Справа № 816/1842/14
Суддя: П'янова Я.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 р.Справа № 816/1842/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: П'янової Я.В.

Суддів: Зеленського В.В. , Чалого І.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.06.2014р.
по справі № 816/1842/14

за позовом ОСОБА_2

до Полтавського обласного центру
зайнятості , Глобинського
районного центру зайнятості

третя особа Кременчуцький
міськрайонний центр зайнятості

про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов`язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2.),
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Полтавського обласного центру
зайнятості (далі - Полтавський ОЦЗ),
треті особи: Глобинський районний
центр зайнятості (далі - Глобинський
РЦЗ), Кременчуцький міськрайонний
центр зайнятості (далі - Кременчуцький
МЦЗ) про визнання неправомірною
бездіяльності Полтавського обласного
центру зайнятості в частині не
нарахування та не виплати позивачу в 2007
році матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань в
розмірі середньомісячної заробітної
плати та зобов'язання Полтавського
обласного центру зайнятості
нарахувати та виплатити позивачу за 2007
рік матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 04.06.2014 року
до участі у справі залучено
Глобинський районний центр зайнятості
в якості другого відповідача.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.06.2014 р. у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з прийнятою постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального права.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 призначений на посаду
провідного спеціаліста-юрисконсульта
Глобинського районного центру
зайнятості з 13.04.2007 року наказом
Полтавського обласного центру
зайнятості № 83-к від 12.04.2007 року.

23.09.2008 року позивач переведений на
посаду головного
спеціаліста-юрисконсульта
Глобинського районного центру
зайнятості за стажуванням.

02.02.2009 року ОСОБА_2 переведений на
посаду головного спеціаліста -
юрисконсульта юридичного відділу
Кременчуцького міського районного
центру зайнятості.

Із пояснень позивача в ході розгляду
справи встановлено та не
заперечувалось відповідачами, що у 2007
році ОСОБА_2 не було нараховано та
виплачено матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань.

Зазначений факт став підставою для
звернення позивача до суду з даним
позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем не доведено, а судом
не встановлено протиправної
бездіяльності відповідачів щодо не
нарахування та не виплати позивачу в 2007
році матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань в
розмірі середньомісячної заробітної
плати, а тому підстави для задоволення
позовних вимог відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 33 Закону України
"Про державну службу" (у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) оплата праці державних
службовців повинна забезпечувати
достатні матеріальні умови для
незалежного виконання службових
обов'язків, сприяти укомплектуванню
апарату державних органів
компетентними і досвідченими кадрами,
стимулювати їх сумлінну та ініціативну
працю. Заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про
державну службу" передбачено, що
державним службовцям можуть
установлюватися надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань.

Підпунктом 3 пункту 2 Наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України від 24.03.2006р. № 86 "Про
умови оплати праці працівників
державної служби зайнятості" надано
право керівникам органів державної
служби зайнятості у межах
затвердженого фонду оплати праці
надавати працівникам матеріальну
допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
для оздоровлення при наданні щорічної
відпустки у розмірі, що не перевищує
середньомісячної заробітної плати
працівника.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону
України "Про колективні договори і
угоди" умови колективних договорів і
угод, укладених відповідно до чинного
законодавства, є обов'язковими для
підприємств, на які вони поширюються,
та сторін, які їх уклали.

Згідно з пп. 3.2.1.5 пункту 3.2.1
Колективного договору між
адміністрацією і трудовим колективом
Полтавської обласної служби
зайнятості на 2006-2007 роки адміністрація
Полтавського ОЦЗ зобов'язується
надавати матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань в
межах затвердженого фонду оплати праці
на рік у розмірі середньомісячної
заробітної плати.

При цьому, підпунктом 5.2 Положення про
преміювання та надання матеріальної
допомоги працівникам служби
зайнятості Полтавської області,
погодженого головою комітету
профспілки обласного центру
зайнятості та затвердженого наказом
директора Полтавського ОЦЗ № 168 від
25.09.2006р., з урахуванням зміни до
Положення про преміювання та надання
матеріальної допомоги працівникам
служби зайнятості Полтавської області,
погодженого головою комітету
профспілки обласного центру
зайнятості, затвердженого директором
Полтавського ОЦЗ та схваленого
конференцією представників трудового
колективу Полтавської обласної служби
зайнятості протокол № 1/07 від 21.02.2007р.,
передбачено, що матеріальна допомога
для вирішення соціально-побутових
питань державним службовцям, яка
передбачена статтею 33 Закону України
"Про державну службу", може
виплачуватися один раз на рік згідно з
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 24.03.2006
р. № 86 п. 2.3, в розмірі середньомісячної
заробітної плати в межах затвердженого
фонду оплати праці на рік. Матеріальна
допомога працівникам, зазначеним у п.
3.2.2, виплачується з дозволу директора
ОЦЗ, а працівникам, зазначеним у п. 3.2.3 -
з дозволу директора базового центру
зайнятості.

