Справа № 314/2603/14-а
Суддя: Кіяшко В. О.
Дата ухвалення: 2014-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/2603/14-а
Провадження № 2-а/314/32/2014
Номер рядка звіту 41
І М Е Н Е М У К Р А
09.07.2014 року Вільнянський
районний суд Запорізької області
у складі: головуючого - судді Кіяшко
при секретарі Бабій С.А.,
представника позивача ОСОБА_2,
представників відповідача Меняйло
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Вільнянську
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_5 до Люцернянської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області про визнання протиправним та
скасування рішення Люцернянської
сільської ради № 34 від 29.08.2013,
Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Люцернянської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області про визнання протиправним та
скасування рішення Люцернянської
сільської ради № 34 від 29.08.2013, вказавши
в позовній заяві, що рішенням
Люцернянської сільської ради № 18 від
11.03.2004року, йому було надано дозвіл на
розробку проекту відведення земельної
ділянки у приватну власність площею
2,00га із земель сільськогосподарського
призначення, переданих ВАТ «Дружба» із
земель колективної власності в
комунальну власність Люцернянської
сільради в межах населеного пункту по
АДРЕСА_1 під нежитлову будівлю -
тваринницькою фермою з відведеними
надвірними, господарчими і побутовими
будівлями та спорудженнями для
організації особистого селянського
На підставі вищезазначеного
рішення, за його заявою ДП «Запорізький
науково-дослідницький та проектний
інститут землеустрою» було розроблено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. В 2013 році
відповідний проект був переданий до
Люцернянської сільської ради для
прийняття рішення щодо передачі у
власність земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства.

12.05.2014 позивач звернувся до
сільради з метою дізнатися як
просуваються справи щодо передачі йому
у власність земельної ділянки, де йому
було повідомлено, що проект
землеустрою не затверджено, так як
рішення сільської ради № 18 від 11.03.2004
скасовано іншим рішенням відповідної
ради.

У зв'язку з чим він змушений
звернутись до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач та
його представник уточнили позовні
вимоги та просили суд визнати
протиправним та скасувати рішення
сільради № 34 від 29.08.2013 тільки в частині
визнаття рішення Люцернянської
сільської ради № 18 від 11 березня 2004
року «Про надання дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки
для організації особистого
селянського господарства гр. ОСОБА_5»
таким що втратило чинність.

Представник відповідача Меняйло Ю.Г.
позов не визнав, та пояснив, що позов не
підлягає задоволенню, тому що сільська
рада ніяким чином не порушувала прав та
законних інтересів позивача, так як на
протязі часу з 2004року коли він отримав
дозвіл на розробку проекту відведення
земельної ділянки, він нічого не робив
і продовж тривалого часу
використовував землю без
правовстановлюючих документів і
безоплатно і тільки в 2013році звернувся
до сільради з питанням про надання
викопіювання земельної ділянки. Згідно
п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» вирішення
відповідно до закону питань з
земельних відносин є виключно
компетенцією пленарних засідань
сільських, селищних, міських рад. В
законах України також передбачено
право органів місцевого
самоврядування скасовувати та
змінювати свої рішення. У Законі
України «Про державний контроль за
використанням та охороною земель
визначено право органів місцевого
самоврядування привести у
відповідність із законодавством
прийняті ними рішення з питань
регулювання земельних відносин,
використання та охорони земель. Крім
того відповідно до змін та доповнень
Земельного кодексу України в редакції
05 січня 2013 року рішення, яке не
реалізовано на протязі 2-х років
вважається недійсним.

Представник відповідача Костюк Е.В.
повністю підтримала доводи
представника відповідача Меняйло Ю.Г.
та також просила суд в задоволенні
позову відмовити.

Суд, вислухавши учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
встановивши обставини справи та
перевіривши їх доказами, вважає, що
позов підлягає повному задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Конституції
України, від імені Українського народу
права власності на землю здійснюють
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування в межах,
визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 14 Конституції
України, право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою включно відповідно
до закону.

Статтею 118 Земельного кодексу
України (в редакції яка діяла на момент
даних правовідносин), був встановлений
порядок безоплатної приватизації
земельних ділянок громадянами.
Відповідно до положень даної статті,
відповідний орган місцевого
самоврядування повинен був розглянути
заяву, і в разі згоди на передачу
земельної ділянки у власність надати
дозвіл на розробку технічної
документації, яка у подальшому повинна
була розроблятися, погоджуватись
(відповідними органами) та подаватись
на розгляд відповідній раді, яка у
місячний термін повинна була прийняти
рішення про передачу (або про відмову у
передачі) земельної ділянки у
власність.

