Справа № 13/525/08-АП
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року м. Київ
К/9991/29195/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,

розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі

на постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.12.2009

у справі № 13/525/08-АП Господарського суду
Запорізької області

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Запорізький абразивний
комбінат»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Запоріжжі

про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду
Запорізької області від 11.08.2008 позов
задоволено: визнані нечинними
податкові повідомлення-рішення СДПІ у
м. Запоріжжі від 12.01.2008 № /0, від
29.02.2008 № /1, від 05.05.2008 № /2, від
04.07.2008 № /3.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.12.2009 постанову суду першої
інстанції скасовано, позов задоволено:
скасовані податкові
повідомлення-рішення СДПІ у м.
Запоріжжі від 12.01.2008 № /0, від 29.02.2008
№ /1, від 05.05.2008 № /2, від 04.07.2008
№ /3.

У касаційній скарзі СДПІ у м. Запоріжжі
просить скасувати постанову суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове
рішення про відмову в позові,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити скаргу без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Фактичною підставою для визначення
податкового зобов`язання за платежем
«частина прибутку, що вилучається до
бюджету» (код бюджетної класифікації
21010100) та застосування штрафних
(фінансових) санкцій згідно з
податковими повідомленнями-рішеннями,
з приводу правомірності яких виник
спір, стали висновки контролюючого
органу, викладені в акті перевірки від
26.12.2007 № 486/08-02/00222226, про порушення
позивачем норм ст.63 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
(Закон № 489-V), пункту 4 Порядку
відрахування господарськими
організаціями до державного бюджету
частини чистого прибутку (доходу),
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.01.2007 № 68
(Порядок № 68), а саме: не відраховано до
Державного бюджету України частину
чистого прибутку за 2-й квартал 2007 року
в сумі 134427,00 грн.

За результатами перевірки та процедури
адміністративного оскарження СДПІ
прийняті податкові
повідомлення-рішення від 12.01.2008 №
/0, від 29.02.2008 № /1, від 05.05.2008 №
/2, від 04.07.2008 № /3 про
визначення ВАТ «Запорізький
абразивний комбінат податкового
зобов'язання за платежем «частина
прибутку, що вилучається до бюджету»
(код бюджетної класифікації 21010100) у
сумі 174755,10 грн., у тому числі: 134427,00 грн. -
основний платіж та 40328,10 - штрафні
(фінансові) санкції.

У судовому процесі встановлено, що ВАТ
«Запорізький абразивний комбінат»
засновано відповідно до рішення
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Запорізькій області від 25.10.1995 № 1379
шляхом перетворення Державного
підприємства «Запорізький абразивний
комбінат» у відкрите акціонерне
товариство. Частка статутного фонду,
яка належала державі становила 15 % до
липня 2007 року (акції реалізовано на
Київській міжнародній фондовій біржі).
За півріччя 2007 року за даними
бухгалтерського обліку та звітів про
фінансові результати (форма №2) чистий
прибуток ВАТ «Запорізький абразивний
комбінат» склав 6848900,00 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 2 Закону
України «Про систему оподаткування»
(Закон № 1251-ХІІ) (втратив чинність з 1
січня 2011 року) під податком і збором
(обов'язковим платежем) до бюджетів та
до державних цільових фондів слід
розуміти обов'язковий внесок до
бюджету відповідного рівня або
державного цільового фонду,
здійснюваний платниками у порядку і на
умовах, що визначаються законами
України про оподаткування.

В статях 14, 15 цього Закону наведений
вичерпний перелік загальнодержавних,
місцевих податків і зборів
(обов'язкових платежів).

Частиною 3 ст. 1 Закону № 1251-ХІІ
встановлено, що ставки, механізм
справляння податків і зборів
(обов'язкових платежів), за винятком
особливих видів мита та збору у вигляді
цільової надбавки до діючого тарифу на
електричну та теплову енергію, збору у
вигляді цільової надбавки до
затвердженого тарифу на природний газ
для споживачів усіх форм власності, і
пільги щодо оподаткування не можуть
встановлюватися або змінюватися
іншими законами України, крім законів
про оподаткування. Особливі види мита
справляються на підставі рішень про
застосування антидемпінгових,
компенсаційних і спеціальних заходів,
прийнятих відповідно до законів
України.

Частиною 1 ст. 67 Закону № 489-V
установлено, що господарські
організації сплачують до Державного
бюджету України частину прибутку
(доходу): акціонерні, холдингові
компанії та інші суб'єкти
господарювання, у статутному фонді
яких державі належать акції (частки,
паї), та їх дочірні підприємства, - у
розмірі базових нормативів
відрахування частки прибутку, що
спрямовується на виплату дивідендів.

Згідно з частиною 4 цієї статті частина
прибутку (доходу) сплачується до
Державного бюджету України або
місцевих бюджетів за результатами
фінансово-господарської діяльності 2006
року (крім частини прибутку (доходу),
сплаченої відповідно до статті 67
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2006 рік", та наростаючим
підсумком щоквартальної
фінансово-господарської діяльності у
2007 році у строки, встановлені для
сплати податку на прибуток
підприємств.

Для акціонерних, холдингових компаній
та інших суб'єктів господарювання, у
статутному фонді яких державі належать
частки (акції, паї), та їх дочірніх
підприємств, зазначені відрахування
провадяться з частини прибутку (доходу)
відповідно до розміру державної частки
(акцій, паїв) у їх статутних фондах
(частина 5 цієї статті).

Порядок відрахування, згідно з
частиною 6 цієї статті, частини
прибутку (доходу), визначеної цією
статтею, встановлюється Кабінетом
Міністрів України (крім порядку і
нормативу відрахування частини
прибутку (доходу) господарських
організацій, які належать до
комунальної власності або у статутних
фондах яких є частка комунальної
власності, які встановлюються
відповідними радами).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 68
акціонерні, холдингові компанії та
інші суб'єкти господарювання, у
статутному фонді яких державі належать
частки (акції, паї), та їх дочірні
підприємства здійснюють відрахування
частини чистого прибутку (доходу)
відповідно до розміру державної частки
(акцій, паїв) у їх статутному фонді.

За змістом вказаних правових норм
зазначений платіж, а саме: частина
прибутку (доходу) господарських
організацій, у статутних фондах яких є
державна частка, що сплачується до
бюджету, не включено до переліку
загальнодержавних чи місцевих
податків і зборів (обов'язкових
платежів), визначеного статями 14 та 15
Закону № 1251-ХІІ, а тому вказаний платіж
не є податковим платежем. Однак, це не
звільняє ВАТ «Запорізький абразивний
комбінат» від обов'язку, встановленого
статтею 67 Закону № 489-V, сплатити до
Державного бюджету України частину
чистого прибутку, розраховану за
нормативом, визначеним наказом Фонду
державного майна України від 12.02.2007 №
249, за результатами
фінансово-господарської діяльності за
півріччя 2007 року, в якому частка в його
статутному капіталі належала державі.

Враховуючи наведене та положення
пункту 1.5 ст. 1, пункту 17.1 ст. 17 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» № 2181-ІІІ, згідно яких штрафні
санкції, встановлені цим Законом,
можуть накладатись на платників
податків лише у випадку порушення
податкового законодавства, судами
попередніх інстанцій обґрунтовано
визнано, що у відповідача не було
законних підстав для застосування
штрафних санкцій, оскільки
встановлений ст. 63 Закону № 489-V платіж
не є податковим зобов'язанням.

Відповідно до ст. 225 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
змінити судове рішення, якщо у справі
немає необхідності досліджувати нові
докази або встановлювати обставини, а
судове рішення, яке змінюється, є
помилковим тільки в частині.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 225, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі задовольнити частково,
змінити постанову Господарського суду
Запорізької області від 11.08.2008 та
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 02.12.2009, позов задовольнити
частково.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Запоріжжі від 12.01.2008 № /0, від
29.02.2008 № /1, від 05.05.2008 № /2, від
04.07.2008 № /3 в частині визначення
суми 134427,00 грн. сумою податкового
зобов`язання ВАТ «Запорізький
абразивний комбінат» та в частині
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 40328,00 грн.

У задоволенні позову в іншій частині -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін В.П. Юрченко