Справа № 732/66/14
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 732/66/14
інстанції: Лиманська М.В.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

30 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Городянського районного
суду Чернігівської області від 04
березня 2014 р. у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління пенсійного фонду України в
Городянському районі Чернігівської
області про зобов"язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 01.01.2014 року звернувся до
Городянського районного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління пенсійного фонду України в
Городянському районі Чернігівської
області про зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату щомісячної
соціальної допомоги як дитині війни у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», за
період з 01.12.2011 року по 31.12.2013 року.

Постановою Городянського районного
суду Чернігівської області від 04
березня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
апеляційну інстанцію скасувати
незаконне, на його думку, судове
рішення та постановити нове про
задоволення позову в повному обсязі. В
своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення, порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для його скасування.

Відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян «діти
війни» в розумінні ст.1 ЗУ «Про
соціальний захист дітей війни», а
відтак, на нього повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Стаття 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» встановлює, що
дітям війни щомісячно виплачується
соціальна допомога саме в розмірі 30%
мінімального розміру пенсії за віком,
розмір якої встановлений ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
рівняється встановленому для
втративших працездатність осіб
прожитковому мінімуму, який, в свою
чергу, щорічно встановлюється Законом
України «Про державний бюджет України»
на поточний рік.

Аналіз ст.ст. 17, 19 Закону України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії» вказує на
те, що мінімальний розмір пенсії за
віком належить до числа основних
державних соціальних гарантій, котрі
встановлюються виключно законами, а
самі державні соціальні гарантії дітям
війни встановлені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни», не
можуть бути обмежені іншими нормативно
- правовими актами ( ч. 2 ст. 3 цього
Закону).

Отже, будь-яким іншим законом, крім
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії не встановлений, а тому при
розрахунку підвищення до щомісячної
державної соціальної допомоги як
дитині війни, підлягає застосуванню
розмір мінімальної пенсії за віком,
встановлений абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

14.06.2011 року Верховною Радою України
прийнято Закон України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» №3491-VI,
відповідно до якого п. 7 ч. 1 Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011
рік»доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Згідно наведеної норми, визначення
порядку та розмірів виплат зазначеним
категоріям громадян делеговано
Кабінету Міністрів України.

На реалізацію наведеного положення
Закону України «Про внесення змін до
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» Кабінетом Міністрів України 06.07.2011
прийнята постанова «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» № 745 (набрала
законну силу з 23.07.2011), п. 6 якої
встановлено, що дітям війни до пенсії
або щомісячного довічного грошового
утримання чи державної соціальної
допомоги, що виплачується замість
пенсії, підвищення проводиться у
розмірі 49,8 грн., що вірно було враховано
судом першої інстанції.

Таким чином, саме з 23.07.2011 при
нарахуванні належних позивачу виплат
застосуванню підлягає постанова
Кабінету Міністрів України «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету» від 06.07.2011 № 745, а не
як це передбачено ст. 6 Законом України
«Про соціальний захист дітей війни», що
вірно було враховано судом першої
інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права

Таким чином, судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
суд апеляційної інстанції, у
відповідності до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 72, 160, 195, 196, 197, 198, 200, 205,
206 КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Городянського
районного суду Чернігівської області
від 04 березня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Оксененко О.М.