Справа № 826/4074/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2014 року № 826/4074/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Катющенка
В.П., розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до третя особаФонду
гарантування вкладів фізичних осіб
Відкрите акціонерне товариство «БАНК
«БІГ ЕНЕРГІЯ»прозобов'язання вчинити
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб (далі по тексту -
відповідач, Фонд), за участі третьої
особи - Відкритого акціонерного
товариства «БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» (далі по
тексту - Банк), в якому просить суд:
« - зобов'язати Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб включити ОСОБА_1
в перелік вкладників та визначити
розрахункову суму відшкодування йому
коштів за вкладом за рахунок Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб в
розмірі 133 576,23 грн.;
- зобов'язати Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб відшкодувати
ОСОБА_1 кошти за вкладом у Відкритому
акціонерному товаристві «БАНК «БІГ
ЕНЕРГІЯ» в сумі 133 576,23 грн.».
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що відповідач листом від 22
листопада 2013 року №02-036-6660/13 фактично
відмовив позивачу у виплаті
відшкодування у розмірі 133 576,23 грн. суми
залишку банківського вкладу у ВАТ
«БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ», пославшись на
пропуск позивачем строків позовної
давності. Вказану відмову позивач
вважає протиправною, оскільки на
переконання позивача перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. За його
переконанням строк має
відраховуватися не від дня призначення
ліквідатора банку (01 березня 2010 року), а
від дня коли позивач дізнався про
порушення своїх прав, тобто з дня
отримання позивачем листа відповідача
від 22 листопада 2013 року №02-036-6660/13.
Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 квітня 2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового розгляду
в судовому засіданні.

Представник позивача у судовому
засіданні 24 липня 2014 року позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні 24 липня 2014 року проти
задоволення позовних вимог
заперечував в повному обсязі, просив у
їх задоволенні відмовити, оскільки
включення до переліку вкладників і
визначення розрахункової суми
відшкодування коштів за вкладом не
відноситься до повноважень Фонду, а
виплата відшкодування коштів за
вкладами в ВАТ «БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ»
завершилась (сплив трирічний строк
позовної давності від дня призначення
ліквідатора банку - з 01 березня 2010 року).

Третя особа в судове засідання
уповноваженого представника не
направила, про причину неявки суд не
повідомила.

Відповідно до частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу в
порядку письмового провадження у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, в судовому
засіданні 24 липня 2014 року суд ухвалив
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва
встановив наступне.

23 травня 2005 року між позивачем та ВАТ
«БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» укладено договір
№3971 на здійснення обслуговування
поточного рахунку в іноземній валюті.

Постановою Правління Національного
банку України від 24 лютого 2010 року №97
«Про відкликання банківської ліцензії
та ініціювання процедури ліквідації
Відкритого акціонерного товариства
«БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» вирішено:
відкликати банківську ліцензію з 01.03.2010
року та ініціювати процедуру
ліквідації Банку; призначено
ліквідатора банку та припинено
повноваження тимчасового
адміністратора Банку.

Як вбачається з рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 11 березня 2013 року у справі
№761/565/13-ц, станом на 30 березня 2011 року
кредиторські вимоги ОСОБА_1 до ВАТ
«Банк «БІГ Енергія» були акцептовані
на суму 3 196 804,59 грн. та віднесені до
четвертої черги кредиторів.

Вказаним вище судовим рішенням
припинено зобов'язання ОСОБА_1 перед
Відкритим акціонерним товариством
«БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» зі сплати суми
залишку по Договору купівлі-продажу
нежитлових будівель, що продані на
аукціоні від 24 грудня 2012 року, зі сплати
суми залишку по Договору
купівлі-продажу земельної ділянки, що
продана на аукціоні від 24 грудня 2012
року та припинено зобов'язання
Відкритого акціонерного товариства
«БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» перед ОСОБА_1 за
договором № 3971 на здійснення
обслуговування поточного рахунку в
іноземній валюті фізичної особи від 23
травня 2005 року на суму 3 063 228 грн. 36 коп. і
зобов'язано Відкрите акціонерне
товариство «БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ»
оформити та підписати акт звірки
зобов'язань щодо залишку його
заборгованості на користь ОСОБА_1 по
договору № 3971 на здійснення
обслуговування поточного рахунку в
іноземній валюті фізичної особи від 23
травня 2005 року у розмірі 133 576 грн. 23 коп.

