Справа № 2а-8247/09/2670
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України в порядку письмового
провадження адміністративну справу:
за позовом Фізичної особи-підприємця
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі міста Києва
(правонаступником якої є Державна
податкова інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві)
про визнання протиправними та
скасування першої податкової вимоги
від 27.02.2009 року № 1/1080 та другої
податкової вимоги від 13.05.2009 року №
с2/1765; визнання нечинним рішення № 98 від
23.06.2009 року, та зобов'язання вчинити
певні дії щодо звільнення майна з
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач Фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 звернувся в Окружний
адміністративний суд міста Києва з
позовом до відповідача Державної
податкової інспекції у Подільському
районі міста Києва (правонаступником
якої є Державна податкова інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві) про
визнання дій неправомірними та рішення
нечинним, в якому просить визнати дії
відповідача щодо направлення другої
податкової вимоги від 13.05.2009 року №
с2/1765 неправомірними та визнати рішення
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва від 23.06.2009
року № 98 нечинним з моменту його
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 22.07.2009 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 2a-8247/09/2670, та призначено справу до
судового розгляду.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 11.02.2010 р. було
зупинено провадження у справі №
2a-8247/09/2670 до набрання законної сили
рішення по пов'язаній адміністративній
справі № 2а-1283/10/2670 за позовом Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 до Державної
податкової інспекції у Подільському
районі міста Києва про визнання
нечинними податкових
повідомлень-рішень, на підставі яких
було винесено оскаржувані в даній
справі № 2a-8247/09/2670 другу податкову
вимогу від 13.05.2009 року № с2/1765 та рішення
про стягнення коштів та продаж активів
платника податків в рахунок погашення
боргу від 23.06.2009 року № 98.

Зважаючи на набрання законної сили
судовим рішенням по пов'язаній справі
№ 2а-1283/10/2670 (з підстав наявності якої
зупинялося провадження в даній справі
№ 2а-8247/09/2670), а саме: Київським
апеляційним адміністративним судом
28.11.2013 р. прийнято ухвалу по справі №
2а-1283/10/2670, - ухвалою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
19.05.2014 р. було поновлено провадження у
справі № 2а-8247/09/2670 та призначено судове
засідання із викликом сторін.

Так, в судове засідання 29.07.2014 р. позивач
не прибув та не скерував свого
представника, хоча останній належним
чином був повідомлений про дату, час та
місце судового засідання, докази чого
наявні в матеріалах справи.

З приводу поновлення провадження у
справі № 2а-8247/09/2670, позивачем до
канцелярії суду 18.06.2014 р. були подані
письмові доповнення та уточнення до
позовної заяви, в прохальній частині
яких позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати
першу податкову вимогу ДПІ у
Подільському районі м. Києва від 27.02.2009
року № 1/1080 та другу податкову вимогу
ДПІ у Подільському районі м. Києва від
13.05.2009 року № с2/1765;

- звільнити майно ФОП ОСОБА_2 з
податкової застави, встановленої на
підставі першої податкової вимоги ДПІ
у Подільському районі м. Києва від
27.02.2009 року № 1/1080 та другої податкової
вимоги ДПІ у Подільському районі м.
Києва від 13.05.2009 року № с2/1765, та
внесеного 28.04.2009 року до Державного
реєстру обтяжень рухомого майна, як
податкову заставу за № 8677498 на підставі
ЗУ «Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»;

- визнати нечинним рішення № 98 від
23.06.2009 року про стягнення коштів та
продаж активів платника податків в
рахунок погашення боргу ДПІ у
Подільському районі м. Києва.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що
податкові повідомлення-рішення
відповідача (від 31.12.2008 року № /0 та
№ /0), на підставі яких податковим
органом виносилися перша податкова
вимога від 27.02.2009 року № 1/1080 та друга
податкова вимога від 13.05.2009 року № с2/1765,
а також приймалося рішення № 98 від
23.06.2009 року про стягнення коштів та
продаж активів платника податків в
рахунок погашення боргу (накладалася
податкова застава на майно позивача) -
були визнані протиправними та
скасовані в судовому порядку, та такі
судові рішення набрали законної сили.

Представник відповідача в судовому
засіданні засідання 29.07.2014 р. проти
задоволення позовних вимог позивача
заперечив, з підстав правомірності
винесення, на думку представника
податкового органу, оскаржуваних у
даній адміністративній справі першої
податкової вимоги від 27.02.2009 року № 1/1080
та другої податкової вимоги від 13.05.2009
року № с2/1765, а також рішення № 98 від
23.06.2009 року про стягнення коштів та
продаж активів платника податків в
рахунок погашення боргу, з підстав не
сплати позивачем, у визначені
законодавством строки, податкових
зобов'язань, визначених контролюючим
органом у податкових
повідомленнях-рішеннях від 31.12.2008 року
№ /0 та № /0.

Зважаючи на неприбуття всіх осіб, що
беруть участь у справі, в судове
засідання 29.07.2014 року, в даному випадку -
позивача, який був повідомлений
належним чином про слухання справи,
суд, на підставі вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати дану
адміністративну справу № 2а-8247/09/2670 в
порядку письмового провадження, проти
чого також не заперечив представник
відповідача.

Про перехід до розгляду зазначеної
справи в порядку письмового
провадження, позивача було належним
чином повідомлено листом від 29.07.2014 р.,
що був отриманий останнім, та докази
зазначеного містяться в матеріалах
справи.

Станом на 08.08.2014 р. будь-яких інших
документів від сторін по справі №
2а-8247/09/2670 до канцелярії суду не
надходило.

Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін в
судових засіданнях, повно та всебічно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з наявних матеріалів
справи, оскаржувані позивачем ФОП
ОСОБА_2 перша податкова вимога від
27.02.2009 року № 1/1080, друга податкова
вимога від 13.05.2009 року № с2/1765 та рішення
№ 98 від 23.06.2009 року про стягнення коштів
та продаж активів платника податків в
рахунок погашення боргу, були винесені
відповідачем ДПІ у Подільському районі
м. Києва за наслідками виїзної
перевірки, за якою складено Акт від
30.12.2008 року № 124-17-405-, на підставі
якого, в свою чергу, були винесені
податкові повідомлення-рішення від
31.12.2008 року № /0 та № /0.

Однак, як також підтверджується
наявними у справі доказами, постановою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.05.2010 року
у справі № 2а-1260/09/2670 за позовом ФОП
ОСОБА_2 до ДПІ у Подільському районі м.
Києва про визнання дій неправомірними,
були встановлені обставини не
дотримання податковим органом вимог
законодавства щодо проведення
перевірки, складання акту перевірки та
ознайомлення платника податків з актом
перевірки, на підставі чого судом було
визнано дії ДПІ у Подільському районі
м. Києва щодо проведення планової
виїзної перевірки своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів) ФОП ОСОБА_2 за період з 01.07.2006
року по 30.09.2008 року неправомірними.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 12.02.2013 року було
встановлено обґрунтованість та
законність позовних вимог ФОП ОСОБА_2
та залишено постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27.05.2010 року у справі № 2а-1260/09/2670 без
змін.

Крім того, на підставі встановлених
вище обставин, постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
19.06.2013 року у справі № 2а-1283/10/2670 за
позовом ФОП ОСОБА_2 до ДПІ у
Подільському районі м. Києва, було
визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення ДПІ у
Подільському районі м. Києва Державної
податкової служби від 31.12.2008 року №
/0 та № /0.

Законність та набрання відповідної
постанови суду законної сили
підтверджується ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28.11.2013 року.