Відповідно до пункту 5.4 Положення про
преміювання та надання матеріальної
допомоги працівникам служби
зайнятості Полтавської області
службовцям та водіям матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань надається у
розмірі середньомісячної заробітної
плати за окремою заявою один раз на рік.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено при розгляді апеляційної
скарги, що в період з 13.04.2007 року по
02.02.2009 року ОСОБА_2 працював на посадах у
Глобинському РЦЗ.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Глобинський районний центр зайнятості
населення, затвердженого директором
Полтавського обласного центру
зайнятості 01.01.1995 року, Глобинський
районний центр зайнятості населення
входить до складу Полтавського
обласного центру зайнятості
Міністерства праці України на правах
самостійної господарсько-фінансової
структури, діючої на підставі
Положення про райцентр зайнятості.

Пунктом 3 цього Положення передбачено,
що Центр зайнятості користується
правами юридичної особи, має
розрахункові та інші рахунки, має
закінчений баланс, а також круглу
гербову печатку із позначенням
найменування Міністерства праці
України, Полтавського обласного центру
зайнятості та свого найменування.

У 2007 році Глобинський РЦЗ мав окремий
кошторис на 2007 рік, у якому
передбачалися кошти на утримання
виконавчої дирекції Фонду та її
робочих органів, у тому числі, і
заробітна плата працівників.

Таким чином, питання щодо нарахування
та виплати допомоги для вирішення
соціально-побутових питань
відносилося до компетенції
Глобинського РЦЗ, з яким позивач
перебував у трудових відносинах, а не
до компетенції Полтавського ОЦЗ.

Доводи апеляційної скарги позивача
щодо допущення Полтавським ОЦЗ
протиправної бездіяльності щодо не
нарахування та не виплати позивачу в 2007
році матеріальної допомоги для
вирішення соціально-побутових питань в
розмірі середньомісячної заробітної
плати з посиланням на те, що він
приймався на посаду наказом керівника
Полтавського ОЦЗ, колегією суддів не
приймаються до уваги, оскільки
відповідно до пункту 8 Положення про
Полтавський обласний центр зайнятості,
затвердженого директором Держаного
центру зайнятості 24.12.1997 року, прийом та
звільнення працівників обласного
центру, а також міських і районних
центрів, які входять до його складу,
здійснюється наказом директора
обласного центру зайнятості.

Відповідно до пункту 6 Положення про
Глобинський районний центр зайнятості
населення, затвердженого директором
Полтавського обласного центру
зайнятості 01.01.1995 року, прийом на роботу
та звільнення інших працівників центру
зайнятості, застосування до них
заохочень і дисциплінарних стягнень
здійснюється наказом директора
обласного центру зайнятості за
поданням керівництва районного центру
зайнятості.

З огляду на викладене, хоча наказ № 83-к
від 12.04.2007р. "Про призначення ОСОБА_2."
видано Полтавським ОЦЗ, проте, вказаним
наказом ОСОБА_2 було призначено з
13.04.2007р. на посаду провідного
спеціаліста-юрисконсульта
Глобинського РЦЗ, який є окремою
юридичною особою, має розрахункові та
інші рахунки, має закінчений баланс, а
отже, з 13.04.2007 року позивач перебував у
трудових відносинах з Глобинським РЦЗ.

Таким чином, для отримання допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань у 2007 році позивач мав звернутися
із відповідною заявою до керівника
Глобинського РЦЗ.

В свою чергу, колегія суддів зауважує
на те, що позивач не звертався з
відповідною заявою ані до Глобинського
РЦЗ, ані до Полтавського ОЦЗ, а отже
ОСОБА_2 не реалізував права на
отримання допомоги для вирішення
соціально-побутових питань у 2007 році.

Посилання позивача на необізнаність з
порядком отримання матеріальної
допомоги колегією суддів не
приймаються до уваги з огляду на
специфіку трудової діяльності ОСОБА_2,
який у 2007 році у Глобинському РЦЗ
займав посаду провідного
спеціаліста-юрисконсульта.

Крім того, в ході розгляду справи
встановлено, що у подальших роках
позивач звертався з відповідними
заявами про отримання матеріальної
допомоги.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з судом першої інстанції
про відсутність протиправної
бездіяльності відповідачів щодо не
нарахування та не виплати позивачу в 2007
р. матеріальної допомоги для вирішення
соціально - побутових питань в розмірі
середньомісячної заробітної плати, а
тому суд першої інстанції дійшов
правомірного висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують з підстав,
наведених вище.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції підтверджує, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, у зв'язку з чим підстав для
її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 16.06.2014р. по
справі № 816/1842/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя П’янова Я.В.Судді
Зеленський В.В. Чалий І.С.