Справа № П/811/2036/14
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року
Справа № П/811/2036/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі судді
Черниш О.А. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Світловодського міськрайонного центру
зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення
коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Світловодський міськрайонний центр
зайнятості (надалі - Світловодський
МРЦЗ) звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_1 про стягнення незаконно
отриманих коштів у розмірі 2 027,86 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачка з
15.08.05 зареєструвалася у
Світловодському МРЦЗ та 22.08.05 отримала
статус безробітної. За період
перебування на обліку в
Світловодському МРЦЗ з 22.08.05 по 27.03.06
відповідачці виплачено допомогу по
безробіттю у сумі 2027,86 грн. За
результатами звірки з даними Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців у квітні 2014
року виявлено факт, що відповідачка з
26.05.00 по 10.12.12 була зареєстрована як
фізична особа-підприємець. Позивач,
стверджуючи, що відповідачка,
приховавши факт належності до
зайнятого населення, неправомірно
набула статус безробітної та отримала
допомогу по безробіттю, просить суд
стягнути з неї на свою користь 2027,86 грн.
виплаченої допомоги по безробіттю.

У судове засідання сторони, будучи
належним чином повідомленими про його
дату, час та місце, не прибули. При цьому
представником позивачів подано до суду
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідачка подала до суду письмові
заперечення, в яких зазначила, що у
період перебування на обліку в
Світловодському МРЦЗ вона не займалася
підприємницькою діяльністю, оскільки
припинила її у 2004 році.

Відповідно до частин 4, 6 статті 128 КАС
України у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів. Якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час та місце судового
розгляду, суд має право розглянути
справу у письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Розглянувши справу у письмовому
провадженні на основі наявних у ній
матеріалів, суд встановив такі
обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 звернулася до Світловодського
МРЦЗ за сприянням у працевлаштуванні,
зареєструвавшись 15.08.05 як особа, яка
шукає роботу. На підставі поданої
ОСОБА_1 заяви 22.08.05 їй надано статус
безробітної. (а.с.4, 6).

Наказом Світловодського МРЦЗ від 22.08.05
№НТ050822 відповідачці призначено
допомогу по безробіттю, як
застрахованій особі, яка має право на
матеріальні виплати з урахуванням
трудового стажу, відповідно до ст.ст. 22,
23 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття". (а.с. 5).

Наказом Світловодського МРЦЗ №НТ060328
від 28.03.06 відповідачка знята з обліку на
підставі пп. "а" п. 44 Положення про
порядок реєстрації, перереєстрації та
ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, виплати допомоги
по безробіттю, а також умови подання
матеріальної допомоги в період
професійної підготовки та
перепідготовки, у зв'язку з
працевлаштуванням.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про
зайнятість населення" від 01.01.91 №803-XII
(тут і надалі, чинного на момент
виникнення спірних правовідносин)
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. У разі неможливості
надати підходящу роботу безробітному
може бути запропоновано пройти
професійну перепідготовку або
підвищити свою кваліфікацію. У разі
відсутності підходящої роботи рішення
про надання громадянам статусу
безробітних приймається державною
службою зайнятості за їх особистими
заявами з восьмого дня після
реєстрації у центрі зайнятості за
місцем проживання як таких, що шукають
роботу. Реєстрація громадян
провадиться при пред'явленні паспорта
і трудової книжки, а в разі потреби -
військового квитка, документа про
освіту або документів, які їх
замінюють. Порядок реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних державною службою
зайнятості визначається Кабінетом
Міністрів України.

На час реєстрації відповідачки в
Світловодському МРЦЗ діяло Положення
про порядок реєстрації, перереєстрації
та ведення обліку громадян, які шукають
роботу, і безробітних, виплати допомоги
по безробіттю, а також умови подання
матеріальної допомоги в період
професійної підготовки та
перепідготовки, затверджене
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.04.98 №578 (надалі - Положення №578).

