури декларування
зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Механізм декларування суб'єктами
господарювання зміни
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту, борошно житнє обдирне, крупи
гречані, яловичину, свинину, м'ясо птиці
(тушка), ковбасні вироби варені, крім
вищого сорту, молоко коров'яче питне
(пастеризоване, фасоване у плівку), сир
кисломолочний з вмістом жиру до 9
відсотків, сметану з вмістом жиру до 20
відсотків, масло вершкове з вмістом
жиру до 72,5 відсотка, яйця курячі,
цукор-пісок, олію соняшникову визначає
Порядок декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007 №
1222 (далі - Порядок № 1222).

Згідно пункту 2 Порядку № 1222,
декларуванню підлягають зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, зазначені у пункті 1 цього
Порядку, у разі, коли такі ціни
збільшуються протягом місяця більш як
на 1 відсоток.

З пояснювальної записки вбачається, що
Державне підприємство
"Новопокровський комбінат
хлібопродуктів" є виробником
продовольчих товарів, що було
підтверджено представником позивача в
судовому засіданні.

Суб'єкти господарювання, які провадять
діяльність з виробництва продовольчих
товарів, у разі зміни їх
оптово-відпускних цін подають до
територіальних органів
Держцінінспекції такі документи:
пояснювальну записку щодо
обґрунтування необхідності зміни
оптово-відпускних цін разом з довідкою
про результати економічного аналізу
фактичних витрат з виробництва;
необхідності зміни оптово-відпускних
цін разом з довідкою про результати
економічного аналізу фактичних витрат
з виробництва; калькуляцію
собівартості виробництва продовольчих
товарів із зазначенням обсягу
матеріальних та трудових витрат;
довідку про обсяги виробництва
продовольчих товарів за минулий рік та
відповідний період поточного року;
стандарти, нормативи, технологічні
регламенти з виробництва продовольчих
товарів; копії договорів, пов'язаних з
виробництвом продовольчих товарів,
укладених з іншими суб'єктами
господарювання; довідку про фактичну
та декларовану рентабельність від
реалізації продовольчих товарів.
Зазначені документи засвідчуються
підписом керівника суб'єкта
господарювання, скріплюються печаткою
і подаються не пізніше ніж за 10 робочих
днів до запровадження
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари (п. 3 Порядку № 1222)

Пунктом 2 Порядку надання висновків
щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планованих витрат під
час формування оптово-відпускних цін
на продовольчі товари, зміни цін на які
підлягають декларуванню,
затвердженого наказом Міністерства
економічного розвитку і торгівлі
України від 14.08.2013 № 967 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 06.09.2013 за № 1546/24078 (далі -
Порядок № 967) передбачено, що для
отримання висновку суб'єкти
господарювання всіх форм власності,
які провадять діяльність з виробництва
та/або реалізації продовольчих товарів
(далі - суб'єкти господарювання), у разі
збільшення протягом місяця більш як на
1 відсоток оптово-відпускних цін на
такі товари подають до Державної
інспекції України з контролю за цінами
або її територіальних органів
документи в обсязі та згідно з вимогами
щодо їх оформлення, визначеними
пунктами 3 і 4 Порядку № 1222.
Достовірність зазначеної в документах
інформації забезпечує суб'єкт
господарювання.

Згідно пунктів 5, 6 Порядку № 967, за
результатами аналізу документів
Державна інспекція України з контролю
за цінами або її територіальні органи
надають суб'єктові господарювання
висновок за формою згідно з додатком 2
до цього Порядку. Підставою для відмови
у видачі висновку є неподання суб'єктом
господарювання в повному обсязі
документів, зазначених у пунктах 3 і 4
Порядку декларування зміни
оптово-відпускних цін, неналежне їх
оформлення або необґрунтованість
необхідності зміни оптово-відпускних
цін. У такому разі Державна інспекція
України з контролю за цінами або її
територіальні органи повідомляють про
відмову в наданні висновку з чітким
обґрунтуванням причин такої відмови і
посиланням на відповідні
нормативно-правові акти.

Підставою для відмови у видачі
висновку є неподання суб'єктом
господарювання в повному обсязі
документів, зазначених у пунктах 3 і 4
цього Порядку, неналежне їх оформлення
або необґрунтованість необхідності
зміни оптово-відпускних цін (п. 6
Порядку № 1222)

В силу пункту 7 Порядку № 967, рішення
щодо надання висновку або відмови в
наданні висновку приймається
Державною інспекцією України з
контролю за цінами або її
територіальними органами в строки,
визначені пунктом 5 Порядку №1222, з дати
реєстрації документів службою
діловодства.

