Справа № 810/549/14-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/549/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 11
березня 2014 року адміністративну справу
за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 до Ірпінської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом про
визнання протиправними та скасування:
податкового повідомлення-рішення № 157
від 13 січня 2014 р., яким йому збільшено
суму грошового зобов'язання із сплати
податку на доходи фізичних осіб на 94 458
грн. 40 коп.; податкового
повідомлення-рішення № 158 від 13 січня
2014 р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання із сплати податку на
додану вартість на 108 382 грн. 18 коп.;
податкового повідомлення-рішення № 159
від 13 січня 2014 р., яким збільшено суму
грошового зобов'язання із сплати збору
на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства на 9 463 грн. 96
коп.; податкового повідомлення-рішення
№ 160 від 13 січня 2014 р., яким збільшено
суму грошового зобов'язання із сплати
податку на доходи фізичних осіб за
штрафними санкціями на 510 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року адміністративний позов
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Ірпінська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Київській області (надалі за текстом -
«Ірпінська ОДПІ»), посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить скасувати вказане
судове рішення і прийняти нову
постанову про відмову у задоволенні
позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності 30.01.1995 р.

У період з 25.11.2013 р. по 13.12.2013 р.
посадовцями Ірпінської ОДПІ проведено
документальну планову виїзну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства ФОП ОСОБА_3 за період з
01.01.2011 р. по 31.12.2012 р.

Результати перевірки оформлено актом
№ 1432/172/НОМЕР_1 від 20.12.2013 р.

Згідно цьому акту позивачем порушено
вимоги ст.ст. 177, 188, 198 Податкового
кодексу України, ст.ст. 3, 4 Закону
України «Про збір на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства», що призвело до заниження:
податку на доходи фізичних осіб на 75 566
грн. 72 коп.; податку на додану вартість
на 86 705 грн. 74 коп.; збору на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства на 7 571 грн. 17 коп. Крім того, в
порушення ст. 176 ПК України ФОП ОСОБА_3
не здійснював облік доходів та витрат.

За період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р.
позивачем отримано валовий дохід в
сумі 1 186 086 грн. 61 коп.

Водночас, у поданих деклараціях ФОП
ОСОБА_3 відобразив дохід у розмірі 739 206
грн. 54 коп., тобто занизив його на 446 879
грн. 56 коп.

Крім того, у період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012 р.
позивачем занижено податкові
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 118 098 грн. 42
коп.

Наведене, на думку відповідача
призвело до заниження податку на
доходи фізичних осіб на 75 566 грн. 72 коп.
та податку на додану вартість на 86 705 гр.
74 коп.

Окрім цього, ФОП ОСОБА_3 не включав до
об'єкту оподаткування суми виручки від
продажу алкогольних напоїв та пива, що
потягло за собою заниження збору на
розвиток збору на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства за період з 01.01.2011 р. по 31.12.2012
р. на загальну суму 7 571 грн. 17 коп.

Також, за даними акта перевірки
позивач в порушення п.п.3.3, п.п. 3.4, п.п. 3.5,
п.п. 3.6, п.п. 3.10 п. 3 Порядку ведення Книги
обліку доходів і витрат, п.п. «а» п. 176.1
ст. 176 ПК України не відобразив в Книзі
обліку доходів і витрат № Б//1213: в
графі 4 - реквізити документів, що
підтверджують понесені витрати; в
графі 5 - загальну вартість придбаних
товарно-матеріальних цінностей, в
графі 6 - вартість реалізованих товарів.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, Ірпінською ОДПІ
прийнято: податкове
повідомлення-рішення № 157 від 13 січня
2014 р., яким позивачеві збільшено суму
грошового зобов'язання із сплати
податку на доходи фізичних осіб на 94 458
грн. 40 коп., у тому числі 75 566 грн. 72 коп.
за основним платежем та 18 891 грн. 68 коп.
за штрафними санкціями; податкове
повідомлення-рішення № 158 від 13 січня
2014 р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання із сплати податку на
додану вартість на 108 382 грн. 18 коп., у
тому числі 86 705 грн. 74 коп. за основним
платежем та 21 676 грн. 44 коп. за штрафними
санкціями; податкове
повідомлення-рішення № 159 від 13 січня
2014 р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання із сплати збору на
розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства на 9 463 грн. 96 коп. , у тому
числі 7 571 грн. 17 коп. за основним
платежем та 1 892 грн. 79 коп. за штрафними
санкціями; податкове
повідомлення-рішення № 160 від 13 січня
2014 р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання із сплати податку на
доходи фізичних осіб за штрафними
санкціями на 510 грн.

Питання, пов'язані з оподаткування
доходів, отриманих фізичною
особою-підприємцем від провадження
господарської діяльності, крім осіб, що
обрали спрощену систему оподаткування
врегульовано статтею 177 Податкового
кодексу України.

Відповідно до пункту 177.2 названої
статті ПК України об'єктом
оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
особи-підприємця.

Пунктом 177.4 статті 177 ПК України
визначено, що до переліку витрат,
безпосередньо пов'язаних з отриманням
доходів, належать документально
підтверджені витрати, що включаються
до витрат операційної діяльності
згідно з розділом III цього Кодексу.

Згідно пункту 177.11 статті 177 ПК України
фізичні особи-підприємці подають річну
податкову декларацію у строк,
визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18
статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з
доходами від підприємницької
діяльності мають зазначатися інші
доходи з джерел їх походження з України
та іноземні доходи.

