Справа № 808/4213/14
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року 14:20Справа №
808/4213/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі судді Бойченко Ю.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в Запорізькому районі
Запорізької області

до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Запоріжжя

про відшкодування
щомісячної державної адресної
допомоги,

ОБСТАВИНИ
СПРАВИ:

27 червня 2014 року Управління Пенсійного
фонду України в Запорізькому районі
Запорізької області (далі - позивач або
УПФУ) звернулося до Запорізького
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м.Запоріжжя (далі
- відповідач або Фонд), в якій просить
суд стягнути з відповідача
заборгованість за період з червня 2010
року по жовтень 2011 року в сумі 498 241,77
грн.

Також, позивач просить суд поновити
строки звернення до суду.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що згідно зі ст. 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» від
23.09.1999 №1105-XIV, (далі - Закон №1105-XIV), Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачувати йому та особам, які
перебували на його утриманні: пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання. Механізм
такого відшкодування врегульовано ст.24
Закону №1105-XIV, «Порядком відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженим 04.03.2003
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України № 5-4/4,
зареєстрованим 16.05.2003 в Міністерстві
юстиції України за № 376/7697.

Отже, на підставі викладеного в
позовної заяві просить суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Ухвалою суду від 01 липня 2014 року
відкрито провадження у справі,
закінчено підготовче провадження,
справа призначена до судового розгляду
на 22 липня 2014 року.

21 липня 2014 року від Фонду надійшла
заява (вих.№04/2373 від 16.07.2014) про
залишення позовної заяви без розгляду.

Розглянувши вказану заяву та пояснення
надані позивачем в адміністративному
позові щодо поважності причин пропуску
строку звернення до суду, суд вважає, що
позивачем пропущений строк звернення
до суду з поважних причин, а отже він
підлягає поновленню. Таким чином, у
задоволенні заяви відповідача щодо
залишення позовної заяви без розгляду
слід відмовити.

21 липня 2014 року від відповідача
надійшли заперечення на
адміністративний позов (вих.№042374 від
16.07.2014) в яких він зазначив, що Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності» не
передбачено відшкодування витрат на
виплату щомісячної державної адресної
допомоги, встановленої постановою
Кабінету Міністрів України від 26.03.2008р.
№ 265, тому і витрати на її виплату та
доставку Фондом соціального
страхування не відшкодовуються. Крім
того, згідно зі ст. 13 Закону України
«Про державну соціальну допомогу
особам, які не мають права на пенсію та
інвалідам» № 1727-IV від 18.05.2004 року,
виплата державної соціальної допомоги
і покриття на її доставку здійснюються
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

На підставі викладеного в
запереченнях, просить суд відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Також, просить справу розглядати за
відсутності представника Фонду в
порядку письмового провадження.

22 липня 2014 року від позивача надійшла
заява (вх.№28366) про розгляд справи за
відсутності представника в порядку
письмового провадження.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Враховуючи клопотання сторін про
розгляд справи без участі їх
представників, положення частини 4
статті 122 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд ухвалив
перейти до розгляду справи в
письмовому провадженні.

У зв'язку з розглядом справи в порядку
письмового провадження, суд, керуючись
частиною 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не здійснював фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання
призначається органами Пенсійного
фонду України.

Частиною 1 ст.1 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачено, що
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, в зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні, пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Згідно з ст. 81 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» призначення та
виплата пенсій, у тому числі, пенсій по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання здійснюється органами
Пенсійного фонду.

Як вбачається з заявлених позовних
вимог, предметом позову по даній справі
є стягнення з відповідача
заборгованість за період з червня 2010
року по жовтень 2011 року в сумі 498 241,77
грн.

Однак, позивачем в адміністративному
позові невірно (помилково) зазначена
сума щомісячної державної адресної
допомоги та витрат на її доставку за
жовтень 2010 року замість 29 653,12 грн.
зазначено 29 663,12 грн., тому загальна сума
позову повинна становити 498 231,77грн.

Отже, Фондом не прийнято до заліку
витрати з виплати та доставки
щомісячної державної адресної
допомоги до пенсії за період з червня
2010р. по жовтень 2011р. на загальну суму 498
231,77грн., а саме:

- 493 244,98грн. - державна адресна
допомога;

- 4 986,79грн. - доставка державної
адресної допомоги.

