Справа № 552/146/14-а
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р. Справа № 552/146/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Жигилія С.П.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Перцової Т.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського
районного суду м. Полтави від 07.04.2014р.
по справі № 552/146/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Київської
районної в м. Полтаві ради ,
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
надати дозвіл на відчуження частини
будинку,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернулась до Київського районного
суду м. Полтави з адміністративним
позовом до Виконавчого комітету
Київської районної в м. Полтаві ради,
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції, в якому
просить суд:

- визнати рішення № 333 від 26.11.2013 року
Виконавчого комітету Київської
районної в м. Полтаві ради про
здійснення правочинів стосовно
нерухомого майна, право власності на
яке, або право користування яким мають
діти, в частині відмови Київському
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції укласти договір
купівлі-продажу частини будинку по
АДРЕСА_2, що належить на праві приватної
власності ОСОБА_2 та де зареєстрована
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправним та
скасувати його;

- зобов'язати Виконавчий комітет
Київської районної в м. Полтаві ради
надати дозвіл на укладання Київським
відділом державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції договору купівлі-продажу 5/14
частини жилого будинку по АДРЕСА_2, що
належить на праві приватної власності
ОСОБА_2.

Постановою Київського районного суду
м. Полтави від 07.04.2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
позивач просить суд апеляційної
інстанції постанову Київського
районного суду м. Полтави від 07.04.2014
року по справі № 552/146/14-а скасувати та
задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_1, зокрема, посилається на
порушення судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови
приписів Закону України "Про охорону
дитинства", ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
в провадженні Київського районного
суду м. Полтави з 17 листопада 2011 року
знаходилась цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів, стягнення заборгованості по
аліментам.

Заочним рішенням Київського районного
суду м. Полтави від 20.03.2012 року (а.с.11-12)
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1 розмір неустойки в сумі
235796,60 грн. В задоволенні решти позовних
вимог ОСОБА_1 відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення,
Київським районним судом м. Полтави 23
червня 2012 року було видано виконавчий
лист №2/1609/321/12.

Головним державним виконавцем
Київського відділу державної
виконавчої служби Полтавського
міського управління юстиції Міняйло
О.Г. було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження від
13.06.2012 року (а.с.7) та надано ОСОБА_2 строк
самостійно виконати рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 20.03.2012 року та сплатити розмір
неустойки в сумі 235796,60 грн. до 19.06.2012
року з моменту отримання постанови.

Також, судом першої інстанції
встановлено, що заочне рішення
Київського районного суду м. Полтави
від 20.03.2012 року на час розгляду даної
справи в суді першої інстанції не
виконано.

В процесі виконання заочного рішення
Київського районного суду м Полтави
від 20.03.2012 року, головним державним
виконавцем Київського ВДВС
Полтавського МУЮ Міняйло О.Г. було
зроблено запит до ПП ПБТІ
"Інвентаризатор" з приводу наявності у
ОСОБА_2 власності.

Згідно листа ПП ПБТІ "Інвентаризатор"
від 14.03.2012 року за №2411 (а.с.9), за даними
реєстрових книг Полтавського бюро
технічної інвентаризації
"Інвентаризатор" за ОСОБА_2
зареєстровано право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в спільній сумісній
власності; 5/14 житлового будинку (доля
змінена в бюро не перереєстровано) по
АДРЕСА_2.

В зв'язку з цим 19 листопада 2013 року
начальник Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції Паращак Р.М. звернувся з
поданням до Органу опіки та піклування
виконавчого комітету Київської
районної в місті Полтаві ради щодо
надання згоди на укладання договору
купівлі-продажу частини житлового
будинку за адресою АДРЕСА_2, яка
належить ОСОБА_2.

Рішенням виконавчого комітету
Київської районної в місті Полтаві
ради від 26.11.2013 року № 333 "Про здійснення
правочинів стосовно нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким мають діти" (а.с.10)
пунктом 2 відмовлено Київському
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції укласти договір продажу
частини житлового будинку за адресою
АДРЕСА_2 (належить ОСОБА_2), де
зареєстрована та має право
користування малолітня ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку із обмеженням
житлових прав та інтересів дитини.