Відповідно до пункту 1 Положення №578 до
державної служби зайнятості за
сприянням у працевлаштуванні можуть
звертатися усі незайняті громадяни,
які бажають працювати, а також зайняті
громадяни, які бажають змінити місце
роботи, працевлаштуватися за
сумісництвом чи у вільний від навчання
час.

Згідно з пунктами 17, 18 Положення №578 у
разі відсутності підходящої роботи
рішення про надання громадянам статусу
безробітних з одночасним призначенням
допомоги по безробіттю приймається
державною службою зайнятості за їх
особистими заявами з восьмого дня
після реєстрації у центрі зайнятості
за місцем проживання як таких, що
шукають роботу, і оформляється наказом
центру зайнятості, номер і дата якого
заноситься до КПО. З наказом про
надання чи ненадання статусу
безробітного, розмір і строки виплати
допомоги по безробіттю, відкладення чи
припинення її виплати громадянин
повинен ознайомитися під розписку в
картці обліку прийнятих рішень
керівництва центру зайнятості.

Для одержання статусу безробітного з
призначенням допомоги по безробіттю
громадянин повинен наступного дня
після встановленого строку підбору
підходящої роботи особисто подати до
державної служби зайнятості письмову
заяву про надання статусу безробітного
та заяву про те, що він не має заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про зайнятість населення" від 01.01.91
№803-XII особи, визнані у встановленому
порядку безробітними, мають право на
одержання допомоги по безробіттю.

Статтею 7 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" (тут і надалі - в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) передбачено, що
допомога по безробіттю є одним з видів
забезпечення за цим Законом.

Порядок надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності
затверджено наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.00 №307, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 14.12.00 за
№915/5136 (надалі - Порядок №307).

Згідно з пунктами 1.2, 1.3 розділу 1
Порядку №307 допомога по безробіттю, у
тому числі одноразова її виплата для
організації безробітними
підприємницької діяльності надається
застрахованим та незастрахованим
особам, визнаним у встановленому
порядку безробітними. Допомога по
безробіттю призначається центрами
зайнятості, на які покладено функції
робочих органів виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття, за
місцем перебування безробітного на
обліку і виплачується в установленому
порядку через банківські установи.

Як передбачено частиною 2 статті 36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", застраховані особи,
зареєстровані в установленому порядку
як безробітні, зобов'язані своєчасно
подавати відомості про обставини, що
впливають на умови виплати їм
забезпечення та надання соціальних
послуг.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України, Державної
податкової адміністрації України від
13.02.09 №60/62, постановою правління
Пенсійного фонду України від 13.02.09 №7-1,
який зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 12.03.09 за №232/16248,
затверджено Порядок розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним (надалі - Порядок №7-1/60/62).

Пунктами 2, 3 Порядку №7-1/60/62
передбачено, що розслідування згідно з
цим Порядком здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної.

Перевірка проводиться районними,
міськрайонними, міськими та районними
у містах центрами зайнятості, на які
покладено виконання функцій робочих
органів виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, за місцем
реєстрації роботодавця як платника
внесків на загальнообов'язкове
соціальне страхування на випадок
безробіття (далі - центри зайнятості) у
разі, коли під час перебування особи на
обліку як безробітної до центру
зайнятості надійшла інформація від
державних органів, підприємств,
установ, організацій чи громадян про
обставини, що впливають на умови
виплати матеріального забезпечення та
надання соціальних послуг безробітній
особі, яка відрізняється від поданих
нею відомостей, або така інформація
розміщена в засобах масової
інформації.

Встановлено, що посадовою особою
служби зайнятості з метою забезпечення
цільового та ефективного використання
коштів Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття отримано відомості
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців про
те, що відповідачка з 26.05.00
зареєстрована як фізична
особа-підприємець. (а.с.7) За
результатами перевірки Світловодським
МРЦЗ складено акт розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплат матеріального забезпечення
відповідно до Закону України "Про
зайнятість населення" №78 від 23.04.14 (а.с.
8). Як вбачається з вказаного акту, в
ході розслідування встановлено, що
відповідачка на момент надання статусу
безробітної приховала факт реєстрації
її з 26.05.00 як фізичної особи -
підприємця.

