Справа № 826/11430/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
07 серпня 2014 року м.
Суддя Окружного
адміністративного суду міста Києва
розглянувши позовну заяву та додані до
за позовомАдвоката ОСОБА_1до
Генеральної прокуратури
Українипрозобов'язання вчинити певні
Адвокат ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Генеральної прокуратури
України, в якому просив: - визнати
протиправною бездіяльність
Генеральної прокуратури України щодо
ненадання йому копії документу на
адвокатський запит від 04 липня 2014 року;
- зобов'язати Генеральну прокуратуру
України у строк не пізніше п'яти днів з
дня набрання постанови суду про справі
за цим позовом законної сили надати
йому копію письмового повідомлення про
підозру ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, винесеного 27
травня 2014 року у кримінальному
об'єднано кримінальне провадження
Позов мотивований тим, що адвокат
ОСОБА_1 на підставі укладеного договору
правової допомоги являється
захисником ОСОБА_2, який підозрюється у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
364 Кримінального кодексу України. 04
липня 2014 року позивач звернувся до
Генеральної прокуратури України з
адвокатським запитом про надання йому
копії письмового повідомлення про
підозру ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, винесеного 27
травня 2014 року у кримінальному
об'єднано кримінальне провадження
відмовлено адвокату ОСОБА_1 у наданні
копії запитуваного документу з
посиланням, зокрема, на норми Закону
України «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність», згідно яких надання
адвокату інформації та копій
документів, отриманих під час
здійснення кримінального провадження,
здійснюється у порядку, встановленому
кримінальним процесуальним законом. На
думку позивача письмове повідомлення
про підозру ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, винесеного 27
травня 2014 року у кримінальному
об'єднано кримінальне провадження
під час здійснення кримінального
провадження, оскільки вказаний
документ є процесуальним документом,
який виноситься слідчим чи прокурором
самостійно, а тому позивач звернувся до
Окружного адміністративного суду
міста Києва в порядку
адміністративного судочинства із
Згідно з положеннями пункту четвертого
частини першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи, зокрема, належить позовну
заяву розглядати в порядку
адміністративного судочинства.
При визначенні судової
юрисдикції щодо вирішення справи
необхідно виходити з характеру спірних
правовідносин, прав та інтересів, за
захистом яких звернувся позивач,
суб'єктного складу сторін, предмета
спірних правовідносин.
Ознайомившись із позовною заявою та
доданими до неї документами, суд дійшов
висновку, що даний позов не підлягає
розгляду у порядку адміністративного
судочинства, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
Згідно з пунктом першим частини
другої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
За змістом пункту першого частини
першої статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією із сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
З аналізу вказаних норм
вбачається, що публічно-правовим
спором за Кодексом адміністративного
судочинства України є не будь-який
публічно-правовий спір, а лише той, який
випливає із здійснення суб'єктом
владних повноважень своїх владних
управлінських функцій.
Водночас слід зазначити, що відповідач
діє в рамках спеціального закону, а
саме Закону України «Про прокуратуру»,
і його дії у винесенні повідомлення про
підозру у вчиненні злочину особі
регламентуються кримінальним
процесуальним законом.
Як вірно зазначив у позові адвокат
ОСОБА_1, письмове повідомлення про
підозру ОСОБА_2 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, винесене 27
травня 2014 року у кримінальному
об'єднано кримінальне провадження
документом, який виноситься слідчим чи
прокурором. Тобто слідчий чи прокурор
при винесенні цього документу вчиняв
процесуальну діяльність, передбачену
кримінальним процесуальним законом, а
саме главою 22 КПК України.
Статтею 24 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
визначено, що надання адвокату
інформації та копій документів,
одержаних під час здійснення
кримінального провадження,
здійснюється в порядку, встановленому
кримінальним процесуальним законом
Таким чином, спірні правовідносини
регламентовані нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України, що виключає можливість
розгляду таких вимог в порядку
адміністративного судочинства.
Зважаючи на викладене, позивач може
звернутися за захистом своїх прав щодо
діяльності Генеральної прокуратури
України з приводу ненадання копії
письмового повідомлення про підозру, в
порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки така діяльність має
свої особливості і не належить до
управлінської сфери, що, зокрема
зазначено і в рішенні Конституційного
Суду України №6-рп/2001 від 23 травня 2001
Як зазначив Конституційний Суд України
в своєму рішенні №6-рп/2001 від 23 травня
2001 року, кримінальним судочинством є
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідстава,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування і вирішення
кримінальних справ, а також діяльність
інших учасників кримінального процесу
- підозрюваних, обвинувачених,
підсудних, потерпілих, цивільних
позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.
Захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості оскаржити до суду окремі
процесуальні акти, дії та
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду. Але таке оскарження може
здійснюватися лише у порядку,
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки процесуальна
діяльність має свої особливості і не
належить до управлінської діяльності.
Відповідно до пункту першого частини
першої статті 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.
Керуючись пунктом першим частини
першої статті 109, статтями 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва,
Відмовити у відкритті провадження в
адміністративній справі.
Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до статті 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали. У
разі якщо ухвалу було постановлено в
письмовому провадженні або згідно з
частиною третьою статті 160 цього
Кодексу, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Шейко Т.І.