Не погодившись з вищезазначеним
рішенням виконавчого комітету
Київської районної в місті Полтаві
ради, ОСОБА_1 оскаржено його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення виконавчого комітету
Київської районної в місті Полтаві
ради від 26.11.2013 року №333 "Про здійснення
правочинів стосовно нерухомого майна,
право власності на яке або право
користування яким мають діти" є
законним та обґрунтованим.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції та
вважає постанову Котелевського
районного суду Полтавської області від
15.05.2014 року такою, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, що призвели до
неправильного вирішення справи,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Пунктом 2 статті 7 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
для проведення виконавчих дій
державний виконавець за необхідності
залучає, зокрема представників органів
опіки і піклування у порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно із ч.4. ст. 177 Сімейного кодексу
України дозвіл на вчинення правочинів
щодо нерухомого майна дитини надається
органом опіки та піклування після
перевірки, що проводиться протягом
одного місяця, і лише в разі
гарантування збереження права дитини
на житло.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про
охорону дитинства", держава забезпечує
право дитини на проживання в таких
санітарно-гігієнічних та побутових
умовах, що не завдають шкоди її
фізичному та розумовому розвитку. Діти
- члени сім'ї наймача або власника
жилого приміщення мають право
користуватися займаним приміщенням
нарівні з власником або наймачем.
Органи опіки та піклування зобов'язані
здійснювати контроль за додержанням
батьками або особами, які їх замінюють,
майнових та житлових прав дітей при
відчуженні жилих приміщень та купівлі
нового житла.

Частинами 1, 4 статті 29 Цивільного
кодексу України передбачено, що місцем
проживання фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
придатне для проживання в ньому
(гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово. Місцем
проживання фізичної особи, яка не
досягла десяти років, є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я, в якому вона проживає.

Відповідно до п.п. 3 Порядку провадження
органами опіки та піклування
діяльності, пов'язаної із захистом прав
дитини, затвердженого постановою КМУ №
866 від 24.09.2008 року (далі по тексту -
Порядок) органами опіки та піклування є
районні, районні у містах Києві та
Севастополі держадміністрації,
виконавчі органи міських, районних у
містах, сільських, селищних рад (далі -
органи опіки та піклування), які
відповідно до законодавства провадять
діяльність з надання статусу
дитини-сироти та дитини, позбавленої
батьківського піклування, влаштування
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування,
встановлення опіки та піклування над
дітьми-сиротами та дітьми,
позбавленими батьківського
піклування, із захисту особистих,
майнових та житлових прав дітей.

Згідно із п. 67 Порядку, дозвіл на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна, право власності на яке або право
користування яким має дитина надається
районною, районною у м. Києві та
Севастополі держадміністрацією,
виконавчим органом міської, районної в
місті ради за поданням служби у справах
дітей після проведення зазначеною
службою перевірки документів за місцем
знаходження майна протягом одного
місяця з дня надходження заяви на
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна дитини лише у разі гарантування
збереження її права на житло і
оформляється рішенням, витяг з якого
видається заявникам службою у справах
дітей. Для здійснення правочинів щодо
нерухомого майна дитини батьки,
опікуни або піклувальники подають
службі у справах дітей документи,
зазначені у пункті 66 цього Порядку.
Служба у справах дітей розглядає
протягом 10 робочих днів подані
документи та з'ясовує наявність
(відсутність) обставин, що можуть бути
підставою для відмови у наданні
дозволу на вчинення правочинів щодо
нерухомого майна дитини.

