Справа № 810/2195/14
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 810/2195/14
інстанції: Терлецька О.О
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

05 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Чаку Є.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Ковтун
І.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Приватного акціонерного товариства
"Кондитерська фабрика "Лагода",
Миронівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 06
травня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
акціонерного товариства "Кондитерська
фабрика "Лагода" до Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київської області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року адміністративний позов ПАТ
"Кондитерська фабрика "Лагода" до
Миронівської ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Київської
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень - задоволено
частково.

Своїм рішенням суд, зокрема, визнав
протиправним та скасував податкове
повідомлення-рішення форми "У" від 29
листопада 2013 року № про
застосування штрафних санкцій у
розмірі 340,00 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції ухвалити нову, якою
задовольнити позов в повному обсязі.

Крім того, відповідач також подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, в листопаді 2013 відповідачем
було проведено документальну
позапланову виїзну перевірку позивача
з питань дотримання вимог валютного
законодавства за період з 01 жовтня 2012
року по 20 листопада 2013 року.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем складено акт від 25
листопада 2013 року № 189/22-011/32967502, яким
встановлено порушення позивачем
статті 1 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», п.1 статті 9 Декрету Кабінету
Міністрів України від 19 лютого 2013 року
№15-93 «Про систему валютного
декларування і валютного контролю».

На підставі складеного акту перевірки,
29 листопада 2013 року відповідачем
винесені податкові
повідомлення-рішення № про
застосування штрафних санкцій у сумі
340,00 грн. та № про застосування
пені за порушення термінів розрахунків
у сфері ЗЕД у розмірі 22 809,60 грн..

Не погоджуючись з винесеними
податковими повідомленнями-рішеннями
позивач оскаржив їх в
адміністративному порядку.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" - виручка резидентів
у іноземній валюті підлягає
зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку.

Тобто, виходячи з вищевказаної норми
закону, проведення розрахунків у
іноземній валюті підлягає зарахуванню
на валютні рахунки в уповноважених
банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення.

Разом з тим, у зв'язку з набранням
чинності з 17 листопада 2012 року Закону
України №5480-VI «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розширення інструментів впливу на
грошово-кредитний ринок» та Постанови
Правління НБУ від 16 листопада 2012 року №
475 «Про зміну строків розрахунків за
операціями з експорту та імпорту
товарів і запровадження обов'язкового
продажу надходжень в іноземній
валюті», Законом №5480 внесено зміни до
Закону України № 185/94-ВР «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», відповідно до яких
Національному банку України надано
право запроваджувати на строк до шести
місяців інші строки розрахунків, ніж
ті. що встановлені частиною першою
статті 1 та 2 Закону N 185.

Постановою НБУ № 475, яка набрала
чинності 19 листопада встановлено, що
розрахунки за операціями з експорту та
імпорту товарів, передбачені в статтях
1 та 2 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті», повинні здійснюватися у строк,
що не перевищує 90 календарних днів.

З урахуванням викладеного, 90-денний
строк розрахунків поширюється на
експортні операції починаючи з 19
листопада 2012 року.

Якщо оформлення митної декларації
(підписання актів або інших документів,
що засвідчують виконання робіт,
надання послуг, експорт прав
інтелектуальної власності) за
експортними операціями або платежі
(виставлення векселя на користь
постачальників продукції, робіт,
послуг, що імпортуються) за імпортними
операціями відбувалися до 19 листопада
2012 року, то на розрахунки за вказаними
експортними, імпортними операціями
поширюється 180-денний строк
розрахунків.

Відповідно до п.1 статті 9 Декрету
Кабінету Міністрів України від 19
лютого 1993 року №15-93 "Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю", - валютні цінності та інше
майно резидентів, яке перебуває за
межами України, підлягає обов'язковому
декларуванню.

Статтею 1 Указу Президента України від
18 червня 1994 року №319/94 "Про невідкладні
заходи щодо повернення в Україну
валютних цінностей, що незаконно
знаходяться за її межами" встановлено
обов'язковість щоквартального
декларування суб'єктами
підприємницької діяльності України
незалежно від форм власності наявності
належних їм валютних цінностей, які
знаходяться за межами України.

Декларування здійснюється за формою
Декларації про валютні цінності,
доходи та майно, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами,
затвердженої Наказом Міністерства
фінансів України від 25 грудня 1995 року №
207 "Про затвердження форми Декларації
про валютні цінності, доходи та майно,
що належать резиденту України і
знаходяться за її межами".

З матеріалів справи вбачається, що в
періоді, який перевірявся податковим
органом, позивач уклав з компанією ООО
«G-M 2013» (Грузія) зовнішньоекономічний
експортний контракт від 10 червня 2013
року №05/ГР (далі - Контракт-1), що є за
своїм змістом договором
купівлі-продажу. Об'єктом цього
контракту є кондитерські вироби в
асортименті та відповідно до
специфікацій щодо кожної партії
товару.

На виконання умов Контракту-1 позивач
експортував за межі України на користь
нерезидента - компанії ООО «G-M 2013»
товар на загальну суму 54 225, 57 доларів
США або 433 424,98 грн. згідно ввізних
митних декларацій від 27 червня 2013 року
№ 201350 на суму 27 204,30 доларів США та № 201324
на суму 27 021,27 доларів США.

В періоді з 01 жовтня 2012 року по 20
листопад 2013 року від компанії ООО «G-M
2013» надійшла валютна виручка у сумі 27
189, 30 доларів США на розподільчий
валютний рахунок №3120 з подальшим
зарахуванням 10 вересня 2013 року на
поточний валютний рахунок №3120 в
ПАТ "УніКредитБанк".

Враховуючи вартість товару за умовами
Контракту-1 та перераховану покупцем
суму, у позивача виникла дебіторська
заборгованість в сумі 27 021, 27 доларів
США, що було позивачем відображено у
бухгалтерській звітності по рахунку 36.2
- "Розрахунки з іноземними покупцями".

На виконання вимог Постанови Кабінету
Міністрів України та НБУ від 12 грудня
1998 року №1968 "Про посилення контролю за
проведенням розрахунків резидентів і
нерезидентів за зовнішньоекономічними
операціями" банк ПАТ "УніКредітБанк" -
інформував відповідача
листом-повідомленням від 07 жовтня 2013
року №5948/ІІІ про факт ненадходження в
законодавчо встановлені строки
виручки по Контракту-1 за експортною
операцією, здійсненою 27 червня 2013 року.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті", - у разі прийняття до
розгляду судом позовної заяви
резидента про стягнення з нерезидента
заборгованості, яка виникла внаслідок
недотримання нерезидентом строків,
передбачених експортно-імпортними
контрактами, строки, передбачені
статтями 1 і 2 цього Закону або
встановлені Національним банком
України відповідно до статей 1 і 2 цього
Закону, зупиняються і пеня за їх
порушення в цей період не сплачується.

Судом встановлено, що позивачем 25
жовтня 2013 року, тобто на 90 день після
подачі експортних митних декларацій 27
червня 2013 року було подано до
господарського суду позовну заяву про
стягнення з компанії ООО «G-M 2013»
заборгованості по Контракту-1 в розмірі
27 021, 27 доларів США. За даним позовом
було відкрито провадження у справі 31
жовтня 2013 року.

Враховуючи наведене, нарахування пені
за порушення строків розрахунків за
Контрактом-1 було зупинено з моменту
порушення провадження у господарській
справі за позовом ПАТ "Кондитерська
фабрика "Лагода" до ООО «G-M 2013» - 31 жовтня
2013 року.

Отже, по Контракту-1 у позивача
рахується дебіторська заборгованість
у сумі 27 021,27 доларів США. Між тим,
позивач подав до відповідача
Декларацію про валютні цінності,
доходи та майно, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами,
станом на звітну дату - 01 жовтня 2013 року,
в якій задекларував, в розділі III "Майно
та товари за кордоном", суму
простроченої дебіторської
заборгованості - 27 021,27 доларів США.

З матеріалів справи також вбачається,
що позивач уклав зовнішньоекономічний
експортний контракт від 22 березня 2011
року № 07/Н з нерезидентом ООО "Торговый
дом Си Эн Ай бейкерс"(Росія) (далі -
Контракт-2), що є за своїм змістом
договором купівлі-продажу. Об'єктом
цього контракту є кондитерські вироби
в асортименті та відповідно до
специфікацій щодо кожної партії
товару. Загальна вартість контракту
складає 200 000 000,00 рос. рублів.

На виконання Контракту-2 в періоді з 01
жовтня 2012 року по 20 листопада 2013 року
позивач експортував на користь ООО
"Торговый дом Си Эн Ай бейкерс",
кондитерські вироби на загальну суму 608
617,81 російських рублів згідно з
вивізною вантажно-митною декларацією
від 31 січня 2013 року № 197577.

З вказаний період від ООО "Торговый дом
Си Эн Ай бейкерс" до позивача надійшла
валютна виручка у сумі 1 225 119, 77
російських рублів на розподільчий
валютний рахунок №3120 з подальшим
зарахуванням на поточний валютний
рахунок № 3120 в ПАТ
"УніКредитБанк".

Враховуючи вартість товару та
перераховану покупцем суму, у позивача
виникла дебіторська заборгованість в
сумі 617 288, 26 рос. рублів, що було
відображено позивачем у
бухгалтерській звітності по рахунку 36.2
- «Розрахунки з іноземними покупцями».

З матеріалів справи вбачається, що
валютна виручка по експортній операції
від 28 вересня 2012 року за митною
декларацією №197264, надійшла на поточний
рахунок підприємства в повному обсязі,
але з порушення вимог Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті". Так, сума
заборгованості на яку нараховується
пеня становить - 786,30 рос. рублів, а
180-денний строк зарахування валютної
виручки у сумі 786,30 російських рублів на
рахунок підприємства закінчився - 27
березня 2013 року.

Валютна виручка по експортній операції
від 31 січня 2013 року за митною
декларацією №197577, надійшла на поточний
рахунок підприємства не в повному
обсязі, в результаті чого також
порушено вимоги цього Закону та п.3
Постанови правління НБУ №475 "Про зміну
строків розрахунків за операціями з
експорту та імпорту товарів і
запровадження обов'язкового продажу
надходжень в іноземній валюті". Так,
сума заборгованості на яку
нараховується пеня становить - 786,30 рос.
рублів. 90-денний строк зарахування
валютної виручки у сумі 786,30 рос. рублів
на рахунок підприємства закінчився - 01
травня 2013 року.

Позивач подав до відповідача
декларацію про валютні цінності,
доходи та майно, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами, в
якій задекларував в розділі III "Майно та
товари за кордоном" суму простроченої
дебіторської заборгованості 786,30 рос.
рублів по Контракту-1 за здійсненою
експортною операцією 31 січня 2013 року.

Між тим, уповноважений банк ПАТ
"УніКредитБанк" інформував Миронівську
МДПІ, листом-повідомленням від 08 квітня
2013 року №1983/111 про факт ненадходження в
законодавчо встановлені строки
виручки по Контракту-2 за експортною
операцією, здійсненою 28 вересня 2012 року
та згідно листом-повідомленням від 06
червня 2013 року №3179/111 - про факт
ненадходження в законодавчо
встановлені строки виручки по
Контракту-2 за експортною операцією,
здійсненою 31 січня 2013 року.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" - порушення
резидентами строків, передбачених
статтями 1, 2 цього Закону або
встановлених НБУ відповідно до статей 1
і 2 цього Закону, тягне за собою
стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка від
суми неодержаної виручки(вартості
недопоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості.

Також слід зазначити, що на момент
отримання позивачем виручки в
іноземній валюті, а саме в періоді з 20
травня 2013 року по 19 листопада 2013 року
була чинною Постанова Правління НБУ
№163, відповідно до ч.1 якої розрахунки
за операціями з експорту та імпорту
товарів, передбачені в статтях 1 та 2
Закону України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті",
здійснюються у строк, що не перевищує 90
календарних днів.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що податковим органом
обґрунтовано зроблено висновки щодо
порушення позивачем вимог Закону
України «Про порядок здійснення
розрахунків у іноземній валюті» в
частині порушення строків проведення
розрахунків у іноземній валюті,
оскільки проплата поставленого товару
відбулась нерезидентом з порушенням
кінцевого строку сплати, тому
обґрунтованим вбачається податкове
повідомлення-рішення № .

Таким чином, правомірним є висновок
суду першої інстанції про задоволення
даного адміністративного позову
частково.

Отже при ухваленні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Приватного
акціонерного товариства "Кондитерська
фабрика "Лагода", Миронівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київської області -
залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 06 травня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

.

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Чаку Є.В.

Мєзєнцев Є.І.