Справа № 2а-7621/11/0170/1
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2014 року
м. Київ К/9991/16788/12

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І.- головуючий,
судді Маринчак Н.Є., Рибченко А.О.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу державної
податкової інспекції у м. Ялті
Автономної Республіки Крим Державної
податкової служби (далі -ДПІ)

на ухвалу Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
02.08.2011

та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2012

у справі № 2а-7621/11/0170/1

за позовом ДПІ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Степанич і компанія"
(далі - Товариство)

про стягнення заборгованості.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

У червні 2011 року ДПІ звернулася до
Окружного адміністративного суду
Автономної Республіки Крим з позовом, в
якому просила стягнути з Товариства
заборгованість зі сплати штрафних
санкцій у сумі 38700 грн.

Ухвалою названого суду від 02.08.2010,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 23.01.2012,
позов залишено без розгляду з підстав
його подання після спливу річного
строку звернення до адміністративного
суду, встановленого частиною другою
статті 99 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС), без
поважної причини.

Посилаючись на невідповідність
висновків судів положенням чинного
процесуального законодавства, ДПІ
звернулася до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувані ухвали та
задовольнити позов. На обґрунтування
касаційних вимог скаржник зазначає про
безпідставне поширення судами
процесуального строку, встановленого
статтею 99 КАС, на порядок подання
адміністративного позову податковим
органом як суб'єктом владних
повноважень.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судами
процесуальних норм, обговоривши доводи
касаційної скарги, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для задоволення розглядуваних
касаційних вимог з урахуванням такого.

Як встановлено судами, причиною
звернення ДПІ з даними позовними
вимогами стала несплата відповідачем у
добровільному порядку штрафних
санкцій у сумі 38700 грн., накладених на
Товариство згідно з рішенням про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 19.02.2010 № /0 за
порушення вимог пункту 1 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Так, статтею 25 названого Закону
встановлено, що суми фінансових
санкцій, які визначені статтями 17 - 24
цього Закону, підлягають перерахуванню
суб'єктами підприємницької діяльності
до Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Таким чином, право на звернення до
адміністративного суду з
розглядуваними позовними вимогами
виникло у позивача 02.03.2010 (після спливу
нормативно встановленого
десятиденного строку для виконання
платником обов'язку зі сплати
оспорюваного штрафу).

З огляду на правила дії
нормативно-правових актів у часі
тривалість і правила обчислення строку
звернення особи до суду визначаються
за тими правилами, які були чинними на
момент початку перебігу відповідного
строку, та не змінюється в разі
подальших змін законодавства, яке
регулює відповідні відносини. Тому
строк звернення до суду розпочинається
і закінчується з урахуванням тієї
тривалості, яка передбачалася на
момент початку перебігу відповідного
строку. При цьому тривалість строку
звернення до суду не змінюється
залежно від того, коли було реалізоване
право на позов.

Згідно з частиною другою статті 99 КАС (у
редакції, що діяла на час виникнення у
ДПІ права на звернення до
адміністративного суду з даними
позовними вимогами) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

А відтак подання ДПІ цього позову лише
у червні 2011 року було об'єктивно
визнано судами попередніх інстанцій
несвоєчасно вчиненою процесуальною
дією.

При цьому суди цілком правомірно
відхилили посилання ДПІ на
незаконність застосування строку,
встановленого статтею 99 КАС, до
розглядуваних правовідносин. Адже
дотримання норм процесуального права
при зверненні із позовною заявою є
обов'язком для всіх учасників процесу.
КАС не передбачено спеціальних строків
для пред'явлення податковими органами
позовів з вимогою про стягнення з
платників податків штрафних санкцій. А
відтак при зверненні до
адміністративного суду з позовом
податковий орган повинен був
керуватися загальним строком
звернення, установленим частиною
другою статті 99 КАС.

Оскільки судами не було допущено
неправильного застосування норм
процесуального права, то підстави для
скасування оскаржуваних судових актів
відсутні.

За таких обставин, керуючись статтями
220, 2201, 223, 231 КАС, Вищий адміністративний
суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу державної
податкової інспекції у м. Ялті
Автономної Республіки Крим Державної
податкової служби відхилити.

2. Ухвалу Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
02.08.2011 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2012 у справі № 2а-7621/11/0170/1
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Н.Є. Маринчак А.О. Рибченко