Справа № 811/3665/13-а
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №811/3665/13-а
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого - судді Момонт Г.М.,
розглянув у порядку письмового
провадження в м. Кіровограді
адміністративну справу
за позовом: Фізичної особи-підприємця
до відповідача: Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся з позовом до Кіровоградської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
про визнання протиправними та
скасування податкових
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб від
здійснення підприємницької діяльності
в розмірі 21 740,11 грн.;
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб
найманих працівників в розмірі 2 133,70
грн., у тому числі 1 706,96 грн. основного
платежу та 426,74 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів).
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що висновки податкового
органу про завищення доходу за 2008-2010
роки на 178 167,13 грн. та завищення суми
валових витрат на 387 177,22 грн.
ґрунтуються на припущеннях та
спростовуються первинними
документами, які були надані на
Також, позивач вказує, що між ним та
найманими працівниками ОСОБА_2 і ОСОБА_3
були укладені трудові договори, які
зареєстровані в міськрайонному центрі
зайнятості. При цьому зазначеними
працівниками були подані заяви про
застосування податкової соціальної
пільги, а тому податкове
р. винесено відповідачем протиправно.
Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі,
оскільки перевіркою встановлено, що
ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог
Інструкції про оподаткування доходів
фізичних осіб від зайняття
підприємницькою діяльністю,
затвердженої наказом державної
податкової інспекції України від 21.04.1993
р. №12, декларував валові доходи
отримані за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2010 р.
з врахуванням суми ПДВ, яка входить до
ціни проданих товарів (робіт, послуг).
Також відповідач вказує, що на підставі
наданих на перевірку документів
перевіркою встановлено, що до складу
валових витрат перевіряємого періоду
ФОП ОСОБА_1 включено вартість
придбаного, але фактично не
реалізованого товару, що призвело до
порушення ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» №13-92 від 26.12.1992 р.
Окрім того, відповідач вказує, що
відповідно до наданих на перевірку
відомостей нарахування та виплати
заробітної плати за перевіряємий
період прибутковий податок з доходів
найманих працівників не утримувався,
при цьому заяви найманих працівників
на застосування податкової соціальної
пільги на перевірку не надавалися.
Разом з тим, відповідач зауважує, що ФОП
ОСОБА_1 після процедури
адміністративного оскарження в 2011 році
звернувся до Кіровоградського
окружного адміністративного суду з
позовом про скасування податкових
повідомлень-рішень, вказавши предметом
спору первинні податкові
повідомлення-рішення, які на той час
вже були відкликані. Постановою
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 07.06.2012 р. у
справі №1170/2а-3348/11, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2013 р., відмовлено у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі, у
зв'язку з чим відповідач стверджує, що у
справі №1170/2а-3348/11 у якій брали участь
ті самі особи та досліджувалися ті самі
обставини, судами визнано дії
податкового органу правомірними.
У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги та подав заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження (а.с.224).
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, що підтверджується
розпискою про вручення судової
На підставі усної ухвали, прийнятої в
судовому засіданні 06.08.2014 р. та
занесеної до журналу судового
засідання (а.с.227), подальший розгляд
справи проведено в порядку письмового
провадження у відповідності до ч.4 ст.122,
ч.6 ст.128 КАС України.
Дослідивши подані сторонами документи
і матеріали, висновок експерта,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, покази
свідків, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд,
У період з 22.02.2011 р. по 09.03.2011 р.
посадовими особами Кіровоградської
ОДПІ проведено документальну планову
фінансово-господарської діяльності з
питань дотримання ОСОБА_1 вимог
податкового законодавства за період з
01.04.2008 року по 31.12.2010 року, за