Рішенням № 18 Люцернянської
сільської ради від 11.03.2004р., ОСОБА_5 було
надано дозвіл на розробку проекту
відведення земельної ділянки у
приватну власність площею 2,00га із
земель сільськогосподарського
призначення, переданих ВАТ «Дружба» із
земель колективної власності в
комунальну власність Люцернянської
сільради в межах населеного пункту по
АДРЕСА_1 під нежитлову будівлю -
тваринницькою фермою з відведеними
надвірними,господарчими і побутовими
будівлями та спорудженнями для
організації особистого селянського
господарства (а.с. 11).

На підставі вищезазначеного
рішення, за його заявою ДП «Запорізький
науково-дослідницький та проектний
інститут землеустрою» було розроблено
проект землеустрою щодо відведення
земельної ділянки. В 2013 році
відповідний проект був переданий до
Люцернянської сільської ради для
прийняття рішення щодо передачі у
власність земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства (а.с. 12-14).

Рішенням Конституційного Суду
України від 16.04.2009року, справа № 1-9/2009р.,
було роз'яснено щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 19, статті 144 Конституції України,
статті 25, частини чотирнадцятої статті
46, частини першої, десятої статті 59
Конституції України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (справа про
скасування актів місцевого
самоврядування). У розумінні п. 4
мотивувальної частини Рішення КСУ,
прийняті Люцернянською сільською
радою рішення № 18 від 11.03.2004 року,
представляє собою ненормативний акт
органу місцевого самоврядування, який
передбачає конкретні приписи,
звернення до конкретного суб'єкта,
застосовуються одноразово та після
реалізації вичерпують свою дію.

Так як передача у власність
земельних ділянок, є багатостадійним
процесом розробки, погодження та
затвердження відповідної
документації, кінцевим результатом
якого є отримання особами земельних
ділянок у власність, та в наслідок
якого у гр. ОСОБА_5 виникли певні
правовідносини (направлені на
реалізацію суб'єктивних прав та
охоронюваних законом інтересів, а саме
укладення відповідних договорів на
виготовлення технічної документації
зі встановлення меж земельної ділянки
та ін), то Люцернянська сільська рада не
мала права визнавати своє попереднє
рішення таким що втратило чинність
(фактично скасовувати рішення).

Як наголошує у резолютивній
частині Конституційний Суд України,
«право органу місцевого
самоврядування скасовувати свої
раніше прийняті рішення та вносити до
них зміни необхідно розуміти так, що
орган місцевого самоврядування має
право приймати рішення, вносити до них
зміни та/чи скасовувати їх на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачено Конституцією України та
законами України.

З огляду на те, що а ні Конституцією
України, а ні жодним іншим законом не
передбачено такого способу реалізації
права у органу місцевого
самоврядування, як прийняття рішень
про втрату чинності попередньо
прийнятих рішень з питань передачі у
власність (надання у користування)
земельних ділянок, суд вважає що
рішення № 34 від 29 серпня 2013 року
двадцять восьмої сесії ІІ пленарне
засідання шостого скликання в частині
визнання рішення Люцернянської
сільської ради № 8 від 11 березня 2004 року
«Про надання дозволу на розробку
проекту відведення земельної ділянки
для організації особистого
селянського господарства гр. ОСОБА_5»
таким, що втратило чинність - є таким, що
прийнято незаконно і підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 8, 9, 11, 17, 99, 100, 128, 159-163 КАС України,
Рішенням Конституційного суду України
№ 1-9/2009 від 16.04.2009 року, ст. ст. 19, 38, 39, 121
Земельного кодексу України, ст. ст. 25, 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування», ст. 40 Конституції
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_5 до
Люцернянської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області про визнання в частині
протиправним та скасування рішення
Люцернянської сільської ради № 34 від
29.08.2013 - задовольнити.

Скасувати як незаконне рішення № 34 від
29 серпня 2013 року двадцять восьмої сесії
ІІ пленарне засідання шостого
скликання в частині визнання рішення
Люцернянської сільської ради № 8 від 11
березня 2004 року «Про надання дозволу на
розробку проекту відведення земельної
ділянки для організації особистого
селянського господарства гр. ОСОБА_5»
таким, що втратило чинність.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через Вільнянський
районний суд Запорізької області
шляхом подання в 10-денний строк з дня її
проголошення апеляційної скарги.

Суддя:В. О. Кіяшко

09.07.2014