Крім того, обґрунтованість відповідних
судових рішень по суті було визнано
самою ДПІ у Подільському районі м.
Києва, про що свідчить ухвала Окружного
адміністративного суду м. Києва від
07.07.2014 року, якою позов заступника
прокурора Подільського району м. Києва
в інтересах держави в особі ДПІ у
Подільському районі ГУ Міністерства
доходів та зборів України у м. Києві до
ФОП ОСОБА_2 про стягнення податкового
боргу за винесеними податковими
повідомленнями - рішеннями від 31.12.2008
року № /0 та № /0, за заявою
позивача було залишено без розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На підставі зазначеного вбачається, що
встановлені вищезазначеними рішеннями
суду у адміністративному судочинстві
обставини, якими встановлено
неправомірність дій ДПІ у Подільському
районі м. Києва щодо проведення
планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2
за період з 01.07.2006 року по 30.09.2008 року, а
також визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення від 31.12.2008 року №
/0 та № /0, є обов'язковими для
суду, що розглядає справу про
неправомірність дій податкового
органу, внаслідок яких було складено і
направлено першу податкову вимогу від
27.02.2009 року № 1/1080, другу податкову
вимогу від 13.05.2009 року № с2/1765, та
винесено рішення № 98 від 23.06.2009 року про
стягнення коштів та продаж активів
платника податків в рахунок погашення
боргу ДПІ у Подільському районі м.
Києва, з питань щодо того, чи мали місце
ці дії та чи вчинені вони законно та
правомірно.

Отже, дослідивши наявні у справі
докази, проаналізувавши матеріали
справи та заслухавши пояснення
представників сторін у судових
засіданнях, а також взявши до уваги
судові рішення Київського
апеляційного адміністративного суду
та Вищого адміністративного суду
України по пов'язаних справах №
2а-1260/09/2670 та № 2а-1283/10/2670 (що відповідно
набрали законної сили та є чинним
станом на час розгляду даної
адміністративної справи № 2a-8247/09/2670,
Окружний адміністративний суд м. Києва
дійшов до висновку про наявність
підстав для задоволення позовних вимог
позивача, зважаючи також на наступне.

Згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України,
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Так, підпункт 6.2.3 пункту 6.2 статті 6 ЗУ
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (який
діяв на момент виникнення спірних
правовідносин) визначає, що податкові
вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше
першого робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення
про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права
податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Згідно п. 1.2 ст. 1 цього ж Закону,
податкове зобов'язання - це
зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та у строки, визначені цим
Законом або іншими законами України.

Порядок узгодження сум податкових
зобов'язань, оскарження рішень
контролюючих органів та визначення
податкового боргу встановлено статтею
5 Закону.

Так, відповідно до приписів п.п. 5.2.1 п. 5.2
ст. 5 ЗУ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», податкове зобов'язання
платника податків, нараховане
контролюючим органом відповідно до
пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону,
вважається узгодженим у день отримання
платником податків податкового
повідомлення, за винятком випадків,
визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Однак, не зважаючи на відповідні норми
законодавства, які діяли на момент
виникнення спірних правовідносин, та
враховуючи обставини недотримання
податковим органом законодавства щодо
проведення перевірки та винесення
податкових повідомлень-рішень від
31.12.2008 року № /0 та № /0, 22.05.2009
року ФОП ОСОБА_2 отримав другу
податкову вимогу від 13.05.2009 року № 2/1765,
якою останнього було повідомлено, що
станом на 13.05.2009 року сума податкового
боргу за узгодженим податковим
зобов'язанням становить 928 223,19 грн., у
тому числі за податком на додану
вартість 916 961,89 грн., податком з доходів
фізичних осіб 11 161,30 грн.

Разом з тим, як було встановлено
Київським апеляційним
адміністративним судом у пов'язаній
справі № 2а-1260/09/2670, першу податкову
вимогу ФОП ОСОБА_2 не отримував, а про її
існування дізнався лише під час
судового розгляду справи при
оскарження дій ДПІ у Подільському
районі м. Києва щодо проведення
планової виїзної перевірки та
винесенні податкових повідомлень
рішень від 31.12.2008 року.

Враховуючи вищезазначене, а також
безпідставність складення та
направлення першої податкової вимоги
від 27.02.2009 року № 1/1080 та другої
податкової вимоги від 13.05.2009 року №
с2/1765, оскільки останні повинні мати
місце лише в разі узгодження
податкового зобов'язання, що в даних
спірних відносинах не відбулось, а в
свою чергу усі процесуальні дії ДПІ у
Подільському районі м. Києва щодо ДПІ у
Подільському районі м. Києва щодо
проведення планової виїзної перевірки
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків, зборів
(обов'язкових платежів) ФОП ОСОБА_2 за
період з 01.07.2006 року по 30.09.2008 року
визнано неправомірними в судовому
порядку (та рішення суду набрало
законної сили), тому, належним способом
відновлення порушених прав ФОП ОСОБА_2
є визнання протиправними та скасування
першої податкової вимоги ДПІ у
Подільському районі м. Києва від 27.02.2009
року № 1/1080 та другої податкової вимоги
ДПІ у Подільському районі м. Києва від
13.05.2009 року № с2/1765.

Крім того, як вбачається з наявних
матеріалів справи, ДПІ у Подільському
районі м. Києва 28.04.2009 року за № 32 було
складено Акт опису активів, на які
поширюється право податкової застави
(автомобіль SSANG YONG марки REXTON RХ270, д/н
НОМЕР_1, свідоцтво НОМЕР_2, рік випуску
2005, колір сірий), на підставі чого
відповідний транспортний засіб
належний ФОП ОСОБА_2 було внесено до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, як податкову заставу, а 23.06.2009
року винесено рішення № 98 про
стягнення коштів та продаж активів
платника податків в рахунок погашення
боргу ДПІ у Подільському районі м.
Києва.

Так, ст. 8 ЗУ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» встановлювала, що з метою
захисту інтересів бюджетних
споживачів активи податників податків,
що мають податковий борг, передаються у
податкову заставу. Право податкової
застави виникає згідно із законом та не
потребує письмового оформлення.

Таким чином вбачається, що право
податкової застави виникає у разі
несплати суми грошового зобов'язання,
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.

Отже, враховуючи вищезазначені
обставини, зокрема наявність чинних
судових рішень (що набрали законної
сили), якими встановлено
протиправність дій щодо проведення
перевірки позивача, а також визнано
протиправними податкові
повідомлення-рішення відповідача від
31.12.2008 року № /0 та № /0, на
підставі яких податковим органом
виносилися перша податкова вимога від
27.02.2009 року № 1/1080 та друга податкова
вимога від 13.05.2009 року № с2/1765, а також
приймалося рішення № 98 від 23.06.2009 року
про стягнення коштів та продаж активів
платника податків в рахунок погашення
боргу (накладалася податкова застава
на майно позивача), а отже - за
відсутності правових підстав для
надсилання податкових вимог, а саме: за
відсутності виникнення податкового
боргу - суми узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), - оформлення
податкової застави на підставі
неузгодженої та неправомірно і
безпідставно встановленої суми
грошового зобов'язання та винесення
рішення № 98 про стягнення коштів та
продаж активів платника податків в
рахунок погашення боргу ДПІ у
Подільському районі м. Києва, - також є
протиправним з моменту їх винесення
(оформлення).

З приводу зазначеного, Податковий
кодекс України визначає випадки
припинення податкової застави.

Так, відповідно до пункту 93.1 статті 93
Податкового кодексу України, майно
платника податків звільняється з
податкової застави з дня:

93.1.1. отримання контролюючим органом
підтвердження повного погашення суми
податкового боргу в установленому
законодавством порядку;

93.1.2. визнання податкового боргу
безнадійним;

93.1.3. набрання законної сили
відповідним рішенням суду про
припинення податкової застави у межах
процедур, визначених законодавством з
питань банкрутства;

93.1.4. отримання платником податків
рішення відповідного органу про
скасування раніше прийнятих рішень
щодо нарахування суми грошового
зобов'язання або його частини (пені та
штрафних санкцій) внаслідок проведення
процедури адміністративного або
судового оскарження.

Згідно пункту 93.2 статті 93 Податкового
кодексу України, підставою для
звільнення майна платника податків
з-під податкової застави та її
виключення з відповідних державних
реєстрів є відповідний документ, що
засвідчує закінчення будь-якої з подій,
визначених підпунктами 93.1.1 -93.1.5 пункту
93.1 цієї статті.

Таким чином, в даному випадку, у
відповідності до вимог підпункту 93.1.4
пункту 93.1 статті 93 Податкового кодексу
України, контролюючий орган, отримавши
рішення відповідного органу про
скасування раніше прийнятих рішень
щодо нарахування суми грошового
зобов'язання або його частини (пені та
штрафних санкцій) внаслідок проведення
процедури адміністративного або
судового оскарження, зобов'язаний
вчинити дії щодо звільнення майна
платника податків з податкової
застави.

Відповідно до положень ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В даному випадку, відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не довів суду
правомірності винесення першої
податкової вимоги від 27.02.2009 року № 1/1080
та другої податкової вимоги від 13.05.2009
року № с2/1765, а також прийняття рішення
№ 98 від 23.06.2009 року про стягнення коштів
та продаж активів платника податків в
рахунок погашення боргу, оскільки,
податкові повідомлення-рішення
відповідача від 31.12.2008 року № /0 та
№ /0, на підставі наявності яких
виносилися оскаржувані податкові
вимоги (№ 1 та № 2), а також приймалося
рішення про стягнення коштів та продаж
активів платника податків в рахунок
погашення боргу - були скасовані в
судовому порядку, та відповідне судове
рішення набрало законної сили, а станом
на час винесення оскаржуваних
податкових вимог та рішення про
стягнення коштів та продаж активів
платника податків в рахунок погашення
боргу - у відповідача було відсутнє
узгоджене податкове зобов'язання
(податковий борг) за визнаними
протиправними та скасованими в
судовому порядку
повідомленнями-рішеннями від 31.12.2008
року № /0 та № /0.

Натомість позивач надав суду
обґрунтовані пояснення та допустимі
докази на їх підтвердження, щодо
заявлених позовних вимог.

Зважаючи на таке, суд дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог позивача.

В даному випадку, позивач не заявляв
позовної вимоги щодо відшкодування
йому судових витрат за рахунок
відповідача, а тому суд не розглядав
питання щодо розподілу судових витрат
у відповідності зі ст. 94 КАС України.

Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними та
скасувати першу податкову вимогу ДПІ у
Подільському районі м. Києва
(правонаступником якої є ДПІ у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві) від 27.02.2009 року № 1/1080 та другу
податкову вимогу ДПІ у Подільському
районі м. Києва (правонаступником якої
є ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві) від 13.05.2009 року №
с2/1765.

3. Зобов'язати ДПІ у Подільському
районі м. Києва (правонаступником якої
є ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві) звільнити майно
ФОП ОСОБА_2 з податкової застави,
встановленої на підставі першої
податкової вимоги ДПІ у Подільському
районі м. Києва від 27.02.2009 року № 1/1080 та
другої податкової вимоги ДПІ у
Подільському районі м. Києва від 13.05.2009
року № с2/1765, та внесеного 28.04.2009 року до
Державного реєстру обтяжень рухомого
майна, як податкову заставу за № 8677498 на
підставі ЗУ «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

4. Визнати протиправним та
скасувати рішення ДПІ у Подільському
районі м. Києва (правонаступником якої
є ДПІ у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві) № 98 від 23.06.2009
року про стягнення коштів та продаж
активів платника податків в рахунок
погашення боргу.

Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя:
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в повному
обсязі постанови - 08.08.2014 р.