Підпунктом «а» пункту 176.1 статті 176 ПК
України встановлено, що платники
податку зобов'язані вести облік
доходів і витрат в обсягах, необхідних
для визначення суми загального річного
оподатковуваного доходу, у разі якщо
такий платник податку зобов'язаний
відповідно до цього розділу подавати
декларацію або має право на таке
подання з метою повернення надміру
сплачених податків, у тому числі при
застосуванні права на податкову
знижку.

Згідно пункту 177.10 статті 177 ПК України
фізичні особи - підприємці зобов'язані
вести Книгу обліку доходів і витрат та
мати підтверджуючі документи щодо
походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та
порядок її ведення визначаються
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

У період спірних правовідносин форма
Книги обліку доходів і витрат та
порядок її ведення були встановлені
наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010 р. «Про
затвердження форми Книги обліку
доходів і витрат, яку ведуть фізичні
особи - підприємці, крім осіб, що обрали
спрощену систему оподаткування, і
фізичні особи, які провадять незалежну
професійну діяльність, та Порядку її
ведення» зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 30 грудня
2010 р. за № 1425/18720.

Підпунктом 187.1 ст. 187 ПК України
передбачено, що датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: а) дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; б) дата відвантаження товарів,
а в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1
статті 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

За приписами статті 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені цим
розділом. При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Статтею 2 Закону України «Про збір на
розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства» від 9 квітня 1999 р. № 587-XIV , що
був чинним у період спірних
правовідносин, установлено, що об'єктом
оподаткування збором є виручка -
товарооборот, одержаний на всіх етапах
реалізації в оптово-роздрібній
торговельній мережі та мережі
громадського харчування алкогольних
напоїв та пива, у тому числі за
операціями, що не передбачають оплати у
грошовій формі.

Згідно статті 3 цього Закону ставка
збору становить півтора відсотка від
об'єкта оподаткування, визначеного
статтею 2 цього Закону.

Відповідно до статті 4 названого Закону
збір на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства платники, які
визначені у статті 1 цього Закону,
сплачують на спеціальний рахунок
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, щомісяця у строки,
визначені законом для місячного
звітного періоду.

Статтею 1 Закону України «Про збір на
розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства» визначено, що платниками
збору на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства є суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності та підпорядкування,
які реалізують в оптово-роздрібній
торговельній мережі та мережі
громадського харчування алкогольні
напої та пиво.

Ухвалюючи рішення у справі, суд
попередньої інстанції вірно виходив з
того, що відповідачем не доведено, а
окружним адміністративним судом не
встановлено порушень ФОП ОСОБА_3
наведених законодавчих приписів.

Так, як встановлено судом попередньої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи відомості,
зазначені позивачем у Декларацій про
майновий стан відомості, підтверджено
Звітами використання реєстраторів
розрахункових операцій та Книг обліку
розрахункових операцій, Книгою обліку
доходів та витрат, письмовими
пояснення працівників ФОП ОСОБА_3

При цьому, наявна в матеріалах справи
копія Книги обліку доходів та витрат не
дає підстав для висновку про те, що
позивачем допущено порушення порядок
її ведення.

Правильність формування позивачем
податкових зобов'язань та податкового
кредиту підтверджено даними
податкових декларацій, реєстрів
отриманих та виданих податкових
накладних, розшифровок податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів, витягів з
реєстру податкових накладних.

Також, позивачем було надано копії
розрахунків суми збору на розвиток та
виноградарства, садівництва і
хмелярства, які свідчать про те, що ФОП
ОСОБА_3 включались суми виручки від
продажу алкогольних напоїв та пива до
об'єкту оподаткування.

Суд апеляційної інстанції також
звертає увагу, що акт перевірки не
містить відомостей про те, з яких
підстав Ірпінською ОДПІ збільшено суму
грошового зобов'язання із сплати
податку на доходи фізичних осіб за
штрафними санкціями на 510 грн. за
податковим повідомленням-рішенням № 160
від 13 січня 2014 р.

Зокрема, зі змісту цього рішення
вбачається, що воно прийнято у зв'язку з
виявленим порушенням вимог пункту 198.3
статті 198 ПК України.

Разом з тим, статтею 198 ПК України
врегульовано питання, пов'язані з
формуванням платником податку на
додану вартість податкового кредиту, а
не питання оподаткування доходів,
отриманих фізичною особою-підприємцем
від провадження господарської
діяльності.

Насамкінець колегія суддів зазначає,
що пункт 5.2 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказ Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 р. № 984 зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 12 січня
2011 р. за № 34/18772, зобов'язує орган
доходів та зборів у разі встановлення
перевіркою порушень податкового
законодавства за кожним відображеним в
акті фактом порушення: чітко викласти
зміст порушення з посиланням на
конкретні пункти і статті законодавчих
актів, що порушені платником податків,
зазначити період (місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення.

Разом з тим, в порушення наведених
вимог Положення Ірпінською ОДПІ в акті
перевірки взагалі не зазначено на
підставі яких первинних документів та
за результатами дослідження яких
господарських операцій відповідач
дійшов висновку про заниження
позивачем податкових зобов'язань з
податку на додану вартість.

З огляду на викладене судова колегія не
знаходить підстав для скасування
ухваленого у справі судового рішення з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Постанова складена в повному обсязі 08
серпня 2014 р.

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.