Справа № 822/2777/14
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/2777/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в складі:головуючого-суддіПольового
О.Л. при секретаріВересняк А.А. за
участі:представників
сторінрозглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Красилівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 (далі
- позивач, ФОП ОСОБА_3) звернулась до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Красилівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області (далі - відповідач) про
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 13.06.2014
року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що за результатами
проведеної 02.05.2014 року посадовими
особами відповідача фактичної
перевірки магазину «Ромашка»,
розташованого за адресою: м.Красилів,
вул.Грушевського 189Б, з питань
додержання вимог, встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими для виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складено акт
перевірки №037/22/01/21/НОМЕР_1 від 02.05.2014
року. Відповідно до висновків акту
перевіркою встановлено факт
реалізації однієї пляшки бальзаму «9
Сил» виготовленої ТОВ «Золотинський №3
Золотар» та оклеєної маркою акцизного
податку АВ, 23АААЮ №290452, 08/13, 9,898 грн., яка
викликає підозру щодо її
автентичності. Як наслідок,
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 13.06.2014 №,
яким до позивача за порушення ст.226
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 8500,00 грн.
Зазначає, що не погоджується з
зазначеним податковим
повідомленням-рішенням, оскільки
здійснюючи роздрібну торгівлю, ФОП
ОСОБА_3 при придбанні товару у
постачальника візуально не могла
визначити автентичність марок
акцизного податку без застосування
спеціального обладнання. Вказує, що
обов'язок щодо маркування алкогольних
напоїв лежить на суб'єктах
господарювання які здійснюють
виробництво чи ввезення таких виробів
на митну територію України.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримує та
просить суд задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засідання та поданих письмових
запереченнях (вх.№23318 від 28.07.2014 року)
просить відмовити в задоволенні позову
в повному обсязі. Зазначає, що актом
перевірки №037/22/01/21/НОМЕР_1 від 02.05.2014
року, на підставі якого прийняте
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення, встановлено факт
реалізації позивачем алкогольних
напоїв з підробленими марками
акцизного податку, чим порушено вимоги
ст.226 ПК України, ст.11 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» (далі - Закон
№481/95-ВР). Зазначає, що для застосування
до суб'єкта господарювання
відповідальності достатньо самого
факту здійснення ним зберігання або
реалізації алкогольних напоїв без
марок акцизного податку встановленого
зразка або з підробленими марками
акцизного податку. Відсутність вини
суб'єкта господарювання у підробленні
марок акцизного податку або зберіганні
немаркованої алкогольної продукції не
може бути підставою для звільнення
його від відповідальності, оскільки це
суперечить основним засадам Закону
№481/95-ВР, які полягають у забезпеченні
високої якості алкогольних напоїв та
тютюнових виробів та захисту здоров'я
громадян, а також посиленню боротьби з
незаконним виробництвом та обігом
такої продукції на території України.

Заслухавши представника позивача,
представника відповідача, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази в їх
взаємному зв'язку і сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
на підставі наведеного нижче.

Суд встановив, що ОСОБА_3 зареєстрована
як фізична особа-підприємець 20.08.2001
року, що підтверджується копією
виписки з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АД №038614.
Основним видом діяльності є роздрібна
торгівля в неспеціалізованих
магазинах переважно продуктами
харчування, напоями та тютюновими
виробами.

02.05.2014 року проведена перевірка
магазину «Ромашка», розташованого за
адресою: м.Красилів, вул.Грушевського
189Б, що належить суб'єкту
господарювання ОСОБА_3, за результатами
якої складено акт (довідку) про
результати фактичної перевірки з
питань додержання суб'єктами
господарювання вимог, встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами №037/22/01/21/НОМЕР_1.
Відповідно до висновків акту,
перевіркою встановлено факт
реалізації 1 пл. бальзаму «9 Сил» по ціні
34,00 грн. при цьому дана пляшка об'ємом
0,5л, міцністю 40% виготовлена ТОВ
«Золотинський №3 Золотар» та оклеєна
маркою акцизного податку АВ, 23АААЮ
№290452, 08/13, 9,898 грн., яка викликає підозру
щодо її автентичності.

Згідно акту експертизи марок акцизного
податку для алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва №094-05-14 від
22.05.2014 року марка акцизного податку для
маркування алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва з
реквізитами АВ, 23АААЮ №290452, 08/13, 9,898 грн.
державним підприємством
«Поліграфічний комбінат «Україна» по
виготовленню цінних паперів» не
виготовлялась і є підробленою.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки від 02.05.2014
№037/22/01/21/НОМЕР_1, відповідачем винесене
податкове повідомлення-рішення від
13.06.2014 №, яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції (штраф) в розмірі 8500,00 грн.

Не погоджуючись з податковим
повідомленням-рішенням №037/22/01/21/НОМЕР_1
від 02.05.2014 року позивач оскаржив його в
судовому порядку.

Підставою для застосування до позивача
штрафних (фінансових) санкцій (штрафу)
стали висновки відповідача про
реалізацію алкогольних напоїв з
підробленими марками акцизного
податку.

Досліджуючи правомірність зазначених
вище висновків відповідача, суд
зазначає наступне.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.11 Закону
№481/95-ВР, алкогольні напої та тютюнові
вироби, які виробляються в Україні, а
також такі, що імпортуються в Україну,
позначаються марками акцизного
податку в порядку, визначеному
законодавством.