Як вбачається з довідки ВАТ «БАНК «БІГ
ЕНЕРГІЯ» №1260/05 від 01 жовтня 2013 року,
станом на 01 жовтня 2013 року залишок
акцептованих кредиторських вимог
фізичної особи ОСОБА_1 до ВАТ «БАНК «БІГ
ЕНЕРГІЯ» складає 133 576,23 грн. та
віднесені до четвертої черги
кредиторів, відповідно до вимог статті
96 Закону України «Про банки та
банківську діяльність».

Позивач 19 листопада 2013 року звернувся
до відповідача з заявою, в якій просив
виплатити йому гарантовану суму
відшкодування в розмірі 133 576,23 грн. за
вкладом, розміщеним у ВАТ «БАНК «БІГ
ЕНЕРГІЯ».

22 листопада 2013 року відповідачем
надано відповідь позивачу №02-036-6660/13, в
якій Фонд повідомив, що у зв'язку з
прийняттям рішення про ліквідацію ВАТ
«БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» з 01 березня 2010 року,
відповідач здійснював виплати
гарантованої суми відшкодування
згідно із Законом України «Про Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб». В
списку вкладників, які передані
ліквідатором ВАТ «БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ»
до Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб, за вкладом позивача зазначена
загальна сума до виплати 19,85 грн., яка не
була позивачем отримана. Крім того
позивачем був пропущений строк, коли
вкладники ВАТ "БАНК "БІГ ЕНЕРГІЯ" мали
право звертатись до Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (строк сплив 01
березня 2013 року). Стосовно
відшкодування у розмірі 133 576,23 грн.
відповідач рекомендував позивачу
звертатись безпосередньо до
ліквідатора ВАТ «БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ».

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з даним
позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Основним нормативно-правовим актом, що
врегульовує спірні правовідносини є
Закон України від 20 вересня 2001 року
№2740-III «Про Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб» (далі - Закон №2740-III),
оскільки відповідно до приписів пункту
3 розділу X Закону України від 23 лютого
2012 №4452-VI «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», який є чинним
на час розгляду справи судом,
ініційована до набрання чинності цим
Законом процедура ліквідації банку
здійснюється відповідно до
законодавства, що діяло до набрання
чинності цим Законом.

Отже, на відносини, пов'язані з виплатою
позивачу відшкодування поширюється
Закон №2740-III.

Відповідно до преамбули Закону №2740-III
ним встановлюються засади
функціонування Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, порядок
відшкодування вкладів вкладникам
учасників (тимчасових учасників)
Фонду, а також регулюються відносини
між Фондом, Кабінетом Міністрів
України та Національним банком
України.

Відповідно до статті 30 Закону №2740-III (в
редакції, що діяла станом на момент
виникнення спірних правовідносин)
вкладники набувають право на одержання
гарантованої суми відшкодування
коштів за вкладами за рахунок коштів
Фонду в грошовій одиниці України з дня
настання недоступності вкладів.

Недоступністю вкладів є неможливість
одержання вкладу вкладником
відповідно до умов договору, яка настає
з дня призначення ліквідатора учасника
(тимчасового учасника) Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
(стаття 1 Закону 2740-III) (в редакції, що
діяла станом на момент виникнення
спірних правовідносин).