За змістом пп. "б" п.3 ст.1 Закону України
"Про зайнятість населення" від 01.01.91
№803-XII, громадяни, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство", належать до зайнятого
населення.

Пунктом 8 частини 1 статті 31 Закону "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі, зокрема, призначення виплати на
підставі документів, що містять
неправдиві відомості.

За змістом п. "л" п.44 Положення №578
одержання допомоги по безробіттю та
матеріальної допомоги по безробіттю
шляхом обману (з дня виявлення факту
обману) є підставою для зняття з обліку,
а отже і підставою для припинення
виплати допомоги по безробіттю.

Наведене свідчить, що, повідомивши у
заяві про надання їй статусу
безробітного від 22.08.05 завідомо
неправдиві дані про невіднесення її до
категорії зайнятого населення (як
такої, що не зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності),
відповідачка неправомірно набула
статус безробітної та отримала
допомогу по безробіттю.

Суд відхиляє доводи відповідачки про
відсутність її вини в отриманні
допомоги по безробіттю, мотивовані тим,
що на момент її призначення вона не
займалася підприємницькою діяльністю.

За визначенням, наведеним у статті 42
Господарського кодексу України,
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Відповідно до частини 1 статті 128
Господарського кодексу України
громадянин визнається суб'єктом
господарювання у разі здійснення ним
підприємницької діяльності за умови
державної реєстрації його як
підприємця без статусу юридичної особи
відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Суб'єкт господарювання підлягає
державній реєстрації як юридична особа
чи фізична особа - підприємець у
порядку, визначеному законом. (ч.1 ст.58
ГК України)

Згідно зі статтею 4 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" державна
реєстрація - засвідчення факту
створення або припинення юридичної
особи, засвідчення факту набуття або
позбавлення статусу підприємця
фізичною особою, а також вчинення інших
реєстраційних дій, які передбачені цим
Законом, шляхом внесення відповідних
записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч.3 ст. 46 цього Закону
фізична особа позбавляється статусу
підприємця з дати внесення до Єдиного
державного реєстру запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця.

Згідно з ч.17 ст.47 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) дата внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичною особою-підприємцем є датою
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності фізичною
особою-підприємцем.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 26.05.00 зареєстрована виконавчим
комітетом Світловодської міської ради
як суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа. (а.с. 40).
Відомості про неї як про фізичну особу -
підприємця внесені до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців 04.10.12 (а.с. 68)
Заяву про припинення підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_1 подала
державному реєстратору виконавчого
комітету Світловодської міської ради
04.10.12 (а.с. 70). Запис про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_1 внесено
державним реєстратором до Єдиного
державного реєстру 10.12.12 (а.с. 72 - 73),
тобто до цього дня відповідачка
перебувала у статусі підприємця.

Статтею 18 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" передбачено, що якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного
реєстру, не були до нього внесені, вони
не можуть бути використані в спорі з
третьою особою, крім випадків, коли
третя особа знала або могла знати ці
відомості.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що особа, зареєстрована як
підприємець, не може бути визнана
безробітною і не має права на виплату
допомоги по безробіттю.

Таке застосування норм Законів України
"Про зайнятість населення" та "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців" відповідає
правовій позиції, висловленій
Верховним Судом України у постанові
№21-79а14 від 08.07.14, яка в силу ст.244-2 КАС
України є обов'язковою для всіх судів
України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
оскільки станом на 22.08.05 відповідачка
мала статус підприємця, а запис про
припинення її підприємницької
діяльності внесений до Єдиного
державного реєстру лише 10.12.12, тому до
цього часу вона не могла бути визнана
безробітною та не мала права на
отримання допомоги по безробіттю, так
як вважалася зайнятою особою.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Пунктом 6.14 розділу 6 Порядку №307
передбачено, що якщо під час одержання
допомоги по безробіттю безробітний
своєчасно не подав відомості про
обставини, що впливають на умови її
виплати, у тому числі встановлені під
час розслідування страхових випадків
та обґрунтованості виплати
матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку. Сума виплаченої
допомоги по безробіттю
підтверджується відповідною довідкою
центру зайнятості, що підписується
керівником, головним бухгалтером та
скріплюється печаткою.