Згідно п. 226.9 ст. 226 ПК України,
вважаються такими, що немарковані:
алкогольні напої та тютюнові вироби з
підробленими марками акцизного
податку; алкогольні напої та тютюнові
вироби, марковані з відхиленням від
вимог положення, затвердженого
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до якого здійснюються
виготовлення, зберігання, продаж марок
акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, та/або марками, що не
видавалися безпосередньо виробнику
або імпортеру зазначеної продукції;
алкогольні напої з марками акцизного
податку, на яких зазначення суми
акцизного податку, сплаченого за
одиницю маркованої продукції, не
відповідає сумі, визначеній з
урахуванням чинних на дату розливу
продукції ставок акцизного податку,
міцності продукції та місткості тари.

Відповідно до п.20 Положення про
виготовлення, зберігання, продаж марок
акцизного податку та маркування
алкогольних напоїв і тютюнових
виробів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 27.12.2010
№1251, вважаються такими, що немарковані:
алкогольні напої та тютюнові вироби з
підробленими марками; алкогольні напої
та тютюнові вироби, марковані з
порушенням вимог цього Положення,
та/або марками, що не видавалися
безпосередньо виробнику або імпортеру
зазначеної продукції; алкогольні напої
з марками, на яких зазначення суми
акцизного податку, сплаченого за
одиницю маркованої продукції, не
відповідає сумі, визначеній з
урахуванням чинних на дату розливу
продукції ставок акцизного податку,
міцності продукції та місткості тари.

Пунктом 226.1 ст.226 ПК України
встановлено, що у разі виробництва на
митній території України алкогольних
напоїв і тютюнових виробів чи ввезення
таких товарів на митну територію
України платники податку зобов'язані
забезпечити їх маркування марками
встановленого зразка у такий спосіб,
щоб марка акцизного податку
розривалася під час відкупорювання
(розкривання) товару.

З системного аналізу вказаних норм
законодавства, суд приходить до
висновку, що обов'язок щодо маркування
алкогольних напоїв покладено на
суб'єктів господарювання, які
здійснюють виробництво чи ввезення
таких виробів на митну територію
України.

Згідно ст.17 Закону №481/95-ВР, до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі виробництва, зберігання,
транспортування, реалізації
фальсифікованих алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів; алкогольних напоїв
чи тютюнових виробів без марок
акцизного податку встановленого
зразка або з підробленими марками
акцизного податку - 200 відсотків
вартості товару, але не менше 8500
гривень.

Передбачена ст.17 Закону №481/95-ВР
фінансова санкція є
адміністративно-господарською
санкцією.

У свою чергу, господарсько-правова
відповідальність застосовуються лише
за наявності певних підстав для її
застосування. Розрізняють юридичні та
фактичні підстави застосування
господарсько-правової
відповідальності. Так, фактичною
підставою застосування
господарсько-правової
відповідальності, що визначена ч.1 ст.218
Господарського кодексу України, є
наявність вчиненого суб'єктом
господарювання правопорушення у сфері
господарювання. При застосуванні
господарсько-правової
відповідальності необхідним є
враховування умов такої
відповідальності. Умови
господарсько-правової
відповідальності складаються з
чотирьох елементів: наявність
господарського правопорушення, тобто
порушення норм закону, договору тощо;
протиправність поведінки
господарського порушника; причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
порушника і завданими потерпілому
збитками; вина господарського
правопорушника.

З матеріалі справи вбачається, що
алкогольний напій бальзам «9 Сил» 0,5 л в
кількості 3 шт. ФОП ОСОБА_3 придбала у
постачальника ТОВ «Петрус-Алко», що
підтверджується копіями податкової
накладної №8703 від 28.01.2014 та видаткової
накладної №Б-ХД000980 від 28.01.2014 (копії
яких містяться в матеріалах справи).
Отже, позивач не є особою, яка
відповідно до вимог ст.226 ПК України,
зобов'язана забезпечити належне
маркування алкогольних напоїв і
тютюнових виробів, що виробляються на
митній території України або ввозяться
до неї.

Крім того, суд враховує не доведеність
вини позивача в скоєнні
правопорушення, оскільки відповідно до
акту експертизи марок акцизного
податку для алкогольних напоїв
вітчизняного виробництва №094-05-14 від
22.05.2014 встановлено факт підроблення
марки акцизного податку для маркування
алкогольних напоїв вітчизняного
виробництва з реквізитами АВ, 23АААЮ
№290452, 08/13, 9,898 грн. із застосуванням
спеціальних приладів, що унеможливлює
візуальне встановлення позивачем
зазначеного факту.

Враховуючи, що необхідною умовою для
притягнення до юридичної
відповідальності є встановлення
складу правопорушення як сукупності
об'єктивних та суб'єктивних ознак, що
характеризують діяння як
правопорушення, з огляду на
відсутність вини позивача, суд
приходить до висновку про відсутність
підстав для застосування до позивача
фінансових санкцій.

Згідно ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно ст.19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а ч.2 ст.71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, особливістю
адміністративного судочинства є те, що
тягар доказування в спорі покладається
на відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати суду всі матеріали,
які свідчать про його правомірні дії.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач
як суб'єкт владних повноважень не надав
суду достатніх та беззаперечних
доказів в обґрунтування обставин, на
яких ґрунтуються його заперечення та
не довів правомірності податкового
повідомлення-рішення від 13.06.2014 №.

За таких обставин позовні вимоги є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому
підлягають задоволенню.

Під час прийняття постанови суд,
зокрема, вирішує, як розподілити між
сторонами судові витрати (ст.161 КАС
України).

Якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа) (ч.1 ст.94 КАС України).

Керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 9, 11, 71, 86, 94, 104, 158-163,
167, 254 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове
повідомлення-рішення Красилівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області
№ від 13 червня 2014 року.

Присудити з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 понесені судові витрати в
розмірі 237 (двісті тридцять сім) гривень
00 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 12
серпня 2014 року

Суддя/підпис/О.Л. Польовий"Згідно з
оригіналом" Суддя