результатами якої складено акт
№35/1710/НОМЕР_1 від 15.03.2011 р., висновками
якого, зокрема, є порушення ФОП ОСОБА_1,
на думку відповідача:
- ст.13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» від 26.12.1992 р. та п.13 Інструкції
про оподаткування доходів фізичних
осіб від зайняття підприємницькою
діяльністю», затвердженої наказом
державної податкової інспекції
України від 21.04.1993 р. №12, у зв'язку з чим
завищено валові доходи та валові
- пп.8.1.1, 8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» №889-IV
від 23.05.2003 р., у зв'язку з чим
донараховано податок з доходів
найманих працівників в сумі 1 706,96 грн., у
тому числі: за квітень 2008 року - 38,60 грн.;
за травень 2008 року - 38,60 грн.; за червень
2008 року - 38,60 грн.; за липень 2008 року - 38,60
грн.; за серпень 2008 року - 38,60 грн.; за
вересень 2008 року - 38,60 грн.; за жовтень 2008
року - 40,06 грн.; за листопад 2008 року - 40,06
грн.; за грудень 2008 року - 44,48 грн.; за
січень 2009 року - 44,48 грн.; за лютий 2009
року - 44,48 грн.; за березень 2009 року - 44,48
грн.; за квітень 2009 року - 45,94 грн.;
травень 2009 року - 45,94 грн.; за червень 2009
року - 45,94 грн.; за липень 2009 - 46,30 грн.; за
серпень 2009 року - 46,30 грн.; за вересень 2009
року - 46,30 грн.; за жовтень 2009 року - 47,78
грн.; за листопад 2009 року - 54,68 грн.; за
грудень 2009 року - 54,68 грн.; за січень 2010
року - 63,88 грн.; за лютий 2010 року - 63,88 грн.;
за березень 2010 року - 63,88 грн.; за квітень
2010 року - 64,98 грн.; за травень 2010 року - 64,98
грн.; за червень 2010 року - 64,98 грн.; за
липень 2010 року - 65,26 грн.; за серпень 2010
року - 65,26 грн.; за вересень 2010 року - 65,26
грн.; за жовтень 2010 року - 66,66 грн.; за
листопад 2010 року - 66,66 грн.; за грудень 2010
На підставі акта перевірки
Кіровоградською ОДПІ Кіровоградської
області ДПС винесено податкові
повідомлення-рішення:
збільшено грошове зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб в сумі
27 175,14 грн., у тому числі 21 740,11 грн.
основного платежу та 5 435,03 грн. штрафних
(фінансових) санкцій;
збільшено грошове зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб
найманих працівників у сумі 2 643,70 грн., у
тому числі 1 706,96 грн. основного платежу
та 936,74 грн. штрафних (фінансових)
За результатами адміністративного
оскарження вказаних податкових
повідомлень-рішень, рішенням Державної
податкової адміністрації у
кіровоградській області №1803/10/25-014 від
30.05.2011 р. про результати розгляду
первинної скарги, скасовано податкові
повідомлення-рішення Кіровоградської
застосованої штрафної (фінансової)
застосованої штрафної (фінансової)
санкції у розмірі 510,00 грн., і не
задоволено скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в частині
визначеного грошового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб від
здійснення підприємницької діяльності
в сумі 21 740,11 грн. та грошового
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб найманих працівників у
сумі 1 706,96 грн. і застосованої штрафної
(фінансової) санкції у розмірі 426,74 грн.
З огляду на вказане рішення
Кіровоградською ОДПІ винесено
податкові повідомлення-рішення:
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб від
здійснення підприємницької діяльності
в розмірі 21 740,11 грн. (а.с.6);
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку з доходів фізичних осіб
найманих працівників в розмірі 2 133,70
грн., у тому числі 1 706,96 грн. основного
платежу та 426,74 грн. штрафних
(фінансових) санкцій (штрафів) (а.с.7).
Судом встановлено, що податкові
від 28.03.2011 р. оскаржені ФОП ОСОБА_1 також
в судовому порядку, при цьому
постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 07.06.2012 р. у
справі №1170/2а-3348/11, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 07.11.2013 р., позивачу відмовлено у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі (а.с.142-152). При цьому судовими
рішеннями, з огляду на досліджені
докази, встановлено доведеними
порушення позивачем вимог ст.13 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» від
26.12.1992 р. та п.13 Інструкції про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю», пп.8.1.1, 8.1.2 п.8.1 ст.8 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб».