Пунктом 66 Порядку передбачено, що
Служба у справах дітей за місцем
знаходження майна надає консультації
громадянам з питань підготовки
необхідних документів щодо відчуження
майна дитини. Для відчуження майна
дитини батьки, опікуни або
піклувальники подають зазначеній
службі такі документи: заяву кожного з
батьків (опікунів, піклувальників);
копію паспорта, довідку про присвоєння
ідентифікаційного номера; документ, що
підтверджує право власності
(користування) дитини на відчужуване
майно; витяг з реєстру прав власності
на нерухоме майно, виданий відповідно
до законодавства; копію свідоцтва про
народження дитини; довідку з місця
проживання, про склад сім'ї та
реєстрацію або витяг з домової книги;
копію рішення про встановлення опіки
над дитиною (для опікунів,
піклувальників); копію рішення про
встановлення опіки над майном дитини
(для опікунів, піклувальників); копію
свідоцтва про укладення або розірвання
шлюбу між батьками дитини (у разі
наявності).

Виконавчим комітетом Київської
районної в м. Полтаві ради надано до
суду апеляційної інстанції завірені
копії документів, на підставі яких
26.11.2013 року прийнято оскаржене рішення
№ 333.

З наданих документів, а саме довідки
Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна організація
№2" Полтавської міської ради №1620 від
19.07.2013 року вбачається, що з ОСОБА_2 за
адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Однак, колегія суддів зазначає, що під
час прийняття оскаржуваного рішення
"Про здійснення правочинів стосовно
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти" № 333 від 26.11.2013 року Виконавчого
комітетом Київської районної в місті
Полтаві ради не було досліджено, що
слугувало підставою для отримання
права проживання та реєстрації
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
квартирі за адресою: АДРЕСА_2, чи є
неповнолітня ОСОБА_3 членом сім'ї
позивача та чи не втратила вона право
мешкати в зазначеній квартирі.

Таким чином, в порушення
вищезазначених норм, Виконавчим
комітетом Київської районної в місті
Полтаві ради не вчинено належні дії,
щодо встановлення всіх обставин для
прийняття об'єктивного рішення
відносно надання, або відмови в наданні
дозволу на укладання договору
купівлі-продажу 5/14 частини житлового
будинку по АДРЕСА_2, що належить на
праві приватної власності ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцію та
законами України.

Згідно із статтею 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Таким чином, Виконавчий комітет
Київської районної в м. Полтаві ради
приймаючи рішення № 333 від 26.11.2013 року
"Про здійснення правочинів стосовно
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти" в частині відмови Київському
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції укласти договір продажу
частини житлового будинку за адресою
АДРЕСА_2 (належить ОСОБА_2), де
зареєстрована та має право
користування малолітня ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв'язку із обмеженням
житлових прав та інтересів дитини, діяв
не на підставі, не в межах повноважень
та не у спосіб, що передбачені
Конституцію та законами України, а тому
підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позовних
вимог, при цьому, колегія суддів вважає
за необхідне зобов'язати виконавчий
комітет Київської районної в м. Полтаві
ради повторно розглянути звернення
начальника Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції від 19.11.2013 року щодо надання
дозволу на реалізацію квартири, яка на
праві власності належить ОСОБА_2, з
урахуванням висновків викладених в
даному судовому рішенні.

Згідно ч. 2 ст. 205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції через
порушення ним норм матеріального та
процесуального права, які призвели до
ухвалення неправильного рішення,
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 3 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Київського районного суду м.
Полтави від 07.04.2014р. по справі №
552/146/14-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Виконавчого комітету Київської
районної в м. Полтаві ради, Київського
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
надати дозвіл на відчуження частини
будинку задовольнити частково.

Скасувати рішення Виконавчого
комітету Київської районної в м.
Полтаві ради про здійснення правочинів
стосовно нерухомого майна, право
власності на яке, або право
користування яким мають діти від 26.11.2013
року № 33 в частині відмови Київському
відділу державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції укласти договір продажу
частини жилого будинку за адресою
АДРЕСА_2 у, який належить ОСОБА_2.

Зобов'язати Виконавчий комітет
Київської районної в м. Полтаві ради
повторно розглянути звернення
начальника Київського відділу
державної виконавчої служби
Полтавського міського управління
юстиції від 19.11.2013 року щодо надання
дозволу на реалізацію квартири, яка на
праві власності належить ОСОБА_2.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Жигилій
С.П.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Перцова Т.С.