Ліквідатор учасника (тимчасового
учасника) Фонду має надати Фонду
протягом двадцяти робочих днів з дня
настання недоступності вкладів повний
перелік вкладників, які мають право на
відшкодування коштів за вкладами, із
визначенням їх розрахункової суми, яка
підлягає відшкодуванню відповідно до
цього Закону. На підставі одержаного
від ліквідатора учасника (тимчасового
учасника) Фонду переліку вкладників із
визначенням розрахункової суми, яка
підлягає відшкодуванню за рахунок
коштів Фонду, Фонд у місячний строк
перевіряє подані розрахунки з
урахуванням вимог статті 4 цього Закону
та приймає рішення про відшкодування
коштів вкладникам. Фонд протягом трьох
робочих днів з дня прийняття рішення
про відшкодування Фондом коштів за
вкладами фізичних осіб повідомляє
вкладників через офіційні засоби
масової інформації. З дня настання
недоступності вкладів припиняється
нарахування відсотків за ними (стаття 31
Закону №2740-III) (в редакції, що діяла
станом на момент виникнення спірних
правовідносин).

Приписами статті 32 Закону №2740-III (в
редакції, що діяла станом на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що порядок відшкодування
Фондом коштів за вкладами фізичних
осіб затверджується адміністративною
радою Фонду. Відшкодування за вкладами
здійснюється в готівковій або
безготівковій формі. Фонд за запитом
ліквідатора учасника (тимчасового
учасника) Фонду у письмовому вигляді
надає необхідну інформацію про розмір
відшкодованих коштів за вкладами за
рахунок коштів Фонду. Виплата Фондом
гарантованої суми відшкодування через
визначені банки-агенти здійснюється
протягом трьох місяців з дня настання
недоступності вкладів. У разі
ліквідації системоутворюючого банку
цей строк може бути продовжено до шести
місяців. Відшкодування за вкладами
можуть сплачуватися іншим особам
згідно з законодавством України (за
довіреністю, заповітом тощо). Строк
позовної давності по зверненнях
вкладників становить три роки.

На виконання вимог положень Закону
№2740-III (в редакції, що діяла станом на
момент виникнення спірних
правовідносин) адміністративною радою
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб затверджено Положення про порядок
відшкодування Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб коштів за
вкладами фізичних осіб від 12 лютого 2002
року №2 (надалі- Положення №2).

Так, пунктом 4 розділу І Положення №2 (в
редакції, що діяла станом на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що Фонд гарантує кожному
вкладнику учасника (тимчасового
учасника) Фонду відшкодування коштів
за його вкладами, включаючи відсотки, в
розмірі вкладів на день настання
недоступності вкладів, але не більше
визначеної законодавством
гарантованої суми за вкладами у
кожному із таких учасників.

Зазначений розмір відшкодування
коштів за вкладами, включаючи відсотки,
за рахунок коштів Фонду може бути
збільшено за рішенням
адміністративної ради Фонду залежно
від тенденцій розвитку ринку ресурсів,
залучених від вкладників учасниками
(тимчасовими учасниками) Фонду.

При цьому, ліквідатор учасника
(тимчасового учасника) Фонду має надати
Фонду протягом двадцяти робочих днів з
дня настання недоступності вкладів
повний перелік вкладників, які мають
право на відшкодування коштів за
вкладами (далі - Список), із визначенням
їх розрахункової суми, яка підлягає
відшкодуванню відповідно до цього
Положення, за формою, встановленою в
додатку 1. Список складається за станом
на день настання недоступності
вкладів. Протягом періоду виплат
ліквідатор може надавати до Фонду
додаткову інформацію про вкладників
стосовно зменшення (збільшення)
належних їм сум відшкодування у межах
гарантованої суми, зменшення
(збільшення) кількості вкладників, яким
необхідно здійснити виплати, зміну
особи вкладника та інформацію зі
зміненими реквізитами вкладників. У
разі збільшення гарантованої суми
відшкодування та прийняття
адміністративною радою Фонду рішення
про поширення його дії на вкладників
банків, філій іноземних банків, яким
здійснюються виплати відшкодувань,
ліквідатор має надати до Фонду
додатковий Список вкладників із
зазначенням сум до збільшеної
гарантованої суми (пункт 2 розділу ІІ
Положення №2 (в редакції, що діяла
станом на момент виникнення спірних
правовідносин)).