Розглянувши заявлені вимоги суд вважає
їх необґрунтованими з огляду на
наступні обставини.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які призвели до втрати
працездатності або загибелі
застрахованих на виробництві, визначає
Закон України від 23.09.1999 року № 1105 - XIV
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (надалі - Закон).

У відповідності до преамбули Закону,
страхування від нещасного випадку є
самостійним видом
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, за допомогою
якого здійснюється соціальний захист,
охорона життя та здоров'я громадян у
процесі їх трудової діяльності.

Положеннями Закону встановлено, що
страхові виплати мають бути пов'язані
із страховими випадками, що спричинені
ушкодженням здоров'я внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворіння застрахованої
особи.

Виплата щомісячної державної адресної
допомоги не пов'язана із вищеназваними
страховими випадками, а тому не повинна
відшкодовуватись Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Відповідно до п.1 постанови КМУ №265 від
26.03.2008р. «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» встановлено, що
у разі, коли щомісячний розмір
пенсійних виплат (з урахуванням
надбавок, підвищень, додаткових пенсій,
цільової грошової допомоги, сум
індексації та інших доплат до пенсій,
встановлених законодавством, крім
пенсій за особливі заслуги перед
Україною та щомісячної доплати до
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
членам сімей шахтарів, смерть яких
настала внаслідок нещасного випадку на
виробництві) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів.

Згідно із ст. 28 Закону пенсії являються
страховими виплатами, які відповідно
до ст.ст. 33, 34 цього Закону
призначаються і виплачуються органами
Пенсійного фонду України згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення». Максимальний розмір
таких пенсій становить 150 грн., а для
осіб, які працювали на роботах,
передбачених Списком №1 - 200грн., для
тих, які зайняті під землею, залежно від
стажу роботи, від 222,80грн. до 275,80грн.

Однак слід зазначити, що відповідно до
цієї статті, потерпілі (члени сім'ї)
крім пенсії отримують основні виплати -
щомісячні страхові виплати, середній
розмір яких станом на 1 червня 2010р.
становить 832,86грн.

Так, станом на 01.06.2010р. середній розмір
страхової виплати потерпілого по
Україні складає 832,86грн., а Фондом від
нещасних випадків на виробництві йому
виплачується 975,11грн. (832,86грн.страхової
виплати + 150грн. пенсії), що вже на 39,2%
перевищує прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність
(706грн.), тобто на сьогодні навіть із
врахуванням розміру пенсії 150грн. сума
страхової виплати перевищує
прожитковий мінімум для осіб, які
втратили працездатність.

Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, відповідно до
статті 46 Закону провадить збір та
акумулювання страхових внесків, має
автономну, незалежну від будь-якої
іншої, систему фінансування. Будь-які
страхові виплати, що здійснюються
Фондом складаються на підставі
страхових внесків роботодавців, як
страхувальників, які і є джерелом
основним джерелом надходжень до фонду
і мають використовуватися виключно за
їх цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 21 Закону Фонд
зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я, або в разі
його смерті, в тому числі пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Даним Законом не
передбачено відшкодування витрат на
виплату щомісячної державної адресної
допомоги, встановлених Постановами
Кабінету Міністрів України від 26.03.2008р.
№ 265 та від 16.07.2008р. № 654.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, визначено Порядком
відшкодування витрат, затвердженим
спільною постановою правління
Пенсійного фонду України та правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України від
04.03.2003 року № 5-4/4, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 16.05.2008
року за №376/7697 (надалі - Порядок
відшкодування).

Пунктом 4 цього Порядку визначено, що
відшкодуванню підлягають суми, які
виплачуються відповідно до Законів
України «Про пенсійне забезпечення»,
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів, а саме:

- сума основного розміру пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання;

- щомісячна цільова грошова
допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію;

- допомога на поховання сім'ї
померлого або особі, яка здійснила
поховання особи, яка отримувала
вищезазначену пенсію;

- сума витрат Пенсійного фонду з
виплати і доставки вищезазначених
пенсій.

При цьому слід зазначити, що перелік
сум, що виплачуються відповідно до
Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів та
підлягають відшкодуванню відповідно
до Порядку відшкодування, встановлений
п. 4 цього порядку, є вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає і
серед видів пенсійного забезпечення,
що підлягають відшкодуванню
відповідними відділеннями Фонду
соціального від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України відсутній такий
вид пенсійного забезпечення як
державна адресна допомога та витрати
на її виплату та доставку, яка
призначена і виплачена позивачем
згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 26.03.2008 року № 265 «Деякі
питання пенсійного забезпечення
громадян», вона відсутня й у переліку
сум, що підлягають виплаті за статтею 21
Закону. Також значений перелік не має
норм посилання чи розширених норм.

Також слід зазначити, що виплати
щомісячної адресної допомоги введені з
01.04.2008, відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України «Про деякі
питання пенсійного забезпечення».
Після набрання чинності на вказаною
Постановою, між Пенсійним Фондом
України та Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, відповідні зміни
до «Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання» не
вносилися.

Також, адресна допомога не включається
до основного розміру пенсії, так як
безпосередньо Постановою Кабінету
Міністрів України від 26.03.2008 року № 265
визначено, що вона є додатковою
допомогою до пенсії. Не відноситься
адресна допомога також і до щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття.

Тобто, щомісячна державна адресна
допомога є самостійним видом пенсійних
виплат та виплачується пенсіонеру,
крім інших видів виплат, у тому числі
цільової допомоги на прожиття, з
урахуванням приписів Постанови
Кабінету Міністрів України від 26.03.2008
року № 265.

Наведені вище норми чинного
законодавства дають можливість
зробити висновок про відсутність
правових підстав та визначеного чинним
законодавством порядку (механізму)
відшкодування відповідними
відділеннями Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України понесених
Управлінням Пенсійного фонду України
витрат на виплату адресної допомоги та
витрат на її доставку.

Як вже було вказано вище, Законом не
передбачено відшкодування витрат на
виплату щомісячної державної адресної
допомоги, встановленої постановою
Кабінету Міністрів України від 26.03.2008р.
№ 265, тому і витрати на її виплату та
доставку Фондом соціального
страхування не відшкодовуються. Крім
того, згідно зі ст. 13 Закону України
«Про державну соціальну допомогу
особам, які не мають права на пенсію та
інвалідам» № 1727-IV від 18.05.2004 року,
виплата державної соціальної допомоги
і покриття на її доставку здійснюються
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 30.01.2008 № 30 «Про
затвердження бюджету Пенсійного Фонду
України на 2008р.» дотація на виплату
пенсій, надбавок та підвищень до
пенсій, призначеними за різними
пенсійними програмами, здійснюється за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

Частиною другою п.6 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV
передбачено, що до прийняття
відповідного закону до пенсій,
передбачених цим Законом,
установлюються надбавки та
здійснюється їх підвищення згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення». Зазначені надбавки
встановлюються в розмірах, що фактично
виплачувалися на день набрання
чинності цим Законом з наступною
індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Отже, для відшкодування Управлінню
Пенсійного фонду України в
Запорізькому районі Запорізької
області витрат, пов'язаних з виплатою
інвалідам внаслідок трудового
каліцтва чи професійного захворювання
щомісячної державної адресної
допомоги передбаченої постановами
Кабінету Міністрів України від 26.03.2008р.
№ 265, від 16.07.2008р. № 654 та від 11.03.2009р. №198
підстав не вбачається.

Крім того, Верховним Судом України
зроблено висновок про те, що адресна
допомога як окремий вид соціальної
допомоги не входить до складу розміру
пенсії по інвалідності та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, Фонд не може нести
витрати на виплату державної адресної
допомоги (постанова Верховного Суду
України від 06.06.2011 р. у справі № 21-57а11 за
позовом УПФУ в Лиснянському районі
Черкаської області до відділення ВД
ФСНВ в Лиснянському районі Черкаської
області про визнання протиправною
відмови у відображені в акті
щомісячної звірки витрат та стягнення
державної адресної допомоги).

Також, аналогічні правові позиції
викладені в постановах Верховного Суду
України від 14 листопада 2011 року та від 20
червня 2011 року.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що заявлені позивачем вимоги є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
Ю.П. Бойченко