У судовому засіданні представник
позивача заперечив щодо обставин
встановлених судовими рішеннями у
справі №1170/2а-3348/11 оскільки, як
вбачається зі змісту таких рішень та
матеріалів справи №1170/2а-3348/11, під час
розгляду зазначеної справи судами не
досліджувалися первинні документи, так
як вони не надавалися сторонами.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на зазначену норму, учасники
адміністративного процесу не
зобов'язані повторно доказувати ті
обставини, які встановлені судовими
рішеннями, які набрали законної сили,
постановленими в іншій
адміністративній справі, якщо в цій
справі брали участь особи, щодо яких
відповідні обставини встановлені.
Водночас передбачене частиною першої
статті 72 КАС України звільнення від
доказування не має абсолютного
характеру і не свідчить про
неможливість спростування під час
судового розгляду обставин, які
зазначені в іншому судовому рішенні.
Для спростування преюдиційних
обставин, передбачених частиною першою
статті 72 КАС України, учасник
адміністративного процесу, який ці
обставини заперечує, повинен подати
суду належні та допустимі докази.

У відповідності до ч.1 ст.69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

За клопотанням представника позивача
ухвалою від 24.01.2014 р. у справі
призначено судову економічну
експертизу (а.с.175-176) за результатами
якої складено висновок експерта №266,267
судово-економічної експертизи від
20.06.2014 р. (а.с.194-202).

Як встановлено судом, оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
винесено податковим органом у зв'язку з
встановленням:

- завищення у перевіряємому періоді ФОП
ОСОБА_1 валового доходу на загальну
суму 178 167,13 грн., у тому числі за ІІ
квартал 2008 року - 5 736,38 грн.; за ІІІ
квартал 2008 року - 8 319,34 грн.; за ІV квартал
2008 року - 10 153,61 грн.; за І квартал 2009 року
- 11 570,15 грн.; за ІІ квартал 2009 року - 15 131,66
грн.; за ІІІ квартал 2009 року - 20 304,06 грн.;
за ІV квартал 2009 року - 16 091,20 грн.; за І
квартал 2010 року на суму 24 082,04 грн.; за ІІ
квартал 2010 року - 18 528,90 грн.; за ІІІ
квартал 2010 року - 26 963,67 грн.; за ІV
квартал 2010 року - 21 286,12 грн., з огляду на
декларування валових доходів із
врахуванням сум ПДВ, які входять до
ціни проданих товарів (робіт, послуг) та
невключення до складу валових доходів
перевіряємого періоду коштів, які
надійшли на розрахунковий рахунок
48, відкритий у ФВАТ
«Держ.екс.-імп.Банк» м. Кіровоград, МФО
323389 від надання маркетингових послуг;

- завищення у перевіряємому періоді ФОП
ОСОБА_1 валових витрат на загальну суму
387 177,22 грн., у тому числі: за ІІ квартал
2008 року - 12 793,74 грн.; за ІІІ квартал 2008
року - 14 961,12 грн.; за ІV квартал 2008 року - 22
909,09 грн.; за І квартал 2009 року - 25 042,77
грн.; за ІІ квартал 2009 року - 29 046,47 грн.;
за ІІІ квартал 2009 рок у- 45 679,95 грн.; за ІV
квартал 2009 року - 41 059,36 грн.; за І квартал
2010 року - 46 103,50 грн.; за ІІ квартал 2010
року - 45 385,56 грн.; за ІІІ квартал 2010 року -
52 763,98 грн., за ІV квартал - 51 431,68 грн., з
огляду на декларування валових витрат
із врахуванням сум ПДВ, які входять до
ціни проданих товарів (робіт, послуг) та
включення до складу витрат сум, що не
відповідають отриманому доходу;

- не утримання та не перерахування до
бюджету податку з доходів найманих
працівників у розмірі 1 706,96 грн.

