Справа № 9101/189928/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2013 рокусправа № 2а-1578/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Богданенка І.Ю.,

суддів: Уханенка С.А. Дадим
Ю.М. ,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Заводської районної державної
адміністрації Запорізької міської
ради

на постанову Заводського районного
суду Запорізької області від 01 вересня
2011 року

справа № 2а-1578/11

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального
захисту населення Заводської районної
державної адміністрації Запорізької
міської ради

про стягнення боргу з виплати
державної допомоги по догляду за
дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом управління праці та
соціального захисту населення
Запорізької міської ради по
Заводському району про стягнення боргу
з виплати державної допомоги по
догляду за дитиною.

Постановою Заводського районного суду
Запорізької області від 01 вересня 2011
року позовні вимоги задоволено,
визнано неправомірними дії
відповідача щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 у період з 10 травня 2008
року по 23 лютого 2011 року допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, відповідно до вимог
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми», зобов'язано
відповідача перерахувати та виплатити
ОСОБА_1 грошову допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 10 травня 2008 року по 23
лютого 2011 року, відповідно до вимог
статті 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» з урахуванням
проведених виплат.

Не погодившись з рішенням суду,
управління праці та соціального
захисту населення Запорізької міської
ради по Заводському району подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову та прийняти нову
постанову, якою відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
суд дійшов висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджується, що
ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження
є матір'ю ОСОБА_2, у зв'язку з чим,
перебуває у відпустці по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку (а. с. 19, 20).

Позивач є застрахованою особою в
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
перебуває на обліку управління праці
та соціального захисту населення
Заводської районної державної
адміністрації Запорізької міської
ради де отримує грошову допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку працюючим жінкам у
розмірі 130 грн., що підтверджується
довідкою відповідача від 04 березня 2011
року, які містяться в матеріалах справи
(а.с. 26).

Не погоджуючись з рішенням відповідача
щодо здійснення нарахування та виплати
грошової допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку працюючим жінкам у розмірі 130
гривень, ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом.

Предметом даного спору є нарахування
та виплата допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, меншому, ніж визначено
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Аналіз правових норм, що регулюють
спірні правовідносини, свідчить про те,
що до 1 січня 2008 року, тобто, до набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" (далі -
Закон № 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися як
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" № 2811-XII від 21 листопада
1992 (далі - Закон № 2811-ХІІ), дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) так і Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" (далі - Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами (статтями 15 та 43 відповідно).

Зокрема, статтею 43 Закону № 2240-III
передбачено, що допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом. При
цьому, будь-яких обмежень щодо розміру
вказаної допомоги норма Закону не
містила, та не визначала будь-якого
іншого порядку щодо призначення
вказаної допомоги.

Однак, пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону №
107-VI були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону № 2240-III, а
саме: дію статті 13 Закону № 2811-ХІІ з 01
січня 2008 року поширено і на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
виключено статті 40-44.

У той же час, рішенням Конституційного
Суду України від 22 травня 2008 року №
10-рп/2008 визнано неконституційними
положення пункт 25 розділу II Закону №
107-VI щодо виключення статей 40-44 Закону №
2240-III.

Крім того, пунктом 2 розділу ІІІ Закону
№ 107-VI було передбачено, що розділ II
цього Закону діє до 31 грудня 2008 року.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що
з 01 січня 2009 року відновлено дію
вищезазначених положень Закону № 2240-III,
у тому числі, і статті 43 цього Закону,
приписи якої мали б бути застосовані
управлінням праці та соціального
захисту населення Заводської районної
державної адміністрації Запорізької
міської ради при нарахуванні допомоги
по догляду за дитиною до досягнення
трирічного віку, адже даною нормою
Закону чітко визначено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму.

За таких обставин, допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має надаватися
застрахованій особі у розмірі,
визначеному статтею 43 Закону № 2240-ІІІ,
а саме - у розмірі прожиткового
мінімуму.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
відповідач при нарахуванні та виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, меншому, ніж визначено статтею
43 Закону України від 18 січня 2001 року №
2240-ІІІ "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
діяв неправомірно та з порушенням норм
матеріального права.

Судом першої інстанції при розгляді
даної справи, було застосовано правові
норми, які регулюють інші
правовідносини, в зв'язку з чим, колегія
судів дійшла до висновку про порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, оскільки виплата
допомоги застрахованим особам
передбачається Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Враховуючи зміст позовної заяви, а саме
помилкове застосування норми ст.15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції, на підставі частини другої
статті 11 КАС України, повинен був вийти
за межі позовних вимог та застосувати
інші підстави захисту порушеного права
позивача, який відповідає фактичним
обставинам справи і відновити порушене
право особи, зобов'язавши відповідача
при перерахунку виплат застосувати
норми ст. 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням".

Щодо вимог ОСОБА_1 по перерахуванню та
виплаті допомоги за період з 10 травня
2008 року, суд апеляційної інстанції
зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 з позовною заявою звернулась 31
березня 2011 року.

З огляду на приписи частин 1, 2 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 за період з 10 травня 2008 року по 30
вересня 2010 року підлягають залишенню
без розгляду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги та
скасування постанови суду першої
інстанції, з прийняттям нового
судового рішення.

Керуючись статтями 197, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу апеляційну скаргу
управління праці та соціального
захисту населення Заводської районної
державної адміністрації Запорізької
міської ради - задовольнити частково.

Постанову Заводського районного суду
Запорізької області від 01 вересня 2011
року - скасувати та прийняти нову
постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати неправомірними дії управління
праці та соціального захисту
населення Заводської районної
державної адміністрації Запорізької
міської ради щодо нарахування та
виплати ОСОБА_1 допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у розмірі, меншому, ніж визначено
статтею 43 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" з 01 жовтня 2010 року по 23
січня 2011 року - неправомірними.

Зобов'язати управління праці та
соціального захисту населення
Заводської районної державної
адміністрації Запорізької міської
ради здійснити перерахунок та
забезпечити виплату на користь ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до статті 43 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" у розмірі прожиткового
мінімуму, встановленого законом на
момент виплати, починаючи з 01 жовтня 2010
року по 23 січня 2011 року з урахуванням
раніше виплачених сум.

Позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 10
травня 2008 року по 30 вересня 2010 року -
залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим