Справа № 821/1902/13-а
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/1902/13-а

Категорія: 8.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Морська Г.М.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача - Потапчука
В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

при секретарі -
Алексєєвої Н.М

представника відповідача Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби - Яцемирського
С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Светотехніка-Херсон» на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2013
року по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Светотехніка-Херсон» до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Светотехника-Херсон» (далі -
позивач, ТОВ) звернулось до суду з
адміністративним позовом до державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби (далі - відповідач,
ДПІ) та просить визнати противним і
скасувати податкове повідомлення -
рішення від 30.04.2013р. № , яким
позивачеві збільшено грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість за основним платежем на 210000,0
грн. та за штрафними санкціями на 52500,0
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
стверджує, що спірне податкове
повідомлення - рішення складене
всупереч нормам податкового
законодавства України. Сума
донарахованого грошового зобов'язання
необґрунтована та не відповідає
фактичним даним податкового обліку
позивача. Позивач вважає, що виконав
всі вимоги Податкового кодексу України
від 02.12.2010р. 32755-УІ для формування
податкового кредиту по відносинам з
ТОВ «Хладомир» за відсутності належним
чином складеної податкової накладної,
а саме: надіслав до податкового органу
разом із декларацією із ПДВ заяву про
те, що контрагент не виписав податкову
накладну за господарською операцією та
акт приймання - передачі на
підтвердження отримання товару. Тому
позивач просить суд скасувати спірне
податкове повідомлення - рішення.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 29 липня 2013
року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що спірне податкове
повідомлення - рішення складене на
підставі висновків акту камеральної
перевірки позивача від 18.04.2013р.
№2343/15-3/32021854 (далі - акт № 2343). За цим
актом відображені результати
камеральної перевірки даних позивача,
задекларованих у податковій звітності
з податку на додану вартість за лютий
2013 року.

Як зазначає відповідач при формуванні
податкового кредиту за лютий 2013 року
позивачем включено в реєстр отриманих
та виданих податкових накладних
податкову накладну від 27.02.2013р. без
номеру на загальну суму 1260000,0 грн. у
тому числі ПДВ 210000,0грн., за результатом
господарської операції із ТОВ
«Хладомир». На підставі п.201.10.ст.201
ПКУ до декларації за лютий 2013 року
позивачем додано додаток № 8 (заява про
відмову постачальника надати
податкову накладну та відсутність
реєстрації податкової накладної в
ЄРПН), в якому зазначено, що ТОВ
«Хладомир» відмовилось видати
податкову накладну за господарською
операцією від 27.02.2013р. При цьому
позивачем листом надано відповідачеві
акт приймання-передачі від 27.02.2013р.,
згідно якого передано об'єкт права на
якому втілено ТВІР.

В акті перевірки відповідач зазначає,
що в порушення п.201.10 ст.201 ПКУ позивач не
надав підтверджуючих документів, що
свідчать про здійснення операцій з
поставки товарів/послуг, не надав
документів, що свідчать факт сплати ПДВ
у зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг.

Крім того відповідач стверджує, що в
ході перевірки було встановлено, що на
дату подання лютневої декларації з ПДВ
постачальник ТОВ «Хладомир» вже не був
платником ПДВ, свідоцтво анульоване
19.03.2013р. у зв'язку з відсутністю за
місцем реєстрації. За висновками
відповідача відсутність факту
реєстрації платником ПДВ продавцем
товарів/послуг податкових накладних
або порушення порядку заповнення
податкової накладної не дає права
покупцю на включення сум ПДВ до
податкового кредиту та не звільняє
продавця від обов'язку включення сум
ПДВ , вказаних в податковій накладній,
до сум податкових зобов'язань за
відповідний звітний період. У зв'язку з
цим відповідач вважає, що позивач у
порушення п.200.10 ст.200 ПКУ неправомірно
сформував податковий кредит лютого 2013
року у сумі 210000,0 грн. по відносинам з
ТОВ «Хладомир». За актом виявлені
порушення свідчать про заниження
позивачем грошових зобов'язань з
ПДВ за лютий 2013 року на 210000,0 грн.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

За приписами п.200.10 ст.200 ПКУ податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну
після реєстрації в Єдиному реєстрі
податкових накладних. Відсутність
факту реєстрації платником податку -
продавцем товарів/послуг податкових
накладних в Єдиному реєстрі податкових
накладних та порушення порядку
заповнення податкової накладної не дає
права покупцю на включення сум податку
на додану вартість до податкового
кредиту та не звільняє продавця від
обов'язку включення суми податку на
додану вартість, вказаної в податковій
накладній, до суми податкових
зобов'язань за відповідний звітний
період.