Судом встановлено, що у перевіряємому
періоді, тобто з 01.04.2008 р. по 31.12.2010 р. ФОП
ОСОБА_1 здійснював роздрібну торгівлю
алкогольними напоями, тютюновими
виробами, надавав маркетингові послуги
та перебував на загальній системі
оподаткування.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 у період з 01.04.2008
р. по 31.12.2010 р. здійснював господарську
діяльність, яка підлягала патентуванню
відповідно до Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності» від 23.03.1996
р. №98/96-ВР, чинного на час виникнення
спірних правовідносин. При цьому ФОП
ОСОБА_1 придбавалися патенти у 2008 році
на суму 3 600,00 грн., у 2009 році на суму 4 800,00
грн., у 2010 році на суму 4 800,00 грн., що
відображено в акті №35/1710/НОМЕР_1 від
15.03.2011 р. (а.с.21) та не заперечується
сторонами.

У відповідності до декларацій про
доходи за 2008, 2009, 2010 роки (а.с.53-76), ФОП
ОСОБА_1 задекларовано:

за ІІ - ІV квартали 2008 року 165 760,00 грн.
валових доходів та 160 915,00 грн. валових
витрат;

за 2009 рік - 433 585,00 грн. валових доходів та
425 531,00 грн. валових витрат;

за 2010 рік - 605 159,00 грн. валових доходів та
594 134,00 грн. валових витрат.

Згідно з пп.3.1.2 п.3.1 ст.3 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22.05.2003 р. №889-IV, чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
об'єктом оподаткування резидента є
чистий річний оподатковуваний дохід,
який визначається шляхом зменшення
загального річного оподатковуваного
доходу на суму податкового кредиту
такого звітного року.

Відповідно до ст.13 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» від 26.12.1992 р. №13-92,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, оподаткуванню
підлягають доходи громадян, одержані
протягом календарного року від
здійснення підприємницької діяльності
без створення юридичної особи, а також
інші доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету. Оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий доход,
тобто різниця між валовим доходом
(виручки у грошовій та натуральній
формі) i документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені
документально, то вони враховуються
податковими органами при проведенні
остаточних розрахунків за нормами,
визначеними Головною державною
податковою інспекцією України за
погодженням з Міністерством економіки
України та Державним комітетом України
по сприянню малим підприємствам та
підприємництву.

У відповідності до п.13 Інструкції про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю, затвердженої наказом
Головної державної податкової
інспекції України від 24.04.1993 р. №12,
чинна на час виникнення спірних
правовідносин, оподаткуванню
підлягають доходи, одержані за звітний
податковий період фізичною особою -
суб'єктом підприємницької діяльності
від продажу нею товарів (надання
послуг, виконання робіт) у межах її
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи.

Загальним оподатковуваним доходом
вважається сукупний чистий дохід,
тобто різниця між валовим доходом
(виручкою у грошовій та натуральній
формі) і документально підтвердженими
витратами, безпосередньо пов'язаними з
одержанням доходу. Якщо ці витрати не
можуть бути підтверджені
документально, то вони враховуються
податковими органами при проведенні
остаточних розрахунків за нормами у
відсотках до валового доходу,
наведеними в додатку №6 до цієї
Інструкції.

До складу витрат, безпосередньо
пов'язаних з одержанням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, які включаються до складу
валових витрат виробництва (обігу) або
підлягають амортизації згідно з
Законом України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

Згідно з додатком 7 зазначеної
Інструкції до податкової декларації за
звітний податковий період, включаються
тільки прямі валові витрати і суми
амортизаційних відрахувань, що
відповідають фактичній сумі
отриманого в цьому періоді валового
доходу в будь-якій формі від
визначеного виду діяльності та
підтверджені документально.

Будь-які суми витрат фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності до
моменту одержання доходу від
результату такої діяльності є його
власним ризиком відповідно до статті 1
Закону України «Про підприємництво».
Тобто, виключно факт одержання доходу
може бути підставою для включення до
валових витрат звітного періоду не
всіх підряд видатків, а тільки тієї їх
частини, яка прямо цьому доходу
відповідає.

