Справа № 225/1550/14-а
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Челюбєєв Є.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
справа №225/1550/14-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Дзержинську Донецької області на
постанову Дзержинського міського суду
Донецької області від 21 травня 2014 року
у справі № 225/1550/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Дзержинську Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського міського
суду Донецької області від 21 травня 2014
року позов ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Дзержинську Донецької області (далі
за текстом УПФУ в м.Дзержинську) про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії,
задоволено частково, а саме: визнано
неправомірними дії УПФУ в м.
Дзержинську щодо відмови у призначенні
пенсії відповідно до ст.ст. 54, 50 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи";
зобов'язано УПФУ в м. Дзержинську
здійснити ОСОБА_2 призначення пенсії
відповідно до ст.ст. 54, 50 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
6-ти мінімальних пенсій за віком,
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю в розмірі 50% мінімальної
пенсії за віком, обчислених із розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" на відповідний період
часу з 5 травня 2014 року та провести
відповідні виплати з урахуванням
виплачених сум (а. с. 26 - 29).

Відповідач не погодився з вказаною
постановою суду першої інстанції і
подав апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати в зв'язку з порушенням норм
матеріального права, прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні позовних вимог. В
обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт зазначає, що підстави
для застосування мінімального розміру
пенсії, передбаченого ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», для
визначення розміру пенсії відповідно
до статей 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" відсутні (
а. с. 34 - 36).

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.197 КАС
України справу розглянуто в письмовому
провадженні за матеріалами, наявними у
справі.

Колегія суддів заслухала доповідь
судді-доповідача, перевірила матеріали
справи, обговорила доводи апеляційної
скарги і дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1
перебуває на обліку в УПФУ в
м.Дзержинську як отримувач пенсії за
віком на пільгових умовах за Списком №1
з 10.02.1995 року, що підтверджується
рішенням про призначення пенсії
пенсійного органу ( відповідача у
справі) №17/37 від 06.03.1995 року. 29.11.2012 року
позивачеві встановлена третя група
інвалідності внаслідок захворювання,
пов'язаного з ліквідацією наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС і тому
користується правами та пільгами,
встановленими Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а. с. 8, 10-11,
68).

29.05.2013 року позивач звертався до УПФУ в
м.Дзержинську з заявою №1468 про
призначення пенсії по 3 групі
інвалідності на підставі Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№796 від 28.02.1991 року ( далі Закон №796) ( а.
с. 69, 70).

Рішенням УПФУ у м.Дзержинську від 10.06.
2013 року позивачеві відмовлено у
призначенні пенсії по інвалідності
згідно Закону №796 ( переведенні з
одного виду пенсії на інший), оскільки
розмір пенсії, яку отримував позивач
за Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» ( далі Закон №1058 ) в разі
переведення на пенсію за Законом №796
зменшиться ((а.с.7, 71). Це рішення
відповідача позивач до суду не
оскаржив.

Крім цього, 27.03.2014 року позивач знову
звернувся до УПФУ в м.Дзержинську з
заявою про перерахунок йому пенсії
згідно ст. 50, ст..54, ст.67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» ( а. с. 5, 79).

УПФУ в м.Дзержинську листом №42/Д 10-01-04
від 10.04.2014 року повідомило позивача, що
його заяву розглянуто відповідно до
Закону України «Про звернення
громадян» і, посилаючись на вимоги
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії, затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України №22-1 від 25.11.2005 року ( далі
Порядок №22 ) позивачеві роз'яснено, що
для переведення з одного виду пенсії на
інший необхідні дно звернутися до
пенсійного органу особисто з
відповідною заявою на спеціальному
бланку. ( а. с. 6). З такою заявою позивач
до УПФУ не звертався.

05.05.2014 року ОСОБА_2 звернувся до УПФУ у
м.Дзержинську з відповідною заявою про
переведення з пенсії за віком, яку
отримує згідно Закону №1058 на пенсію по
3 групі інвалідності згідно Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» (
а. с.82).

Рішенням УПФУ в м.Дзержинську №354 від
13.05.2014 року позивачеві відмовлено в
переведенні на інший вид пенсії, а саме,
за Законом №796, оскільки розмір пенсії
зменшиться ( а. с. 83).

16.05.2014 року УПФУ в м.Дзержинську листом
№3226/03 повідомив позивача про те, що в
призначенні пенсії згідно Закону №796
йому відмовлено (а. с. 23).

Вказані обставини підтверджені
матеріалами справи і не є спірними.

Спірним у справі є правомірність
відмови пенсійного органу в
переведенні позивача з пенсії за віком,
яку він отримує за Законом №1058, на
пенсію згідно Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", з огляду на
зменшення її розміру, що заборонено
пенсійним законодавством.

Згідно ст. 49 Закону України "Про статус
та соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (Закон №796) пенсії особам,
віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 50 Закону №796 встановлено, що
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам I групи - 100
процентів мінімальної пенсії за віком;
інвалідам II групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком; інвалідам
III групи, дітям-інвалідам, а також
хворим внаслідок Чорнобильської
катастрофи на променеву хворобу - 50
процентів мінімальної пенсії за віком.

