Справа № 818/1571/14
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 р.
Справа №818/1571/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.

за участю секретаря судового засідання
- Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом,
який підтримав в судовому засіданні та
мотивує тим, що відповідачем проведено
документальну планову виїзну
перевірку. 27 січня 2014 року винесено
податкові повідомлення-рішення про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість та податку
на доходи фізичних осіб. Вважає такі
рішення протиправними. Рішення
ґрунтуються на актах перевірки,
висновки про порушення позивачем вимог
закону в яких носять характер
припущень. Правовідносини позивача з
ТОВ "Ратуш" та ПП Альфа-ком"
підтверджуються належним чином
складеними документами, що були
перевірені відповідачем. Відповідачем
документи не взяті до уваги, а висновок
про вчинення порушень зроблено
виключно з посиланням на акти
перевірок інших суб'єктів. Такі дії
суперечать вимогам закону. Просить
визнати протиправними а скасувати
податкові повідомлення-рішення.

Представник відповідача позов не
визнала. Пояснила, що відповідачем
отримана податкова інформація від
податкових інспекцій за місцем
знаходження контрагентів позивача. З
актів їх перевірок вбачається, що в
періоді, в якому позивач декларував
відносини з цими суб'єктами.
Контрагенти не мали можливості
здійснювати господарську діяльність
через відсутність для цього необхідних
умов та ресурсів. Просить в задоволенні
позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що відповідачем
проведено документальну планову
виїзну перевірку позивача з питань
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податків і
зборів, дотримання законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин,
виконання вимог валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2010 року по
31.12.2012 року. За наслідками перевірки 27
січня 2014 року винесено податкові
повідомлення-рішення № , яким
збільшено суму зобов'язання з податку
на додану вартість на 27 821 грн. та
застосовано штрафні санкції в розмірі 6
955 грн. 25 коп., № , яким збільшено
суму зобов'язання з податку на доходи
фізичних осіб на 564 грн. 34 коп. та
застосовано штрафні санкції на суму 141
грн. 09 коп. (а.с. 40-41). З акту перевірки
вбачається, що в ході перевірки
відповідачем зроблено висновок про
вчинення позивачем порушень вимог
податкового законодавства та
безпідставне формування податкового
кредиту та витрат по відносинах з ТОВ
"Ратуш" та ПП "Альфа-ком". При цьому
відповідач, обґрунтовуючи такі
висновки не посилається на будь-які
первинні документи, а лише на акти
перевірок зазначених суб'єктів.

З акту про результати
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
"Ратуш" від 29.05.2013 року вбачається, що
фактичне місце знаходження вказаного
суб'єкта на момент перевірки не
встановлено, а тому перевірка
первинних документів не проводилась.
Досліджено лише податкову звітність
підприємства. Незважаючи на це,
зроблено висновок про нікчемність усіх
правочинів, що укладено в період з
01.10.2010 року по 17.01.2012 року (а.с. 85-83). З акту
про результати перевірки ПП "Альфа-ком"
за період з 01.12.2009 року по 31.12.2012 року
також вбачається, що на момент
проведення перевірки підприємство за
місцем реєстрації не знаходиться.
Дослідження первинних документів в
ході перевірки не здійснювалось. За
результатами дослідження звітності
підприємства зроблено висновок про
нікчемність укладених правочинів,
відсутність об'єктів оподаткування
(а.с. 90-102).

Відповідно до ст. 215 ч. 2 ЦК України
недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. Відповідно до ст.
202 ч. 1 ЦК України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. На підставі викладеного,
суд вважає, що при вирішенні питання
про наявність чи відсутність підстав
вважати правочин нікчемним необхідно
досліджувати кожен з таких правочинів
окремо та на підставі конкретної
правової норми,які містить підстави
для визнання правочину нікчемним. В
зазначених актах перевірки ТОВ Ратуш"
та ПП "Альфа-ком" взагалі відсутнє
посилання на договори, укладені
позивачем з цими суб'єктами, тобто
аналіз цих правочинів на предмет їх
нікчемності не проводився. Крім того,
акти перевірок платників податку
податковими органами статтею 72 КАС
України до кола підстав для звільнення
від доказування не віднесено. За таких
обставин, суд вважає безпідставним
посилання відповідача на акти
перевірок інших суб'єктів як на доказ
вчинення порушення закону позивачем.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2011
року позивачем укладено договір № 24/10
на постачання сировини з ТОВ "Ратуш"
(а.с. 42-43). На підтвердження виконання
умов договору подано копії
рахунків-фактур, видаткових та
податкових накладних, платіжних
доручень, актів списання, з яких
вбачається придбання позивачем та
використання у господарській
діяльності матеріалістів (а.с. 44-64).

13 червня 2012 року позивачем
укладено договір на постачання
сировини з ПП "Альфа-ком" (а.с. 65-66). На
підтвердження виконання умов договору
подано копії рахунків-фактур,
видаткових та податкових накладних,
платіжних доручень, актів списання, з
яких вбачається придбання позивачем та
використання у господарській
діяльності матеріалістів (а.с. 67-76).

Відповідно до ст. 177 п.п. 177.2-177.4 ПК
України об'єктом оподаткування
податком з доходів фізичних осіб є
чистий оподатковуваний дохід, тобто
різниця між загальним оподатковуваним
доходом (виручка у грошовій та
негрошовій формі) і документально
підтвердженими витратами, пов'язаними
з господарською діяльністю такої
фізичної особи - підприємця. Для
фізичної особи - підприємця,
зареєстрованого як платник податку на
додану вартість, не включаються до
витрат і доходу суми податку на додану
вартість, що входять до ціни придбаних
або проданих товарів (робіт, послуг). До
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Відповідно до ст. 198 п. п. 198.1-198.3 ПК
України право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з: придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг. Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною. Податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг (у разі
здійснення контрольованих операцій -
не вище рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу)
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Суд вважає, що правомірність
формування податкового кредиту та
витрат, що враховуються при визначення
об'єкту оподаткування податком на
доходи фізичних осіб, підтверджена
позивачем належним чином складеними
документами. Відповідачем не подано
ніяких доказів, що спростували б наявну
у наведених вище документах
інформацію. За таких обставин, суд
вважає, що висновки відповідача про
вчинення ним порушень податкового
законодавства по відносинах з ТОВ
"Ратуш" та ПП "Альфа-ком" є
безпідставними, а податкові
повідомлення-рішення від 27 січня 2014
року винесено протиправно.

На підставі ст. 94 КАС України суд
вважає необхідним стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача судовий збір, сплачений при
зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Шосткинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Сумській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення Шосткинської
об'єднаної державної податкової
інспекції № від 27.01.2014 року, яким
збільшено суму зобов'язання з податку
на додану вартість на 27 821 грн. та
застосовано штрафні санкції в розмірі 6
955 грн. 25 коп., № від 27.01.2014 року
яким збільшено суму зобов'язання з
податку на доходи фізичних осіб на 564
грн. 34 коп. та застосовано штрафні
санкції на суму 141 грн. 09 коп.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_3)
судовий збір в розмірі 182 грн. 70 коп.,
сплачений при зверненні до суду.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання її копії.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя
О.В. Соп'яненко