До складу витрат фізичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності,
зареєстрованого як платник податку на
додану вартість (далі - ПДВ), також
включаються суми ПДВ, внесені до
бюджету. Не включаються до валових
витрат і валового доходу суми ПДВ, які
входять до ціни придбаних та проданих
товарів (робіт, послуг) відповідно.

Згідно з п.16.3 ст.16 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 р. №334/94-ВР, чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
податок з прибутку, отриманого від
діяльності, яка підлягає патентуванню
відповідно до Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності», підлягає
сплаті до бюджету у сумі, визначеній
відповідно до цього Закону, зменшений
на вартість придбаних торгових
патентів для здійснення цього виду
діяльності.

В акті перевірки №35/1710/НОМЕР_1 від 15.03.2011
р. податковим органом на підставі
наданих на перевірку документів (книг
обліку розрахункових операцій по
реєстраторам розрахункових операцій,
книги обліку доходів і витрат,
банківських виписок встановлено
завищення ФОП ОСОБА_1 валового доходу
за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2010 р. в
загальному розмірі 178 167,13 грн., у зв'язку
з віднесенням до його складу сум ПДВ
включеного до ціни проданих товарів
(робіт, послуг) та з огляду на
безпідставне не включення до складу
валових доходів коштів за надані
маркетингові послуги в сумі 23 416,00 грн.,
які надійшли на розрахунковий рахунок
48, відкритий у ФВАТ
«Держ.екс.-імп.Банк» м. Кіровоград, МФО
323389 (а.с.15-17).

Факт завищення ФОП ОСОБА_1 валового
доходу за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2010 р. в
загальному розмірі 178 167,13 грн.
підтверджено також висновком експерта
№266,267 судово-економічної експертизи
від 20.06.2014 р.

З огляду на викладене та зважаючи на
досліджені судом докази, в судовому
засіданні знайшов підтвердження факт
завищення ФОП ОСОБА_1 валового доходу
за період з 01.04.2008 р. по 31.12.2010 р. в
загальному розмірі 178 167,13 грн.

Натомість, факт завищення ФОП ОСОБА_1 у
перевіряємому періоді задекларованих
валових витрат у загальному розмірі 387
177,22 грн. не знайшов підтвердження під
час розгляду справи.

Так, у відповідності до висновку
експерта №266,267 судово-економічної
експертизи від 20.06.2014 р., розмір валових
витрат позивача за перевіряємий період
становить 963 000,00 грн., у тому числі 902 629,00
грн. - витрати, пов'язані з отриманням
валового доходу у перевіряємому
періоді обчислені арифметично, у
зв'язку з тим, що платником податку
книги обліку доходів і витрат велися
без дотримання вимог щодо їх
оформлення та 60 371,00 грн. - інші витрати,
а саме: 35 805,11 грн. - витрати на оренду та
оплату комунальних послуг, 4 277,00 грн. -
витрати на оплату збору на розвиток
виноградарства, садівництва і
хмелярства, послуг ринку, 11 611,00 грн. -
витрати на заробітну плату, 3 853,64 грн. -
витрати на сплату обов'язкових
платежів до Пенсійного фонду, 4 825,00 грн.
- сплачене ПДВ (а.с.198-199). Відтак розмір
чистого доходу ФОП ОСОБА_1 у
перевіряємому періоді склав 63 337,00 грн.
(1 026 337,00 грн. - 963 000,00 грн.), а тому розмір
податку з доходів фізичних осіб за
перевіряємий період повинен становити
9 500,55 грн. (63 337,00 грн. х 15%), що складає
меншу суму ніж вартість придбаних
позивачем патентів (13 200,00 грн.).

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що Кіровоградською ОДПІ
безпідставно та необґрунтовано
донараховано позивачу податок з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності за період з
01.04.2008 р. по 31.12.2010 р. в сумі 21 740,11 грн., а
тому позовна вимога про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
підлягає задоволенню.

Окрім того, судом встановлено, що
протягом 2008 - 2010 років у ФОП ОСОБА_1
відповідно до трудових договорів від
21.03.2007 р. працювало два працівника -
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.122, 123).

У відповідності до пп.8.1.1, 8.1.2 п.8.1 ст.8
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
податковий агент, який нараховує
(виплачує) оподатковуваний дохід на
користь платника податку, утримує
податок від суми такого доходу за його
рахунок, використовуючи ставку
податку, визначену у відповідних
пунктах статті 7 цього Закону. Податок
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки не мають
права приймати платіжні документи на
виплату доходу, які не передбачають
сплати (перерахування) цього податку до
бюджету. Якщо оподатковуваний дохід
нараховується, але не виплачується
платнику податку особою, що його
нараховує, то податок, який підлягає
утриманню з такого нарахованого
доходу, підлягає сплаті (перерахуванню)
до бюджету у строки, встановлені
законом для місячного податкового
періоду.

Відповідно до п.6.1 ст.6 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, платник податку має
право на зменшення суми загального
місячного оподатковуваного доходу,
отримуваного з джерел на території
України від одного працедавця у
вигляді заробітної плати, на суму
податкової соціальної пільги.

На підставі пп.6.3.1, 6.3.2 п.6.3 ст.6 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», чинного на час
виникнення спірних правовідносин,
податкова соціальна пільга
застосовується до нарахованого
місячного доходу платнику податку у
вигляді заробітної плати виключно за
одним місцем його нарахування
(виплати). Платник податку подає
працедавцю заяву про самостійне
обрання місця застосування податкової
соціальної пільги (далі - заява про
застосування пільги) за формою,
визначеною центральним податковим
органом. Податкова соціальна пільга
починає застосовуватися до
нарахованих доходів у вигляді
заробітної плати з дня отримання
працедавцем заяви платника податку про
застосування пільги. Пільга не
застосовується до доходу, нарахованого
до моменту отримання такої заяви, крім
випадків, зазначених у підпункті 6.3.3
цього пункту.

Згідно з пп.6.5.1 п.6.5 с.6 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, податкова соціальна
пільга застосовується до доходу,
нарахованого на користь платника
податку протягом звітного податкового
місяця як заробітна плата (інші
прирівняні до неї відповідно до
законодавства виплати, компенсації та
відшкодування), якщо його розмір не
перевищує суми, яка дорівнює сумі
місячного прожиткового мінімуму,
діючого для працездатної особи на 1
січня звітного податкового року,
помноженої на 1,4 та округленої до
найближчих 10 гривень.

З огляду на ст.58 Закону України «Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2007
р. №107-VI станом на 01.01.2008 р. прожитковий
мінімум для працездатної особи складав
633,00 грн., а тому для застосування
податкової соціальної пільги у 2008 році
доход не повинен перевищувати 886,00 грн.
(633,00 х 1.4).

Відповідно до змісту ст.54 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» від 26.12.2008 р. №835-VI станом на
01.01.2009 р. прожитковий мінімум для
працездатної особи складав 669,00 грн.,
відтак для застосування податкової
соціальної пільги у 2009 році дохід не
повинен перевищувати 937,00 грн. (669,00 грн.
х 1,4).

Згідно зі ст.52 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» від
27.04.2010 р. №2154-VI станом на 01.01.2010 р.
прожитковий мінімум для працездатної
особи складав 869,00 грн., тобто з метою
застосування податкової соціальної
пільги у 2010 році дохід не повинен
перевищувати 1 217,00 грн. (869,00 грн. х 1,4).

У відповідності до відомостей
нарахування і виплати заробітної плати
(а.с.89-121) судом встановлено, що дохід
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у перевіряємому
періоді не перевищував розмір
встановлений пп.6.5.1 п.6.5 с.6 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», а відтак зазначені
особи мали право на зменшення суми
загального місячного оподатковуваного
доходу на суму податкової соціальної
пільги.

Як встановлено судом, у період з 2008 по
2010 роки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подавалися до
ФОП ОСОБА_1 заяви про застосування
податкової соціальної пільги.(а.с.124-129).

Допитані в судовому засіданні в якості
свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили
факт написання заяв щодо застосування
соціальної пільги, копії яких
містяться у матеріалах справи. При
цьому свідки показали, що дата
зазначена у таких заявах відповідає
фактичній даті, коли заяви були
написані.

Таким чином, при нарахуванні ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 заробітної плати ФОП ОСОБА_1
правомірно застосовувалася податкова
соціальна пільга. Разом з тим, факт
застосування податкової соціальної
пільги відображався позивачем у
податкових розрахунках сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (Форма №1ДФ) (а.с.77-88).

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що відповідачем безпідставно
збільшено ФОП ОСОБА_1 грошове
зобов'язання з податку з доходів
фізичних осіб найманих працівників у
розмірі 1 706,96 грн. та застосовано
штрафну (фінансову санкцію (штраф) у
розмірі 426,74 грн., а тому позовна вимога
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 22.06.2011
р. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.87 КАС України
судові витрати складаються із судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать витрати,
пов'язані із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз.

У відповідності до ч.5 ст.92 КАС України
граничний розмір компенсації витрат,
пов'язаних із залученням свідків,
спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з пп.2 п.5 додатку до постанови
Кабінету Міністрів України «Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» від
27.04.2006 р. №590 витрати пов'язані з
проведенням судової експертизи не
можуть перевищувати нормативну
вартість проведення відповідних видів
судової експертизи у науково-дослідних
установах Мін'юсту.

Наказом Міністерства юстиції України
«Про встановлення нормативної
вартості однієї експертогодини у 2014
році» від 12.02.2013 р. №239/5 установлено, що
з урахуванням індексу споживчих цін за
2012 рік нормативна вартість однієї
експертогодини у 2014 році становить:
експертиза середньої складності - 61,50
грн.

Позивачем у справі понесені витрати з
оплати проведення судової експертизи в
розмірі 5 287,68 грн., що підтверджується
квитанцією №ПН2864 від 19.03.2014 р. (а.с.190),
при цьому відповідно до акта №266,267
попереднього розрахунку вартості
висновку експерта №476,477 по справі
№811/3665/13-а від 14.02.2014 р. категорія
складності експертизи - середня,
необхідна кількість годин для її
проведення - 72 год. (а.с.203, зі зворотного
боку).

Таким чином, граничний розмір
компенсації витрат, пов'язаних з
проведенням судової експертизи
становить 4 428,00 грн. (61,50 грн. х 72 год.).

З огляду на викладене, підлягають
присудженню ФОП ОСОБА_1 з Державного
бюджету України документально
підтверджені судові витрати понесені
позивачем у справі з урахуванням
встановленого граничного розміру у
загальному розмірі 4 600,05 грн., у тому
числі судовий збір - 172,05 грн. та витрати
з оплати проведення судової експертизи
- 4 428,00 грн.

Керуючись ст.ст.86, 87, 92, 94, 159-163, 167 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 22 червня 2011 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності в розмірі 21
740,11 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 22 червня 2011 року, винесене
Кіровоградською об'єднаною державною
податковою інспекцією, яким фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 збільшено суму
грошового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб найманих
працівників в розмірі 2 133,70 грн., у тому
числі 1 706,96 грн. основного платежу та
426,74 грн. штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів).

Присудити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, ід. номер НОМЕР_1 (АДРЕСА_1) з
Державного бюджету України судові
витрати у загальному розмірі 4 600,05 грн.
(чотири тисячі шістсот грн. 05 коп.), у
тому числі судовий збір - 172,05 грн. (сто
сімдесят дві грн. 05. коп.) та витрати з
оплати проведення судової експертизи -
4 428,00 грн. (чотири тисячі чотириста
двадцять вісім грн. 00 коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
Г.М. Момонт