Справа № 826/2458/14
Суддя: Літвіна Н. М.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2458/14
інстанції: Аблов Є.В.
Суддя-доповідач: Літвіна Н. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Літвіної Н.М.

Суддів:
Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.

при секретарі:
Соловіцькій І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
інспекції України з контролю за цінами
на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Державної
фітосанітарної інспекції Одеської
області до Державної інспекції України
з контролю за цінами про визнання
протиправними дій та скасування
наказів,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
березня 2014 року адміністративний позов
Державної фітосанітарної інспекції
Одеської області до Державної
інспекції України з контролю за цінами
про визнання протиправними дій та
скасування наказів - задоволено.

Визнано протиправними дії Державної
інспекції України з контролю за цінами
з включення Державної фітосанітарної
інспекції Одеської області до Плану
роботи Сектору в Одеській області
Державної інспекції України з контролю
за цінами на І квартал 2014 року з питань
дотримання суб'єктами господарювання
державної дисципліни цін при
формуванні, встановленні і
застосуванні тарифів на
житлово-комунальні та інші послуги (п. 2
п. п. 2.1).

Визнано протиправними дії Державної
інспекції України з контролю за цінами
з призначення планової перевірки
Державної фітосанітарної інспекції
Одеської області з питань дотримання
діючого порядку застосування розмірів
плати за надані платні послуги в період
з 30 січня 2014 року по 19 лютого 2014 року.

Визнано протиправними дії Державної
інспекції України з контролю за цінами
з проведення в період з 30 січня 2014 року
планової перевірки Державної
фітосанітарної інспекції Одеської
області з питань дотримання діючого
порядку застосування розмірів плати за
надані платні послуги.

Визнано протиправним та скасовано
наказ Державної інспекції України з
контролю за цінами № 23-14 від 22 січня 2014
року «Про проведення планової
перевірки».

Визнано протиправним та скасовано
наказ Державної інспекції України з
контролю за цінами № 45-14 від 27 січня 2014
року «Про внесення змін до наказу
Держцінспекції України № 23-14 від 22
січня 2014 року».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач - Державна інспекція
України з контролю за цінами,
звернулася з апеляційною скаргою та
просить суд скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, Державною інспекцією
України з контролю за цінами 25 грудня
2013 року затверджено План роботи
Сектору в Одеській області Державної
інспекції України з контролю за цінами
на І квартал 2014 року.

Відповідно до п.2.1 (завдання
затвердженого плану) визначено
проведення перевірок з дотримання
суб'єктами господарювання державної
дисципліни цін при формуванні,
встановленні та застосуванні тарифів
на житлово-комунальні та інші послуги
відповідно до вимог Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 01 червня 2011 року № 869 «Про
забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги, Постанови
Кабінету Міністрів України від 21 липня
2005 року № 630 «Про затвердження Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», постанови Кабінету
Міністрів України від 26 липня 2006 року №
1010 «Про затвердження Порядку
формування тарифів на послуги з
вивезення побутових відходів»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 28 грудня 2011 року № 1348 «Деякі
питання надання послуг Державною
ветеринарною та фітосанітарною
службою, органами та установами, що
належать до сфери її управління» та
інших щодо КП «Одесакомунтранс», ТОВ
«Союз», ТОВ «РАФ-Плюс» та Державної
фітосанітарної інспекції Одеської
області (м. Одеса).

На виконання вказаного Плану
відповідачем винесено наказ № 23-14 від 22
січня 2014 року «Про проведення планової
перевірки», відповідно до якого, на
підставі ст. 5 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» та на підставі п. 2.1
завдання 2 Плану роботи Сектору в
Одеській області Держцінінспекції
України на І квартал 2014 року призначено
проведення планової перевірки
Державної фітосанітарної інспекції
Одеської області в період з 30 січня 2014
року по 19 лютого 2014 року з питань
дотримання діючого порядку
застосування розмірів плати за надані
платні послуги.

Також, відповідачем винесено наказ №
45-14 від 27 січня 2014 року «Про внесення
змін до наказу Держцінінспекції
України № 23-14 від 22 січня 2014 року» щодо
зміни складу спеціалістів, яким
доручено проведення перевірки.

Відповідачем на адресу позивача
направлено повідомлення, за змістом
якого визначено, що відповідно до п. 1.ч.
1 ст. 18 Закону України «Про ціни і
ціноутворення», Положення про Державну
інспекцію України з контролю за цінами,
затвердженого Указом Президента
України від 30 березня 2012 року №236/2012,
згідно з п. 2.1 завдання 2 Плану Сектору в
Одеській області Держцінінспекції
України на І квартал 2014 року з 30 січня
2014 року по 19 лютого 2014 року заплановано
здійснити перевірку з питань
дотримання діючого порядку
застосування розмірів плати за надані
платні послуги.

Крім того, відповідачем видано
направлення № 40 від 27 січня 2014 року
яким визначено, що планова перевірка
Державної фітосанітарної інспекції
Одеської області, здійснюється
відповідно до вимог ст. 17 Закону
України «Про ціни і ціноутворення», п. 4
Положення про Державну інспекцію
України з контролю за цінами,
затвердженого Указом президента
України № 236/2012 від 30 березня 2012 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
ціни та ціноутворення» - органами
державного контролю (нагляду) та
спостереження у сфері ціноутворення
(далі - уповноважені органи) є:
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з контролю
за цінами; інші органи, визначені
законом.

Згідно до ст. 18 Закону - уповноважені
органи мають право:1) проводити у
суб'єктів господарювання в
установленому порядку планові та
позапланові перевірки: достовірності
зазначеної у документах інформації про
формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін; бухгалтерських книг, звітів,
кошторисів, декларацій, показників
реєстраторів розрахункових операцій
та інших документів незалежно від
способу подання інформації, пов'язаних
з формуванням, встановленням та
застосуванням державних регульованих
цін; наявності виписки або витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців, а
також документів, що посвідчують особу,
в посадових осіб; 2) одержувати
відповідно до законодавства у
письмовій формі пояснення, довідки і
відомості з питань, що виникають під
час проведення перевірки; 3) одержувати
безоплатно від суб'єктів
господарювання, що перевіряються,
копії документів та інші відомості,
необхідні для здійснення державного
нагляду (контролю) за дотриманням вимог
щодо формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін, документів, що можуть
підтверджувати їх порушення, платіжних
доручень, квитанцій, що підтверджують
факт перерахування до бюджету коштів у
разі застосування
адміністративно-господарських
санкцій, а також довідки, підготовлені
суб'єктами господарювання на їх вимогу;
4) робити запити та одержувати від
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування в повному
обсязі інформацію та документи,
необхідні для виконання покладених на
них функцій; 5) вимагати від суб'єктів
господарювання, що перевіряються,
усунення виявлених порушень вимог щодо
формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін;6) приймати рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін; 7)надавати
органам виконавчої влади та органам
місцевого самоврядування, суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про усунення
порушень вимог щодо формування,
встановлення та застосування
державних регульованих цін; 8)
звертатися до суду з позовами про
стягнення до бюджету коштів у разі
прийняття рішення про порушення вимог
щодо формування, встановлення та
застосування державних регульованих
цін.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» № 877-V від 05 квітня 2007 року -
державний нагляд (контроль) -
діяльність уповноважених законом
центральних органів виконавчої влади,
їх територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Згідно до ст. 5 Закону - планові заходи
здійснюються відповідно до річних або
квартальних планів, які затверджуються
органом державного нагляду (контролю)
до 1 грудня року, що передує плановому,
або до 25 числа останнього місяця
кварталу, що передує плановому. Орган
державного нагляду (контролю) визначає
у віднесеній до його відання сфері
критерії, за якими оцінюється ступінь
ризику від здійснення господарської
діяльності. З урахуванням значення
прийнятного ризику всі суб'єкти
господарювання, що підлягають нагляду
(контролю), відносяться до одного з
трьох ступенів ризику: з високим,
середнім та незначним. Залежно від
ступеня ризику органом державного
нагляду (контролю) визначається
періодичність проведення планових
заходів державного нагляду (контролю).
Критерії, за якими оцінюється ступінь
ризику від здійснення господарської
діяльності і періодичність проведення
планових заходів, затверджуються
Кабінетом Міністрів України за
поданням органу державного нагляду
(контролю).

Відповідно до п. 1 ст. 2 ГК України -
учасниками відносин у сфері
господарювання є суб'єкти
господарювання, споживачі, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, наділені
господарською компетенцією, а також
громадяни, громадські та інші
організації, які виступають
засновниками суб'єктів господарювання
чи здійснюють щодо них
організаційно-господарські
повноваження на основі відносин
власності.

Статтею 55 ГК України передбачено, що
суб'єктами господарювання визнаються
учасники господарських відносин, які
здійснюють господарську діяльність,
реалізуючи господарську компетенцію
(сукупність господарських прав та
обов'язків), мають відокремлене майно і
несуть відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством.