У разі відмови продавця товарів/послуг
надати податкову накладну або в разі
порушення ним порядку її заповнення та
порядку реєстрації в Єдиному реєстрі
покупець таких товарів/послуг має
право додати до податкової декларації
за звітний податковий період заяву із
скаргою на такого постачальника, яка є
підставою для включення сум податку до
складу податкового кредиту. До заяви
додаються копії товарних чеків або
інших розрахункових документів, що
засвідчують факт сплати податку у
зв'язку з придбанням таких
товарів/послуг або копії первинних
документів, складених відповідно до
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", що підтверджують факт
отримання таких товарів/послуг.

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що розрахунки із ТОВ «Хладомир»
позивачем не проведені до сьогодні,
позивачем на сплачено ТОВ «Хладомир»
ні вартість отриманого ТВОРУ, ні ПДВ у
його вартості. Включення ПДВ до
податкового кредиту позивачем
здійснено за першою подією - фактичним
отриманням товару.

При подачі декларації з ПДВ за лютий 2013
року позивач звернувся до податкового
органу із заявою про відмову
постачальника ТОВ «Хладомир» надати
податкову накладну за результати
господарської операції здійсненої на
підставі акту приймання - передачі від
27.02.2013р. без номеру. Тобто позивач
формально виконав норми п.200.10 ст.200 ПКУ
для декларування податкового кредиту
за відсутності належним чином
складеної податкової накладної.

Колегія суддів вважає правильною
позицію суду першої інстанції, щодо
неправомірності вимоги відповідача
щодо зменшення податкового кредиту по
цій операції з тієї підстави, що до
подачі декларації з ПДВ було
анульовано реєстрацію платника ПДВ
постачальника, вирішальним за цими
обставинами є наявність реєстрації на
дату вчинення господарської
операції, а не на дату складання
податкової звітності та при визначенні
права платника податку на податковий
кредит за результатами господарських
операцій не підтверджених податковими
накладними є наявність бухгалтерських
документів, які повністю розкривають
господарську операцію та доводять її
зв'язок з оподатковуваною
господарською діяльністю такого
платника податку. При цьому доказ
такого зв'язку має міститися у
документах наданих до декларації з ПДВ
(заява додаток № 8 та додатки до цього
документу).

Відповідно до Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" від 16.07.1999р. №996-ХІУ
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: … зміст та обсяг
господарської операції, одиницю виміру
господарської операції. А для
отримання права на податковий кредит
ці первинні документи мають містити
опис господарської діяльності який
доводить її участь в отримані
оподаткованих доходів платника
податків.

Колегія суддів зазначає, що з акту
приймання-передачі від 27.02.2013р. без
номеру неможливо визначити суть
господарської операції, встановити її
приналежність до оподатковуваної
господарської діяльності позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції, що при декларуванні
податкового кредиту за лютий 2013 року
позивач документально не довів свого
права на податковий кредит по операції
з ТОВ «Хладомир» на суму ПДВ 210000,0грн та
у зв'язку з тим, що камеральна перевірка
звітності платника податку з ПДВ
передбачає перевірку правильності
формування цієї звітності виключно на
підставі даних самої звітності та
додатків до неї, суд вважає, що позивач
правомірно виключив із складу
податкового кредиту позивача ПДВ по
операціях з ТОВ «Хладомир» та склав
спірне податкове повідомлення -
рішення на підставі такого виключення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Светотехніка-Херсон» - залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 29
липня 2013 року по справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Светотехніка-Херсон» до Державної
податкової інспекції у м. Херсоні
Херсонської області Державної
податкової служби про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,-
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 30
липня 2014 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.