Справа № 2а-10860/09/5/0170
Суддя: Рибченко А.О.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року м. Київ
К/9991/11567/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Рибченка А.О.

суддів:
Голубєвої Г.К.

Карася О.В.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Феодосійської міжрайонної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим

на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26 квітня
2010 року

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10 лютого 2011 року

у справі № 2а-10860/09/5/0170

за позовом Феодосійської міжрайонної
державної податкової інспекції
Автономної Республіки Крим

до Феодосійського казенного оптичного
заводу

про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Феодосійська міжрайонна державна
податкова інспекція Автономної
Республіки Крим (далі - Феодосійська
МДПІ Автономної Республіки Крим;
позивач) звернулась до суду з позовом
до Феодосійського казенного оптичного
заводу (далі - Феодосійський казенний
оптичний завод; відповідач) про
стягнення податкового боргу в розмірі 1
137 549,94 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26 квітня 2010 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року, адміністративний позов
задоволено частково. Стягнуто з
Феодосійського казенного оптичного
заводу заборгованість з податку з
доходів фізичних осіб за період з
вересня 2006 року по січень 2009 року в
розмірі 843 118,36 грн. в дохід місцевого
бюджету м. Феодосії Автономної
Республіки Крим. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими
рішеннями у справі, позивач оскаржив їх
в касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України.

В поданій касаційній скарзі, з
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального права, ставиться питання
про скасування постанови Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26 квітня
2010 року, ухвали Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 10 лютого 2011 року та прийняття
нового рішення про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи в
межах доводів касаційної скарги
відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України дійшла
висновку, що касаційну скаргу слід
відхилити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції, чинній на час звернення
Феодосійської МДПІ Автономної
Республіки Крим з позовом до суду)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Згідно з преамбулою Закону України від
21 грудня 2000 року № 2181-III «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами» (в редакції, чинній
на час звернення Феодосійської МДПІ
Автономної Республіки Крим з позовом
до суду; далі - Закон № 2181-III) цей Закон є
спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок
погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та
державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначає процедуру оскарження дій
органів стягнення.

Підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15
Закону № 2181-III передбачено, що за
винятком випадків, визначених
підпунктом 15.1.2 цього пункту,
податковий орган має право самостійно
визначити суму податкових зобов'язань
платника податків у випадках,
визначених цим Законом, не пізніше
закінчення 1095 дня, наступного за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації, а у
разі, коли така податкова декларація
була надана пізніше, - за днем її
фактичного подання. Якщо протягом
зазначеного строку податковий орган не
визначає суму податкових зобов'язань,
платник податків вважається вільним
від такого податкового зобов'язання, а
спір стосовно такої декларації не
підлягає розгляду в адміністративному
або судовому порядку.

Відповідно до підпункту 15.2.1
пункту 15.2 статті 15 Закону № 2181-III у разі
коли податкове зобов'язання було
нараховане податковим органом до
закінчення строку давності,
визначеного у пункті 15.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
податкового зобов'язання, може бути
стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів від дня узгодження
податкового зобов'язання. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або до
визнання боргу безнадійним.

Водночас, як встановлено судами в
розглядуваній ситуації, спірна сума
податкового боргу з податку з доходів
фізичних осіб виникла у відповідача з 01
січня 2006 року.

А відтак, приймаючи до уваги те, що
Феодосійська МДПІ Автономної
Республіки Крим звернулась до суду з
позовом лише 17 вересня 2009 року, судові
інстанції цілком обґрунтовано
відмовили в задоволенні позовних вимог
про стягнення з Феодосійського
казенного оптичного заводу
податкового боргу за період з січня 2006
року по вересень 2006 року.

За наведених обставин та з
урахуванням викладеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26 квітня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року такими, що прийняті з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, а тому суд
касаційної інстанції не знаходить
підстав, які могли б призвести до їх
зміни чи скасування.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Феодосійської
міжрайонної державної податкової
інспекції Автономної Республіки Крим
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 26 квітня 2010 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 10 лютого 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав і в
порядку, встановленими главою 3
розділу IV Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий
Рибченко А.О.

Судді
Голубєва Г.К.

Карась О.В.