Згідно п. 5 Порядку №1222 за результатами
проведення аналізу документів, поданих
суб'єктом господарювання,
Держцінінспекція видає в порядку,
установленому Мінекономрозвитку,
висновки щодо розрахунків економічно
обґрунтованих планованих витрат під
час формування оптово-відпускних цін
(далі - висновки), суб'єктові
господарювання, який провадить
діяльність з: виробництва продовольчих
товарів, - у семиденний строк;
реалізації продовольчих товарів, - у
дводенний строк (п. 5 Порядку № 1222)

Колегією суддів встановлено, що перше
звернення позивача від 16.04.2014 року за
вих. №260 було отримане 18.04.2014 року, а
відповідь Державною інспекцією
України з контролю за цінами була
надана 25.04.2014 року згідно штампу на
листі, про що також було зазначено в
запереченнях відповідача.

Лист від 06.06.2014 року за вих. №367, було
отримано відповідачем 13.06.2014 року,
згідно поштового повідомлення про
вручення. Відповідь Державною
інспекцією України з контролю за
цінами була надана 23.06.2014 року, згідно
штампу на листі.

Отже, враховуючи що позивач провадить
діяльність з виробництва продовольчих
товарів то рішення за результатами
його звернення повинно бути прийнято в
межах строку передбаченого абз. 2 п. 5
Порядку №1222, тобто сім днів.

Таким чином, відповідь на перше
звернення позивача надана у
встановлений законом строк, а
відповідь на звернення від 06.06.2014 року
за вих. №367 з пропущенням встановленого
законом строку, оскільки лист отримано
відповідачем 13.06.2014 р., тому відповідь
необхідно було надати в строк до 20.06.2014
р., а не 23.06.2014р. як зробив це відповідач.

Посилання позивача на те, що відповіді
на вищезазначені звернення надані в
межах сьоми робочих днів, не
приймається судом до уваги, оскільки в
положенні зазначено у семиденний
строк, без вказівки на робочі дні.

Також, дослідивши зміст
листів-відповідей №100-703-12/3267-14 від
25.04.2014 р., №100-703-12/5432-14 від 23.06.2014р., суд
оцінює листи Державної інспекції
України з контролю за цінами не як
відмову в наданні висновку, оскільки
такі листи не містять відмови та
чіткого обґрунтування причин такої
відмови, в порушення п. 6 Порядку № 967,
згідно якої у разі відмови у видачі
висновку Державна інспекція України з
контролю за цінами або її
територіальні органи повідомляють про
відмову в наданні висновку з чітким
обґрунтуванням причин такої відмови і
посиланням на відповідні
нормативно-правові акти.

Крім того, п. 8 Порядку № 967 передбачено,
що висновок або відмова в наданні
висновку підписується Головою
Державної інспекції України з контролю
за цінами чи його заступниками,
керівниками територіальних органів чи
їх заступниками та скріплюється
печаткою.

Оглянуті в судовому засіданні
вищезазначені відповіді Державної
інспекції України з контролю за цінами
не скріплені печаткою, що також
підтверджує, що вони не є рішенням
органа державної влади прийнятого у
відповідності до п. 8 Порядку № 967.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, як суб'єкт владних
повноважень не надав до суду достатні
докази в обґрунтування обставин, на
яких ґрунтуються його заперечення.

Відповідно до статті 19 Конституції
України правовий порядок в Україні
ґрунтується на засадах, відповідно до
яких ніхто не може бути примушений
робити те, що не передбачено
законодавством.

Серед критеріїв оцінювання судом
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, є принцип законності, що
закріплений у ч.2 ст.19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 3 ст. 2 КАС України визначено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень суди перевіряють, чи
прийняті (вчинені) вони, зокрема, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з
тим, що відповідачем не було прийнято
рішення по суті щодо надання висновку
або відмови в наданні висновку,
виходячи із системного аналізу
положень чинного законодавства
України, матеріалів справи, колегія
суддів вважає, що позовні вимоги
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 8-14, 71, 128, 159, 160-164, 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного
підприємства "Новопокровський
комбінат хлібопродуктів" до Державної
інспекції України з контролю за цінами
про визнання протиправною
бездіяльність та зобов'язання вчинити
певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність
Державної інспекції України з контролю
за цінами щодо неналежного розгляду
заяви Державного підприємства
"Новопокровський КХП" № 367 від 06.06.2014р.

Зобов'язати Державну інспекцію України
з контролю за цінами (01011, м. Київ, вул.
Арсенальна, 9/11, )
розглянути заяву Державного
підприємства "Новопокровський КХП" № 367
від 06.06.2014р. у відповідності до вимог
чинного законодавства.

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4011, платник - УДКСУ у
Червонозаводському районі м.Харкова,
МФО 851011, код 37999628, юридична адреса:
м.Харків, вул. Плеханівська 29) на
користь Державного підприємства
"Новопокровський КХП" (63523, Харківська
область, смт. Новопокровка вул. ім. В.
Вєсіча 1, код 00953042) витрати зі сплати
судового збору у розмірі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні 08 копійок).

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня її
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 18
серпня 2014 року.

Головуючий Суддя
Волошин Д.А.

Судді
Чудних С.О.

Мороко А.С.