Справа № 545/1459/14-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 р.Справа № 545/1459/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

предсавника відповідача - Голуба С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області на постанову Полтавського
районного суду Полтавської області від
27.05.2014р. по справі № 545/1459/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області

про визнання розпорядження
протиправним, зобов'зання вчинення
дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області , у якому просив: визнати
протиправним розпорядження
відповідача № 12 від 31 грудня 2013 року
про відмову в призначенні пенсії за
вислугу років позивачу; зобов'язати
відповідача призначити позивачу
пенсію за вислугу років.

Постановою Полтавського районного
суду Полтавської області від 27 травня
2014 року позовні вимоги задоволені
частково, а саме: визнати протиправним
та скасувати розпорядження № 12
Головного управління Пенсійного фонду
України в Полтавській області відділу
пенсійного забезпечення працівників
органі внутрішніх справ, служби
безпеки та деяких інших категорій
громадян про відмову в призначенні
пенсії з 31 грудня 2013 року; зобов'язано
відповідача призначити позивачу
пенсію за вислугу років , в іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на незаконність рішення суду першої
інстанції в зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Полтавського
районного суду Полтавської області
від 27 травня 2014 року та прийняти нове
судове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», КАС України та не відповідність
висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно подання про призначення пенсії
Головного управління ДНС України у
Хмельницькій області від 17 грудня 201З
року № 354 вислуга років ОСОБА_1 станом
на 22 квітня 201З року складає: календарна
служба 14 років 10 місяців 21 день,
пільгова служба 6 років 4 місяці 14 днів,
разом вислуги для призначення пенсії 21
рік три місяці 5 днів.

Відповідно до розпорядження № 12
від 31 грудня 2013 р. Головного управління
Пенсійного фонду України в
Полтавській області відділу
пенсійного забезпечення працівників
органів внутрішніх справ, служби
безпеки та деяких інших категорій
громадян про відмову в призначенні
пенсії 31 грудня 2013 року вирішено
відмовити ОСОБА_1 в призначені пенсії
за вислугу років.

В оскаржуваному рішенні відповідач
посилався на те, що на день звільнення
зі служби календар вислуга років
прапорщика служби цивільного захисту
ОСОБА_1 становить 14 років 10 місяців 21
день, що не дає право на пенсію за
вислугу років.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
оскаржуване рішення необґрунтоване та
прийняте з порушенням діючого
законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб», пенсія за вислугу років
призначається:а) особам офіцерського
складу, прапорщикам і мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, іншим особам, зазначеним у
пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону
крім осіб, зазначених у частині третій
статті 5 цього Закону, незалежно від
віку, якщо вони звільнені зі служби: по
30 вересня 2011 року і на день звільнення
мають вислугу 20 років і більше; з 1
жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на
день звільнення мають вислугу 20
календарних років та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2012 року по З0 вересня 2013 року і
на день звільнення мають вислугу 21
календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013
року по 30 вересня 2014 року і на день
звільнення мають вислугу календарний
рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014
року по 30 вересня 2015 року і на день
звільнення мають вислугу календарних
роки і більше; З жовтня 2015 року по 30
вересня 2016 року і на день звільнення
мають вислугу 22 календарних роки та 6
місяців і більше;з 1 жовтня 2016 року по 30
вересня 2017 року і на день звільнення
мають вислугу 23 календарних роки і
більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня
2018 року і на день звільнення мають
вислугу 23 календарних роки та 6 місяців
і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня
2019 року і на день звільнення мають
вислугу 24 календарних роки і більше; з 1
жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на
день звільнення мають вислугу 24
календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і
на день звільнення мають вислугу 25
календарних років і більше.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб», вищезгаданого Закону України до
вислуги років особам офіцерського
складу, особам середнього, старшого та
вищого начальницького складу станів
внутрішніх справ, державної пожежної
охорони, Державної служби спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
органіці підрозділів цивільного
захисту, міліції чи Державної
кримінально-виконавчої служби України
при означенні пенсії на умовах цього
Закону додатково зараховується час
їхнього навчання незалежно від форми
навчання у цивільних вищих навчальних
закладах, а також в інших навчальних
закладах, після закінчення яких
присвоюється офіцерське (спеціальне)
звання вступу на військову службу,
службу до органів внутрішніх справ,
державної пожежної охорон органів і
підрозділів цивільного захисту,
податкової міліції чи Державної
кримінально-виконавчої служби України
або призначення на відповідну посаду в
межах до п'яти років із розрахунку один
рік навчання за шість місяців служби.

Згідно ст. 17 -1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб», порядок обчислення вислуги
років та визначення пільгових умов
призначення пенсій особам, які мають
право на пенсію за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 1992 року №393 «Про рядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей» встановлено,
що до вислуги років для призначення
пенсій особам, зазначеним в абзаці
першому пункті один цієї постанови,
зараховується на пільгових умовах,
зокрема один місяць служби за півтора
місяця умови проходження служби
особами рядового і начальницького
складу державної пожеж охорони в її
підрозділах на атомних
електростанціях, об'єктах з ядерними
установкам матеріалами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
стосовно того, що права на пенсію за
вислугу років не ставиться в
залежність від наявності відповідної
кількості виключно календарної
вислуги, нормами зазначених
нормативно-правових актів не
встановлено виключень того, що роки
вислуги в пільговому обрахуванні
можуть зараховуватись до вислуги років
для призначення особі відповідної
пенсії, а впливають лише на її розмір.

Постановою Полтавського Окружного
Адміністративного суду від 22 серпня 2013
року по справі № 816/4647/13-а та ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року по справі за позовом ОСОБА_1 до
ГУДСУ України з надзвичайних ситуацій
у Хмельницькій області, ГУПФУ в
Полтавській області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії встановлено, що ОСОБА_1 має
достатній розмір вислуги років, що
надає йому право на призначення
відповідної пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Колегія суддів погоджується з
висновками суд першої інстанції
стосовно того, що у зв'язку з тим, що
особою повноважною призначити
позивачу пенсію за вислугу років, є
саме відповідач -Головне управління
Пенсійного фонду України в Полтавській
області, а не пенсійний фонд України в
особі Головне управління Пенсійного
фонду України в Полтавській області, як
то визначено в позовних вимогах та
права позивача порушуються тривалий
час, необхідно призначити позивачу
пенсію за вислугу років.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського районного суду
Полтавської області від 27.05.2014р. по
справі № 545/1459/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б. Повний текст
ухвали виготовлений 21.07.2014 р.