Справа № 520/4546/14-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

12 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 520/4546/14-а

Категорія: 11.1 Головуючий в 1 інстанції:
Калініченко Л.В.

Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.,

Лук’янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Одесі апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м.Одеси на
постанову Київського районного суду
м.Одеси від 23 червня 2014р. по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Одеси, третя особа
Головне управління Державного
казначейства України в Одеській
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,-

В С Т А Н О В И Л А:

В квітні 2014р. ОСОБА_2 звернулася в
суд із позовом до управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси (далі УПФУ), третя особа
Головне управління Державного
казначейства України в Одеській
області та просила визнати
неправомірними дії відповідача,
зобов'язати здійснювати перерахунок її
щомісячного грошового утримання судді
у відставці відповідно до ст.ст.129, 138 ЗУ
«Про судоустрій і статус суддів» та з
урахуванням рішення Конституційного
суду України від 03.06.2013р. №3-рп/2013,
виходячи із заробітної плати
працюючого судді на відповідній посаді
апеляційного суду Одеської області і
стажу роботи по день припинення права
на таку виплату. Стягнути з відповідача
недоплачене щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці за період з
01.12.2013р. по день розгляду справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що вона
звільнена з посади судді апеляційного
суду Одеської області постановою
Верховної Ради України від 19.09.2013р. у
зв'язку із поданням заяви про
відставку.

УПФУ призначило їй довічне
грошове утримання у розмірі 90% від
заробітної плати, яку вона отримувала
на час звільнення (18182,72грн.). Проте, з
01.12.2013р. розмір заробітної плати
працюючого судді апеляційного суду
Одеської області змінився і склав
21436,80грн. В зв'язку із цим, 10.02.2014р. ОСОБА_2
звернулася до УПФУ із заявою про
перерахунок довічного утримання у
зв'язку із збільшенням заробітної
плати працюючого судді, але
відповідачем відмовлено у такому
перерахунку та зазначено, що підстав
для цього немає.

ОСОБА_2 вважає дану відмову
неправомірною, такою, що порушує її
законні права та інтереси, а тому
посилаючись на зазначені обставини
просить позов задовольнити.

Постановою Київського районного суду
м.Одеси від 23 червня 2014р. позов
задоволено, визнано неправомірним та
скасовано рішення УПФУ в Київському
районі м.Одеси №137773 від 10.02.2014р. щодо
відмови у здійсненні перерахунку
розміру довічного щомісячного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2.

Зобов'язано УПФУ у Київському районі у
м.Одеси здійснити перерахунок та
виплатити довічне грошове утримання
судді у відставці ОСОБА_2 згідно
довідок апеляційного суду Одеської
області від 05.12.2013р. №160 та від 05.02.2014р.
№7, починаючи з 1 грудня 2013р. відповідно
до положень ч.3 ст.138 ЗУ «Про судоустрій
і статус суддів» та рішення
Конституційного суду України від
03.06.2013р. у справі за конституційним
поданням Верховного Судку України
щодо відповідності Конституції
України (конституційності) окремих
положень ст.2, абз.2 п.2 розділу ІІ
«Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», ст.138 ЗУ «Про судоустрій і
статус суддів» .

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нову постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення норм права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197КАС України, а
також враховуючи те, що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, вказана апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку про залишення
скарги без задоволення, постанови суду
без змін, з наступних підстав.

За правилами ст.200КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до рішення КСУ від 03.06.2013р.
позивач має право на довічне грошове
утримання судді у відставці, що
становить 90% від заробітної плати
судді, який працює на відповідній
посаді. Враховуючи, що розмір
заробітної плати працюючого судді
апеляційного суду Одеської області
збільшився, УПФУ зобов'язано здійснити
перерахунок та виплачувати довічне
утримання з урахуванням такого
підвищення.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_2 працювала суддею апеляційного
суду Одеської області. Загальний
зарахований стаж судді становить 26
років 3 місяці 23 дня (а.с.21). З посади
звільнена постановою Верховної Ради
України від 19.09.2013р. у зв'язку із
поданням заяви про відставку. На
підставі даної Постанови головою
апеляційного суду Одеської області
видано наказ №81-ос від 11.10.2013р. про
звільнення судді ОСОБА_2 з займаної
посади з 15.10.2013р. (а.с.13-20). Згідно довідки
про заробітну плату для обчислення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, зарплата
ОСОБА_2 на день звільнення склала
20187,20грн.

УПФУ призначено позивачу
щомісячне довічне грошове утримання у
розмірі 90% від зазначеної вище
зарплати.

З 01.12.2013р., відповідно до довідки,
виданої апеляційним судом Одеської
області, розмір заробітної плати
працюючого судді апеляційного суду
Одеської області змінився і склав
21436,80грн.(а.с.24). В зв'язку із цим, 10.02.2014р.
ОСОБА_2 звернулася до УПФУ із заявою про
перерахунок довічного утримання у
зв'язку із збільшенням заробітної
плати працюючого судді, але
відповідачем відмовлено у такому
перерахунку та зазначено, що підстав
для цього немає (а.с.26,27).

Вирішуючи правомірність прийнятого
рішення пенсійним фондом, суд першої
інстанції виходив з наступного.

Правовідносини, які виникли між
позивачем та УПФУ регулюється
Конституцією України та ЗУ «Про
судоустрій і статус суддів».

Конституційний Суд України своїм
рішенням від 03.06.2013р. у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо відповідності
Конституції України окремих положень
статті 2 абзацу другого пункту 2 розділу
II «Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» (справа
щодо змін умов виплати пенсій і
щомісячного грошового утримання
суддів у відставці), визнав такими, що
не відповідають Конституції України:
частина третя, перше, друге, третє
речення частини п'ятої статті 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010р. №2453-VI у
редакції Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011р. №3668 - VI; стаття 2 Закону
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011р. №3668-VI в
частині поширення її дії на Закон
України «Про судоустрій і статус
суддів» від 7 липня 2010р. №2453-VI; абзац
другий пункт 2 розділу II «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011р. №3668-VI, зі
змісту якого вбачається, що виплата
суддям пенсії (довічного грошового
утримання) здійснюється без
індексації, без застосування положень
частини другої, третьої, статті 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003р. №1058-VI та
без проведення інших перерахунків,
передбачених законодавством.

Відповідно до абз.2 ст.152 Конституції
України Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Таким чином, з рішення КСУ вбачається,
що відповідно до вказаної статті
Конституції України положення Закону
№2453 в редакції ЗУ «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 8
липня 2011р. №3668-VI втратили чинність з
дня ухвалення рішення КСУ.

Отже, КСУ відновив дію ч.3 ст.138 Закону
№2453, яка наголошує: «… Щомісячне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання».

Виходячи з наведених норм діючого
законодавства України, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції дійшов
правильного та обґрунтованого
висновку про те, що довічне грошове
утримання судді у відставці ОСОБА_2
становить 90% від заробітної плати
діючого судді, яка складає 21436,80грн., а
тому підлягає перерахунку, виходячи із
змін діючого законодавства в частині
розміру заробітної плати працюючого
судді .

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду ухвалена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.197,198,200,206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Одеси - залишити без
задоволення.

Постанову Київського районного
суду м.Одеси від 23 червня 2014р. - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
Н.В. Вербицька

О.В. Лук’янчук