Справа № 815/2992/14
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

12 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/2992/14

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Андрухів В. В.

Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицька Н.В

Лук’янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Київському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
16 червня 2014р. по справі за
адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2014р. ФОП ОСОБА_2 звернувся в суд
із позовом до Державної податкової
інспекції у Київському районі м.Одеси
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 12.05.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що ДПІ з 07.04.2014р. по
15.04.2014р. проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ФОП
ОСОБА_2 щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків і зборів за період з
01.01.2011р. по 31.12.2013р., дотримання
законодавства щодо укладення
трудового договору, оформлення
трудових відносин з працівниками,
правильності нарахування, обчислення
та сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за період з
01.01.2011р. по 31.12.2013р., виконання вимог
валютного та іншого законодавства за
вказаний період.

За результатами перевірки складено акт
№854/17-01//НОМЕР_1/32 від 23.04.2014р. у висновках
якого зазначено на те, що платник
податків не забезпечив зберігання
первинних документів за перевіряємий
період, а саме: кількість абонентів,
дані обліку отримання абонентської
плати в розрізі абонентів, реєстри
споживачів (абонентів) із зазначенням
Ідентифікатора споживача, документи,
що підтверджують сплату послуг
готівкою (квитанції, чеки та ін.),
абонентські договори (надано публічний
договір), реєстри надходжень
безготівкових коштів від повірених,
які здійснюють прийом платежів від
споживачів на користь ФОП ОСОБА_2

На підставі таких висновків ДПІ
прийнято податкове
повідомлення-рішення №, яким до
позивача застосовано штрафні санкції
на суму 510грн.

Позивач зазначає, що у зазначений
період ним застосовувалася спрощена
система оподаткування, обліку та
звітності, оскільки він належить до
третьої групи платників єдиного
податку. Тому ним велася Книга обліку
доходів у порядку, передбаченому
законодавством, а тому обов'язок
ведення будь-якого іншого обліку та
зберігання будь-якої документації, ніж
Книга доходів (ф. 10), законом не
передбачено. Тому, прийняте податкове
повідомлення-рішення позивач вважає
незаконним та посилаючись на зазначені
обставини просить позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 16 червня
2014р. позов задоволено, визнано
протиправним та скасоване податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
від 12.05.2014р.

Стягнуто сплачені при подачі позову
судові витрати у сумі 182,70грн. із
Державного бюджету України на користь
фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_2

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову постанову, якою відмовити у
задоволені позову, посилаючись на
порушення норм права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.197КАС України, а
також враховуючи те, що в матеріалах
справи достатньо доказів для вирішення
справи, вказана апеляційна скарга
розглядається в порядку письмового
провадження.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
на неї, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про
залишення скарги без задоволення,
постанови суду без змін, з наступних
підстав.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
на неї, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про
залишення скарги без задоволення,
постанови суду без змін, з наступних
підстав.

За правилами ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
ФОП ОСОБА_2 не є юридичною особою, він
відноситься до третьої групи платників
єдиного податку, у позивача відсутній
обов'язок ведення обліку у будь-якій
іншій формі, ніж передбачено ст.296 ПК
України. Тобто, у позивача відсутній
обов'язок зберігання даних щодо
кількості абонентів у минулих
періодах, ведення та зберігання
первинних документів, на відсутність
яких послався в акті перевірки
відповідач. У позивача відсутній
обов'язок зберігання будь - якої іншої
документації, ніж Книга обліку доходів
(ф. 10), у тому числі і абонентських
договорів з кожним з абонентів.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що в період з
01.01.2012р. по 31.12.2013р. ФОП ОСОБА_2 перебував
на спрощеній системі оподаткування,
обліку та звітності.

На підставі проведеної документальної
позапланової виїзної перевірки та
складеного акту ДПІ прийняла податкове
повідомлення-рішення №, яким до
позивача застосовано штрафні санкції
на суму 510грн. за порушення вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2011р. по 31.12.2013р. Тобто, підставою
прийняття відповідного рішення є те, що
позивач під час проведення перевірки
не надав перевіряючим первинні
документи, які свідчать про кількість
абонентів, дані обліку отримання
абонентської плати в розрізі
абонентів, реєстри споживачів
(абонентів) із зазначенням
Ідентифікатора споживача, документи,
що підтверджують сплату послуг
готівкою (квитанції, чеки та ін.),
абонентські договори (надано публічний
договір), реєстри надходжень
безготівкових коштів від повірених,
які здійснюють прийом платежів від
споживачів на користь ФОП ОСОБА_2

Перевіряючи правомірність
заявлених позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до п.1 Указу Президента України від
03.07.1998р. №727 "Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва", який
був чинним до 01.01.2012р., спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для суб'єктів малого
підприємництва, зокрема, фізичних осіб,
які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної
особи і у трудових відносинах з якими,
включаючи членів їх сімей, протягом
року перебуває не більше 10 осіб та
обсяг виручки яких від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
рік не перевищує 500000грн.

Пунктом 4 цього Указу передбачено,
що форма книги обліку доходів та
витрат, що підлягають оподаткуванню
відповідно до цього Указу, і порядок її
ведення суб'єктами малого
підприємництва, які застосовують
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності, встановлюються Державною
податковою адміністрацією України.
Вказаним пунктом Указу №727 також
визначено, що суб'єкт малого
підприємництва - юридична особа
зобов'язана вести книгу обліку доходів
та витрат і касову книгу.

Пунктом 6 цього Указу передбачено,
що, суб'єкти підприємницької
діяльності - фізичні особи - платники
єдиного податку мають право не
застосовувати електронні
контрольно-касові апарати для
проведення розрахунків із споживачами.
Підпунктом 296.1.1 ст.296ПК України
встановлено, що платники єдиного
податку першої і другої груп та
платники єдиного податку третьої та
п'ятої групи, які не є платниками
податку на додану вартість, ведуть
книгу обліку доходів шляхом щоденного,
за підсумками робочого дня,
відображення отриманих доходів. Форма
книги обліку доходів, порядок її
ведення затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

Відповідно до п.291.2 ст.291ПК
України, спрощена система
оподаткування, обліку та звітності -
особливий механізм справляння
податків і зборів, що встановлює заміну
сплати окремих податків і зборів,
встановлених пунктом 297.1 статті 297
цього Кодексу, на сплату єдиного
податку в порядку та на умовах,
визначених цією главою, з одночасним
веденням спрощеного обліку та
звітності.

Пунктом 296.10 статті 296ПК України
визначено, що платники єдиного податку
першої - третьої груп не застосовують
реєстратори розрахункових операцій.

Аналізуючи наведені норми, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, з яким погоджується судова
колегія, що позивач належить до третьої
групи платників єдиного податку, що
підтверджується Свідоцтвом платника
єдиного податку від 31.05.2012р., а тому
зобов'язаний вести лише книгу обліку
доходів і витрат, що спростовує
твердження податківців стосовно того,
що книга обліку доходів та витрат не
дає достатніх підстав для
підтвердження даних податкової
звітності.

Щодо не надання документів, які
підтверджують сплату послуг готівкою
(квитанції, чеки, та ін.), то в даному
випадку цілком правомірно документи,
які підтверджують сплату абонентом
платежу, надавалися позивачем абоненту
відповідно до умов Абонентського
договору, та мають зберігатися
абонентом, а не позивачем.

Стосовно не надання позивачем
абонентських договорів, то договори з
абонентами укладалися у формі
публічного договору приєднання, текст
якого розміщено у приміщенні
абонентського відділу. Згідно до умов
договору, юридично вагомою дією, якою
абонент висловлює власне бажання
отримувати послугу від позивача у
наступному періоді (календарний
місяць), є сплата вартості послуги у
періоді із зазначенням в призначенні
платежу наступних обов'язкових
реквізитів: ідентифікатора (адреси)
отримання послуг, бажаного пакета
послуг, бажаного періоду отримання
послуг. Платежі, що надходили до
позивача у готівковій або
безготівковій формі, були внесені до
Книги обліку доходів (а.с.40-65, 75-89).

Таким чином, у ФОП ОСОБА_2
відсутній обов'язок зберігання будь -
якої іншої документації, ніж Книга
обліку доходів (ф. 10), у тому числі і
абонентських договорів з кожним з
абонентів.

Твердження відповідача про
невиконання позивачем обов'язку щодо
зберігання реєстрів надходжень
безготівкових коштів від повірених,
які здійснюють прийом платежів від
споживачів із зазначенням
Ідентифікатора споживача на його
користь спростовуються Порядком
ведення книги обліку доходів і витрат
платників єдиного податку третьої
групи, які не є платниками податку на
додану вартість, затвердженого Наказом
Міністерства фінансів України від
15.12.2011р. №1637, згідно вимог якого записи
у Книзі виконуються за підсумками
робочого дня, протягом якого отримано
дохід, зокрема кошти, що надійшли на
поточний рахунок платника податку
та/або отримано готівкою, сума
заборгованості, за якою минув строк
позовної давності, фактично безоплатно
отримано товари (роботи, послуги) та
понесені витрати, зокрема оплачені
придбані товари (роботи, послуги),
виплачена заробітна плата, сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування тощо.

Під час розгляду справи в суді
першої інстанції позивачем надані
витяги з реєстру платежів у яких, у тому
числі, зазначаються платежі від
повірених позивача, які здійснюють
прийом платежів від споживачів, і ці
платежі були внесені до Книги обліку
доходів. Позивачем здійснюється
зберігання реєстрів надходжень
безготівкових коштів від повірених в
обсязі, достатньому для внесення даних
до Книги обліку доходів (ф.10), а
обов'язок зберігання інших реєстрів, що
містили б додаткову інформацію, на ФОП
ОСОБА_2 законом не покладається.

Судова колегія вважає, що позивач
надав необхідні документи, а також
своїми поясненнями, як в суді першої
інстанції, так само і під час розгляду
справи в апеляційному суді, зміг
спростувати висновки податківців щодо
допущених порушень.

За правилами ч.1 ст.71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, підстав вважати, що з боку
ФОП ОСОБА_2 були допущені порушення
вимог податкового законодавства за які
слід застосовувати фінансові(штрафні)
санкції немає, а відтак, прийняте
податкове повідомлення-рішення
підлягає скасуванню.

В доводах апеляційної скарги
апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду ухвалена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.196,198,200,206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 16 червня
2014р. - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які брали
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
Н.В. Вербицька

О.В. Лук’янчук