Частинами 1 та 4 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» визначено,
що пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством. В усіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено зв'язок з
Чорнобильською катастрофою, не можуть
бути нижчими: по I групі інвалідності - 10
мінімальних пенсій за віком; по II групі
інвалідності - 8 мінімальних пенсій за
віком; по III групі інвалідності - 6
мінімальних пенсій за віком;
дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій
за віком

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Відповідно до п.28 розділу 11 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю 50
Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" викладено у такій редакції:
особам, віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах: інвалідам IIІ групи - 15
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до п.28 розділу 11 Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2008 рік та внесення змін до деяких
законодавчих актів України" статтю до
ст. 54 Закону України "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" викладено у такій редакції:
у всіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими зокрема по II
групі інвалідності - 180 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Рішенням Конституційного суду України
№ 10-рп від 22 травня 2008 року положення
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та внесення змін до
деяких законодавчих актів України",
якими внесено зміни до ст.ст. 50, 54 ЗУ "Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" визнано
такими, що не відповідають Конституції
України, тобто є неконституційними.

Згідно ч. 2 ст. 152 Конституції України,
Закони та інші правові акти за рішенням
Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність. Матеріальна чи
моральна шкода, завдана фізичним або
юридичним особам актами і діями, що
визнані неконституційними,
відшкодовується державою у
встановленому Законом порядку.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік", установлено, що у 2012
році норми і положення статті 50,54
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2012
рік.

На виконання вимог Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік"
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову № 1210 від 23.11.2011 року "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", яка
набрала чинності 01.01.2012 року, згідно
вимог якої мінімальний розмір пенсії
для учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" становить -
IIІ групи інвалідності - 145 відсотків
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність; щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність з 1 січня 2012 р.:
особам, що належать до категорії 1, IIІ
групи інвалідності - 30 відсотків.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" встановлено, що у 2013 році
норми і положення, зокрема, статей 50,54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Тобто, визначення порядку та
розмірів виплат указаним категоріям
громадян на 2013 рік делеговано Кабінету
Міністрів України.

Згідно ст. 3 Бюджетного Кодексу України
бюджетний період для всіх бюджетів, що
складають бюджетну систему України,
становить один календарний рік, який
починається 1 січня кожного року і
закінчується 31 грудня того ж року.

Тобто положення п.4 Прикінцевих
положень Закону України "Про Державний
бюджет України на 2013 рік" діяли
протягом бюджетного року та
закінчилися 31.12.2013 року.

При цьому, Законом України "Про
Державний бюджет України на 2014
рік"України не встановлено обмеження
щодо виплат основної та додаткової
пенсії, не внесено змін до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", тому з
01.01.2014 року діють положення ст.ст. 50, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
відповідно до яких розміри пенсій для
інвалідів ІІІ групи, щодо яких
установлено зв'язок із Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими 6
мінімальних пенсій за віком, а особам,
які є інвалідами ІІІ групи і віднесені
до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірах 50 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи наведене, з 01.01.2014 року
основна та щомісячна додаткова пенсія
за шкоду, заподіяну здоров'ю, внаслідок
ліквідації аварії на ЧАЕС повинна
виплачуватися у розмірах встановлених
Законом України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", а не в розмірах
встановлених постановою Кабінету
Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що УПФУ в
м.Дзержинську в 2013 році правомірно
відмовили позивачеві в переведенні на
пенсію по 3 групі інвалідності
згідно Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», оскільки в такому випадку
розмір пенсії обчислювався відповідно
до Постанови КМУ і був би меншим, ніж
отримує позивач за Законом №1058.

Водночас колегія суддів дійшла
висновку, що відповідач протиправно
відмовив позивачеві в переведенні на
інший вид пенсії, а саме згідно Закону
№796 за його заявою від 05.05.2014 року по 3
групі інвалідності згідно норм Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
в травні 2014 року, оскільки неправомірно
обчислює розмір пенсії не в розмірах,
визначених ст.ст.50, 54 Закону №796, а в
розмірах відповідно до Постанови КМУ,
внаслідок чого дійшов помилкового
висновку, що в разі переведення
позивача на інший вид пенсії її розмір
зменшиться.

Враховуючи, що згідно з ч.3 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
переведення з одного виду пенсії на
інший здійснюється з дня подання заяви,
а матеріалами справи підтверджено, що
позивач в установленому порядку
звернувся до УПФУ в м.Дзержинську 05.05.2014
року, колегія суддів погоджує висновок
суду першої інстанції щодо
зобов'язання УПФУ в м. Дзержинську
призначити пенсію позивачу відповідно
до ст.ст. 50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 05.05.2014
року.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний перегляд
здійснено в межах доводів апеляційної
скарги. Постанова суду в частині
незадоволених позовних вимог не
оскаржена.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про те, що суд першої
інстанції правильно вирішив справу за
суттю позовних вимог і підстави для
скасування постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст.197, ст. 198 ч.1 п.1,
ст.200, ст.205 ч.1 п.1, ст.206, ст.212, ст.254 ч.5
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Дзержинську Донецької області
залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського міського суду
Донецької області від 21 травня 2014 року
у справі № 225/1550/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Дзержинську Донецької області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
Л.А. Василенко

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко