Справа № 437/18635/13-а
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2014-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Н.О.
Суддя-доповідач - Юрко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року справа №437/18635/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Юрко І.В., суддів:
Міронової Г.М., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Сєвєродонецьку Луганської області на
постанову Ленінського районного суду
м.Луганська від 14 лютого 2014 року в
адміністративній справі № 437/18635/13а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Сєвєродонецьку Луганської області
про визнання бездіяльності
неправомірною та зобов'язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 05.12.2013 року звернувся до суду
з позовом до Управління Пенсійного
фонду України в м.Сєвєродонецьку
Луганської області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії, яким
просив визнати неправомірною
бездіяльність відповідача щодо не
проведення їй перерахунку пенсії з
31.07.2013 року, зобов'язати провести
перерахунок та виплату пенсії як
державному службовцю на підставі ст. 37
-1 Закону України «Про державну службу»,
ст. 129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
м.Сєвєродонецьку Луганської області
проводити виплату без обмеження пенсії
максимальним розміром, встановленим
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
починаючи з 31.07.2013 до настання
відповідних змін у
законодавстві. Крім того, з метою
гарантування дотримання і захисту
прав, свобод, інтересів від порушень з
боку управління, позивачка просить суд
зобов'язати відповідача утримуватися
щороку до 2015 року включно від вчинення
дій щодо відмови у здійсненні
перерахунку пенсії та від обмеження
щороку до 2015 року включно, розміру,
визначеної внаслідок перерахунку,
пенсії максимальним розміром.

Постановою Ленінського районного
суду м.Луганська від 14 лютого 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м.Сєвєродонецьку Луганської області
щодо не проведення перерахунку пенсії
ОСОБА_2 з 31.07.2013 року.

Визнати неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м.Сєвєродонецьку Луганської області
щодо не виплати ОСОБА_2 пенсії без
обмеження пенсії максимальним
розміром, встановленим Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Сєвєродонецьку
Луганської області провести ОСОБА_2
перерахунок та виплату пенсії як
державному службовцю на підставі ст. 37-1
Закону України «Про державну службу»,
ст. 129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та виплатити
недоотриману пенсію з 31.07.2013 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Сєвєродонецьку
Луганської області провести ОСОБА_2
перерахунок та виплату пенсії без
обмеження пенсії максимальним
розміром, встановленим Законом України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» з 31.07.2013 року.

В іншій частині позовних
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
суду, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі.

Сторони у судове засідання не
з'явились, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Колегія суддів розглядає дану справу
за вимогами ст. 197 КАС України у
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст.195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в
разі встановлення під час
апеляційного провадження порушень,
допущених судом першої інстанції, які
призвели до неправильного вирішення
справи.

Колегія суддів, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права в межах доводів
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судом встановлено, що позивачка
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
м.Сєвєродонецьку Луганської області.
На підставі особистої заяви
позивачки від 20.05.2011 року, вона була
переведена з пенсії по інвалідності
на пенсію за віком, на умовах
передбачених Законом України «Про
державну службу», при наявності стажу
державної служби 22 роки, що
підтверджується розпорядженням
пенсійного органу № 112967 від 23.05.2011
року (а.с. 75-77).

Вказаним розпорядженням встановлено
90% розрахунку пенсії від заробітку та
розмір пенсії складав 3294,72 грн..

Позивачка 31 липня 2013 року звернулась до
Управління з заявою про перерахунок
пенсії на підставі статті 37-1 Закону
України «Про державну службу», ст.129
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» та надала довідку
Луганського окружного
адміністративного суду про заробітну
плату, отриману державним службовцем,
які на момент перерахунку працюють на
посадах, з яких призначено
(перераховано) пенсію з липня 2013 року.
На момент надання цієї довідки та
звернення за перерахунком пенсії та
до теперішнього часу позивач працює
суддею Луганського окружного
адміністративного суду. Заробітна
плата складається з посадового окладу
та надбавки за вислугу років. Також
позивачка надала заяву про виплату їй
пенсії без обмеження пенсії
максимальним розміром, встановленим
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» (а.с. 11,
12. 22).

Листами № 10302/02-16/1 та № 10303/02-16/1 від
09.08.2013 року пенсійним органом
відмовлено позивачці в перерахунку
пенсії з посиланням на те, що
можливість перерахунку пенсії
державного службовця існує при
підвищенні розміру заробітної плати
державним службовцям згідно цього
Закону. Перерахунок пенсії провадиться
тоді, коли уряд приймає рішення про
збільшення заробітної плати державним
службовцям. Збільшення суддівської
винагороди по Закону України «Про
судоустрій та статус суддів» не є
збільшенням заробітної плати
державних службовцям, тому не є
підставою для перерахунку пенсій,
призначених по Закону України «Про
державну службу». Крім того, Управління
не погоджується з вимогами позивачки
щодо зняття обмеження пенсії
максимальним розміром, оскільки норми
Закону України «Про державну службу»
щодо обмеження пенсій, призначених
державним службовцям за цим Законом,
максимальним розміром
неконституційними не визнані ( а.с. 14-16).

Вказані відмови і оскаржує
позивачка.

В даному випадку позивачка має
статус судді, яка досягла пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» і
якій пенсія виплачується на умовах
статті 37 Закону України «Про державну
службу».

Порядок і умови перерахунку
пенсій державних службовців
встановлені статтею 37-1 Закону України
«Про державну службу», норми якого
передбачають у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям, а також у зв'язку із
набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсій за частиною другою
цієї статті здійснюється виходячи із
сум заробітної плати, на які
нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої
статті 138 Закону України « Про
судоустрій і статус суддів» від 7 липня
2010 року № 2453-6, судді, який вийшов у
відставку, при досягненні пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу» або, за його
вибором, щомісячне грошове утримання.
Колегія суддів вважає, що альтернатива
у виборі пенсійного забезпечення
доводить, що позивач має право на
пенсію державного службовця.

Умови розміру оплати праці
суддів визначаються законом, про що
зазначено статтею восьмою Закону
України «Про оплату праці», яка регулює
сферу державного регулювання оплати
праці. Таким законом є Закон України
«Про судоустрій і статус суддів», за
частиною першою статті 129 якого
суддівська винагорода регулюється
зокрема цим Законом та не може
визначатися іншими
нормативно-правовими актами. Склад
суддівської винагороди врегульований
частиною другою цієї статті.

Виходячи з того, що умови оплати
праці судді визначаються законом,
доводи пенсійного органу, основані на
необхідності їх визначення урядом, є
безпідставними.

Проте, задовольняючи позов, суд
першої інстанції, зазначив про не
обмеження пенсії позивача
максимальним розміром, встановленим
Законом України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи».

З таким рішенням суду не може
погодитись колегія суддів з
наступних підстав.

Верховний Суд України у своїх
постановах від 02 липня 2013 року у
справі № 21-186а13 та від 24
грудня 2013 року у справі № 21-452а13
висловив правову позицію щодо права
суддів на призначення пенсії за
Законом України «Про державну службу»
і її розмір, яка викладена в такий
спосіб:

«Статтею 1 Закону № 3723-XII
державна служба в Україні визначена як
професійна діяльність осіб, які
займають посади в державних органах та
їх апараті, щодо практичного виконання
завдань і функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів.

Згідно зі статтею 2 вказаного
Закону посада - це визначена структурою
і штатним розписом первинна структурна
одиниця державного органу та його
апарату, на яку покладено встановлене
нормативними актами коло службових
повноважень.

Аналіз зазначених норм дає
підстави вважати, що суддя, на якого
поширюється дія положень статей
першої, другої Закону № 3723-XII, є
державною службовою особою, яка
здійснює функції представника
державної судової влади на постійній
основі, наділений повноваженнями
здійснювати правосуддя та одержує
суддівську винагороду за рахунок
державних коштів.

Граничний вік перебування на
державній службі фактично є пенсійним
віком для цієї категорії працівників.

Пенсійне забезпечення
державних службовців регулюється
статтею 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин), яка, зокрема,
визначає підстави для виходу на
пенсію державних службовців та її
розмір, а також передбачає, що пенсія
державному службовцю виплачується
незалежно від його заробітку
(прибутку), одержуваного після виходу
на пенсію.

Аналіз статей 23, 37 зазначеного
Закону дає підстави для висновку про
те, що особи, які досягли пенсійного
віку, мають право на отримання пенсії
державних службовців (за наявності
відповідних підстав) та продовження
терміну перебування на державній
службі (за наявності погодження
начальника Головного управління
державної служби при Кабінеті
Міністрів України).

Крім того, статтею 37 Закону №
3668-VI встановлено, що особі, якій
призначена пенсія відповідно до цієї
статті та яка продовжує працювати на
державній службі, виплачується
пенсія у розмірі, обчисленому
відповідно до Закону України від 09
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058-IV), а
після звільнення - у розмірі,
обчисленому відповідно до Закону №
3723-XII».

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Крім того, відповідно до ст. 45
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної
пенсії, крім випадків, передбачених ч.1
ст. 35, ч.2 ст. 38, ч. 3 ст. 42 і ч. 5 ст. 48
цього Закону, провадиться в такі
строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Таким чином, оскільки позивачем
заяву про перерахунок пенсії подано
до УПФУ 31.07.2013 року, в даному випадку
пенсійний орган повинен був здійснити
перерахунок пенсії позивачу з 01.08.2013
року.

На підставі вищезазначеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, у звязку з чим
постанова суду першої інстанції
підлягає скасуванню, з винесенням
нового рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищезазначене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції постановлене судове
рішення з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції з
прийняттям нового рішення про
відмову в задоволенні позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 195,196, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
м.Сєвєродонецьку Луганської області на
постанову Ленінського районного суду
м.Луганська від 14 лютого 2014 року в
адміністративній справі № 437/18635/13а
задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м.Луганська від 14 лютого 2014 року в
адміністративній справі № 437/18635/13а
скасувати.

Позов ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в м.Сєвєродонецьку
Луганської області про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
м.Сєвєродонецьку Луганської області
щодо не проведення перерахунку пенсії
ОСОБА_2 з 01.08.2013 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Сєвєродонецьку
Луганської області провести ОСОБА_2
перерахунок та виплату пенсії як
державному службовцю на підставі ст. 37-1
Закону України «Про державну службу»,
ст. 129 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» з урахуванням
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування»та виплатити
недоотриману пенсію з 01.08.2013 року.

В задоволенні решти позовних
вимого відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду набирає
законної сили з моменту постановлення
та може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя
І.В. Юрко

Судді
Г.М.Міронова

І.В.Геращенко