Справа № 127/19841/13-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Прокопчук
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В.,
Мельник-Томенко Ж.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 12 березня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у м.Вінниці
про про визнання неправомірними дій та
зобов"язання провести поновлення
виплати раніше призначеної пенсії

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Вінницького міського суду Вінницької
області з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці про перерахунок пенсії.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач
посилався на протиправність дій
пенсійного органу щодо відмови у
поновленні йому виплати раніше
призначеної пенсії.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 12.03.2014 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, позивачем
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим, апелянт просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі в судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України. Сторонами надано заяви
про здійснення апеляційного розгляду
без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а рішення
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
позивач є громадянином України, що
підтверджується наданою позивачем
копією паспорту.

Встановлено, що представник позивача
направляв на адресу відповідача заяву
про поновлення виплати раніше
призначеної пенсії позивача, що досяг
пенсійного віку.

Відповідно до листів №96/К-2 від 17.06.2013р.
та № 570/К-10 від 26.07.2013р. Управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці,
Головного управління Пенсійного фонду
України у Вінницькій області, у
пенсійного органу відсутні підстави в
поновленні позивачу раніше
призначеної пенсії, оскільки заява має
подаватись особисто особою.

Крім того встановлено, що позивачем не
було надано даних про те, що він
отримував раніше пенсію на території
України та не отримує її з інших джерел.

Надана до матеріалів справи ксерокопія
довідки від 24.06.1993 року, виданої
Відділом соціального забезпечення
виконавчого комітету Староміської
районної ради, судом першої інстанції
до уваги не прийнята, оскільки печатка
на ній нечитаєма, та вона не завірена
належним чином, тому не може бути
доказом того, що позивач отримував
пенсію на території України.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою
відповідача, позивач оскаржив її до
суду.

Суд першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної постанови про відмову в
задоволенні позову виходив з того, що
позовні вимоги позивача є
недоведеними.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується, виходячи з
наступного.

Призначення, перерахунок, обчислення
розміру пенсій в Україні здійснюється
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до ст.44 вказаного Закону
заява про призначення (перерахунок)
пенсії або про її відстрочення та
необхідні документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

На виконання положень даної статті
прийнята постанова Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005
року №22-1, якою затверджений Порядок
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Відповідно до п.3 вказаного Порядку,
заява про поновлення виплати раніше
призначеної пенсії подається
пенсіонером особисто до органу, що
призначає пенсію, за місцем проживання
(реєстрації).

Встановлено, що, в порушення вказаних
норм, звернення із заявою про
поновлення раніше призначеної пенсії,
відбулося не особисто пенсіонером
(позивачем), а його представником,
шляхом надсилання заяви поштовою
кореспонденцією.

Крім того, колегія суддів враховує, що
нормативно-правове регулювання
передбачає лише випадки поновлення
виплати раніше призначеної пенсії. При
цьому, позивачем повідомлено
недостатньо відомостей та надано
недостатньо доказів того, що йому
призначалася та виплачувалася пенсія
на території України в минулі періоди.

Також необхідно зауважити, що
відповідно до рішення Конституційного
суду України від 07.10.2009 року №1-32/2009
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними), положення пункту 2
частини першої статті 49, другого
речення статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV.

Крім того, відповідно до ст.8 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" право
на отримання пенсій та соціальних
послуг із солідарної системи мають: 1)
громадяни України, які застраховані
згідно із цим Законом та досягай
встановленого цим Законом пенсійного
віку чи визнані інвалідами в
установленому законодавством порядку
і мають необхідний для призначення
відповідного виду пенсії страховий
стаж, а в разі смерті цих осіб - члени
їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього
Закону, та інші особи, передбачені цим
Законом; 2) особи, яким до дня набрання
чинності цим Законом була призначена
пенсія відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення "(крім
соціальних пенсій) або була призначена
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) за іншими законодавчими
актами, але вони мали право на
призначення пенсії за Законом України
"Про пенсійне забезпечення" - за умови,
якщо вони не отримують пенсію
(щомісячне довічне грошове утримання) з
інших джерел, а також у випадках,
передбачених цим Законом, - члени їхніх
сімей.

Відповідно до ст.73 кошти Пенсійного
фонду використовуються на: виплату
пенсій, передбачених цим Законом,
надання соціальних послуг,
передбачених Законом, фінансування
адміністративних витрат, пов"язаних з
виконанням функцій, покладених на
органи Пенсійного фонду, оплату послуг
з виплати та доставки пенсій,
формування резерву коштів Пенсійного
фонду. Забороняється використання
коштів Пенсійного фонду на цілі, не
передбачені Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Бюджет Пенсійного фонду України - це
план утворення та використання
цільового страхового фонду, і
використання коштів Пенсійного фонду
України на цілі, що не передбачені
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» забороняється.

Судом встановлено, що позивачем не було
надано даних про те, що він отримував
раніше пенсію на території України та
не отримує її з інших джерел.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення , а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 12
березня 2014 року без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Ватаманюк Р.В.

Мельник-Томенко Ж. М.