Аналізуючи вищевказані положення
чинного законодавства України, суд
приходить до висновку, що ліквідатор
має надати Фонду додаткову інформацію
про вкладників стосовно зменшення
(збільшення) належних їм сум
відшкодування у межах гарантованої
суми, зменшення (збільшення) кількості
вкладників, яким необхідно здійснити
виплати, зміну особи вкладника та
інформацію зі зміненими реквізитами
вкладників протягом трьох місяців від
дня настання недоступності вкладів
(тобто з дня призначення ліквідатора
банку). Крім того, включення до списку
вкладників, яким мають бути
відшкодовані кошти за рахунок Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб,
здійснює ліквідатор, а не Фонд.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Правління Національного
банку України від 24 лютого 2010 року №97
«Про відкликання банківської ліцензії
та ініціювання процедури ліквідації
Відкритого акціонерного товариства
«Банку «БІГ Енергія» вирішено:
відкликати банківську ліцензію з 01
березня 2010 року та ініціювати
процедуру ліквідації Банку; призначити
ліквідатора банку (фізична особа -
незалежний експерт ОСОБА_2) і припинити
повноваження тимчасового
адміністратора Банку.

У той же час, ні позивачем, ні третьою
особою до суду не було надано доказів
надання ліквідатором Банку на користь
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб додаткової інформації стосовно
збільшення суми відшкодування гр.
ОСОБА_3 у період з 01 березня 2010 року по 01
червня 2010 року.

Наданий позивачем лист ліквідатора ВАТ
«БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» №1507/05 від 20 вересня
2012 року про внесення змін до Списку
(збільшення відшкодування на користь
позивача) суд оцінює критично, оскільки
його подано відповідачу з пропуском
тримісячного строку, встановленого
законом.

Крім того, як вбачається з довідки ВАТ
«БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» №1260/05 від 01 жовтня
2013 року, станом на 01 жовтня 2013 року
залишок акцептованих кредиторських
вимог фізичної особи ОСОБА_1 до ВАТ
«БАНК "БІГ ЕНЕРГІЯ» складає 133 576,23 грн.
Вказані вимоги віднесені до четвертої
черги кредиторів, до яких відповідно до
вимог статті 96 Закону України «Про
банки та банківську діяльність» (в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин) відносяться вимоги
вкладників - фізичних осіб у частині, що
перевищує суму, виплачену Фондом
гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до рішення виконавчої
дирекції Фонду від 07 березня 2013 № 15
«Щодо строків звернення вкладників»,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02 квітня 2013 за № 538/23070,
передбачено, що вкладники банків, які
перебувають у стадії ліквідації та для
яких процедура ліквідації
здійснюється відповідно до
законодавства, що діяло до набрання
чинності Законом України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
мають право звертатися до Фонду за
отриманням відшкодування коштів за
вкладами протягом трьох років з дня
настання недоступності вкладів.

Крім того, трьохрічний строк позовної
давності по зверненнях для вкладників
визначений і у статті 32 Закону №2740.
Поновлення вказаного строку, в тому
числі з поважних причин, чинним
законодавством не передбачено.

Таким чином, оскільки ліквідатора ВАТ
«БАНК «БІГ ЕНЕРГІЯ» було призначено
Національним банком України 01 березня
2010 року, позивач мав право звернутися
до Фонду за відшкодуванням протягом
трьох років, тобто до 01 березня 2013 року.

Враховуючи, що позивач звернувся до
Фонду із заявою після закінчення
вказаного періоду, а саме - 19 листопада
2013 року, суд приходить до висновку, що
Фонд правомірно зазначив про
відсутність підстав для виплати
позивачу відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя
В.П. Катющенко