Згідно з довідкою Світловодського МРЦЗ
ОСОБА_1 під час перебування на обліку в
Світловодському МРЦЗ за період з 22.08.05
по 27.03.06 отримала допомогу по
безробіттю у сумі 2 027,86 грн. (а.с. 9).

Пунктами 7, 8, 9 Порядку №7-1/60/62
передбачено, що рішення про повернення
коштів особою чи роботодавцем
оформлюється наказом. Протягом двох
робочих днів після прийняття рішення
центр зайнятості надсилає особі чи
роботодавцю рекомендованим листом
повідомлення про необхідність
протягом 15 календарних днів з дня
отримання повідомлення повернути
незаконно виплачені кошти.

У разі відмови особи повернути
незаконно виплачені кошти, а також у
разі неповернення їх у встановлений
строк стягнення таких коштів
здійснюється у судовому порядку
відповідно до законодавства

Рішення центру зайнятості щодо
повернення коштів може бути оскаржено
в центрі зайнятості вищого рівня або в
судовому порядку.

Судом установлено, що у зв'язку з
виявленими порушеннями Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" директором
Світловодського МРЦЗ винесено наказ
№76 від 24.04.14 "Про розслідування
страхових випадків" щодо стягнення з
ОСОБА_1 виплаченої їй допомоги по
безробіттю у сумі 2027, 86 грн. (а.с.10).
Вказаний наказ з пропозицією про
повернення коштів направлений
відповідачці та отриманий нею 02.05.14 (а.с.
11, 12). У встановленому порядку
відповідачка наказ не оскаржила, а
кошти не повернула, у зв'язку з чим
пред'явлено даний позов.

Статтею 39 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" передбачено, що спори, що
виникають із правовідносин за цим
Законом, вирішуються в судовому
порядку.

Згідно з частиною 4 статті 38 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" строк давності в
разі стягнення штрафних санкцій,
передбачених цим Законом та Законом
України "Про зайнятість населення",
адміністративних штрафів, а також
інших видів заборгованості перед
Фондом не застосовується.

Абзацом 2 пункту 3 розділу VIII
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" установлено, що функції
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування на випадок
безробіття, які здійснювалися органами
державної служби зайнятості
відповідно до цього Закону, починаючи з
2013 року покладаються на центральний
орган виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері зайнятості
населення та трудової міграції, та його
територіальні органи.

Відповідно до Положення про Державну
службу зайнятості України,
затвердженого Указом Президента
України від 16.01.13 №19/2013, Державна служба
зайнятості України (далі - Служба) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра соціальної
політики України. Служба входить до
системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики у сфері зайнятості населення
та трудової міграції.

Згідно з пп.8 п.6, п.7 цього Положення
Служба для виконання покладених на неї
завдань має право зокрема стягувати
відповідно до закону кошти Фонду,
виплачені особам, зареєстрованим як
безробітні, у вигляді матеріального
забезпечення на випадок безробіття та
витрачені на надання соціальних послуг
безробітним. Служба здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
свої територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, містах,
районах у містах.

Враховуючи викладене суд дійшов до
висновку, що заявлені у даній справі
позовні вимоги Світловодського МРЦЗ,
який є територіальним органом
Державної служби зайнятості України, є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами та підлягають
задоволенню.

Судові витрати сторонами у справі не
понесені.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 158 - 163, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Світловодського міськрайонного
центру зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь Світловодського
міськрайонного центру зайнятості
допомогу по безробіттю у розмірі 2 027,86
грн. (дві тисячі двадцять сім гривень 86
копійок).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова суду, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в
10-денний строк з дня отримання її копії
апеляційної скарги, з одночасним
надісланням копії апеляційної скарги
до суду апеляційної інстанції.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду
О.А.
Черниш