Суб'єктами господарювання є: 1)
господарські організації - юридичні
особи, створені відповідно до
Цивільного кодексу України, державні,
комунальні та інші підприємства,
створені відповідно до цього Кодексу, а
також інші юридичні особи, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані в установленому законом
порядку; 2) громадяни України, іноземці
та особи без громадянства, які
здійснюють господарську діяльність та
зареєстровані відповідно до закону як
підприємці. Суб'єкти господарювання
залежно від кількості працюючих та
доходів від будь-якої діяльності за рік
можуть належати до суб'єктів малого
підприємництва, у тому числі до
суб'єктів мікропідприємництва,
середнього або великого
підприємництва. Суб'єкти
господарювання реалізують свою
господарську компетенцію на основі
права власності, права господарського
відання, права оперативного управління
відповідно до визначення цієї
компетенції у цьому Кодексі та інших
законах. Суб'єкти господарювання -
господарські організації, які діють на
основі права власності, права
господарського відання чи
оперативного управління, мають статус
юридичної особи, що визначається
цивільним законодавством та цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГК України - під
господарською діяльністю у цьому
Кодексі розуміється діяльність
суб'єктів господарювання у сфері
суспільного виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Згідно до п. 1 ст. 8 ГК України - держава,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування не є
суб'єктами господарювання.

Відповідно до п. 1 Положення про
Державну фітосанітарну інспекцію
Одеської області, Одесафітоінспекція є
територіальним органом центрального
органу виконавчої влади України -
Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби України, який
забезпечує реалізацію державної
політики у сферах карантину та захисту
рослин.

Тобто, органи державної влади,
приймаючи участь у сфері
господарювання і реалізовуючи
господарську компетенцію в даному
випадку не набувають статусу суб'єкта
господарювання, а, отже, щодо позивача
не може проводитись Державною
інспекцією України з контролю за
цінами наглядовий (контрольний) захід
шляхом призначення та проведення
перевірок.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1348 від 28 грудня 2011 року «Деякі
питання надання послуг Державною
ветеринарною та фітосанітарною
службою, органами та установами, що
належать до сфери її управління»
затверджено перелік платних послуг,
які надаються Головною державною
фітосанітарною інспекцією, державною
фітосанітарною інспекцією АР Крим,
державними фітосанітарними
інспекціями в областях і бюджетними
установами, що належить до сфери
управління Державної ветеринарної та
фітосанітарної служби, з питань
карантину рослин та розмір плати за їх
надання згідно з додатком 1.

Відповідно до Закону України «Про
адміністративні послуги» № 5203 від 06
вересня 2012 року - адміністративна
послуга - результат здійснення владних
повноважень суб'єктом надання
адміністративних послуг за заявою
фізичної або юридичної особи,
спрямований на набуття, зміну чи
припинення прав та/або обов'язків такої
особи відповідно до закону; суб'єкт
звернення - фізична особа, юридична
особа, яка звертається за отриманням
адміністративних послуг; суб'єкт
надання адміністративної послуги -
орган виконавчої влади, інший
державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, орган
місцевого самоврядування, їх посадові
особи, уповноважені відповідно до
закону надавати адміністративні
послуги.

Отже, визначені послуги надаються
фітосанітарними інспекціями на
виконання прямих приписів
нормативно-правових актів, що свідчить
про адміністративно - правовий
характер відносин.

Проте, в даному випадку перевірка
Державної інспекції України з контролю
за цінами проводилась відносно
позивача як суб»єкта господарювання з
питань застосування державних
регульованих цін, тобто накази про
призначення перевірки прийняті щодо
неналежного суб'єкта перевірки та
передбачають проведення заходів
нагляду, які не застосовуються до
органів виконавчої влади, що є
порушенням Закону України «Про ціни та
ціноутворення», Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», а відтак підлягають
визнанню їх протиправними та
скасуванню.

Крім того, відповідачем було порушено
порядок проведення перевірки
Державної фітосанітарної інспекції
Одеської області, оскільки закон
наділяє відповідача повноваженнями
щодо проведення заходів з нагляду
органів виконавчої влади шляхом
направлення запитів на одержання
необхідної інформації, однак без
проведення перевірок.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної інспекції
України з контролю за цінами - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 26
березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Літвіна Н.М.

Судді
Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.

Повний текст ухвали виготовлений 19
серпня 2014 року.

Головуючий суддя
Літвіна Н. М.

Судді:
Ганечко О.М.

Хрімлі О.Г.