Справа № 203/4527/14-а
Суддя: Маймур Ф. Ф.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/4527/14-а
Провадження № 2-а/0203/186/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2014
Кіровський
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Маймур
Ф.Ф.,

при секретарі - Авраменко А.М.,

за участю представника позивача -
Романенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську адміністративну
справу за позовом Дніпропетровської
митниці Міндоходів до старшого
державного виконавця відділу
виконавчої служби Апостолівського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області Ліманової
Н.О. про визнання незаконною та
скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2014 року до Кіровського
районного суду м. Дніпропетровська
звернувся позивач із вищевказаним
адміністративним позовом, в якому
просив суд визнати незаконною та
скасувати постанову відповідача про
повернення позивачу виконавчого
документу - постанови позивача по
справі про порушення митних правил від
06 вересня 2013 року. В обґрунтування
своїх вимог позивач послався на не
вчинення відповідачем в повному обсязі
всіх можливих дій щодо виконання
вказаного виконавчого документу та
стягнення з боржника штрафу в повному
розмірі.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
наполягала на їх задоволенні в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, надіслав до суду письмові
заперечення проти позову, в яких
послався на вчинення всіх можливих і
передбачених законом дій із виконання
постанови позивача, що призвело до
часткової сплати боржником штрафу
(а.с.9-10).

Вислухавши представника позивача та
дослідивши матеріали адміністративної
справи, суд приходить до наступного
висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що 06 вересня 2013 року заступником
начальника Дніпропетровської митниці -
начальником управління боротьби з
контрабандою та митними
правопорушеннями за наслідками
розгляду справи про порушення митних
правил №0298/110000001/13 винесено відповідну
постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні порушення митних правил за
ст.469 ч.2 МК України із накладенням
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 8500 гривень (а.с.3).

Після набрання зазначеною постановою
законної сили, її було направлено до
державної виконавчої служби для
примусового виконання, а 23 червня 2014
року відповідачем винесено постанову
за ВП №40028070 про повернення вказаної
постанови позивачу, як стягувачу. Таке
рішення відповідач мотивував тим, що в
ході здійснення виконавчого
провадження встановлена відсутність у
боржника ОСОБА_3 рухомого та нерухомого
майна, місця роботи, рахунків у банках
та пенсії. Постанова позивача виконана
лише частково. (а.с.4-5)

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази тих обставин та дій,
вчинених відповідачем, на які він
посилається у своєму запереченні проти
позову.

Питання щодо виконання постанов суду
про накладення адміністративних
стягнень за порушення митних правил
врегульовані нормами Закону України
«Про виконавче провадження», КУпАП, МК
України.

Так, за змістом ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.2 КУпАП,
ст.ст.487, 522, 523, 527, 534, 535, 540 МК України
постанови митного органу у справах про
адміністративні правопорушенні,
винесені за наслідками розгляду таких
справи, одночасно є і виконавчими
документами, примусове виконання яких
здійснюється державною виконавчою
службою.

За змістом ст.ст.5, 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом. Державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження зокрема має право з метою
захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну. Вимоги державного
виконавця щодо виконання рішень
обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.
Державному виконавцю повинні бути
безоплатно надані у встановлений ним
строк інформація, документи або їх
копії, необхідні для здійснення його
повноважень.

Згідно ст.47 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавчий
документ, на підставі якого відкрито
виконавче провадження, за яким
виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними. Про повернення
виконавчого документа державний
виконавець виносить постанову, яка
може бути оскаржена.

Відповідно до ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Аналізуючи встановлені в судовому
засіданні фактичні обставини в
контексті викладених норм
законодавства, приймаючи до уваги, що
державним виконавцем в порушення вимог
ст.11 Закону України «Про виконавче
провадження» не вжито усіх можливих
заходів щодо виконання виконавчого
документу - постанови позивача у справі
про порушення митних правил, зокрема не
встановлено всіх можливих джерел
доходу боржника для звернення на них
стягнення, а твердження сторони
відповідача про протилежне, зокрема
про відсутність у боржника будь-якого
майна та коштів, роботи, пенсії тощо, в
контексті положень ст.71 КАС України є
недоведеними і не можуть бути прийняті
судом до уваги, в тому числі тому, що
фактичне існування боржника-фізичної
особи без будь-яких джерел доходу є
неможливим, суд приходить до висновку
про передчасність винесення
оскаржуваної постанови державного
виконавця та необхідність її
скасування.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.5, 11, 17, 47 Закону України «Про
виконавче провадження», ст.2 КУпАП,
ст.ст.487, 522, 523, 527, 534, 535, 540 МК України,
ст.ст.11, 69-71, 79, 86, 158-163, 167, 254 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати незаконною та скасувати
постанову старшого державного
виконавця відділу виконавчої служби
Апостолівського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Ліманової Н.О. про повернення
виконавчого документу стягувачеві від
23 червня 2014 року за ВП №40028070.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст.254 КАС
України.

Постанову суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку через Кіровський
районний суд м. Дніпропетровська до
Адміністративного Апеляційного суду
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення постанови з
одночасним надісланням копії
апеляційної скарги до
Адміністративного Апеляційного суду
Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на постанову суду,
прийняту згідно зі ст.160 ч.3 КАС України
та/або в порядку письмового
провадження, може бути подана протягом
10 днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Ф.Ф.
Маймур