Справа № 813/4093/14
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 серпня 2014 року 14 год. 20 хв. м.
Львів № 813/4093/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі головуючого судді Кедик М.
за участю секретаря судового засідання
представника відповідача - Барабаша Н.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Головного
управління Держземагенства у
Львівській області про визнання
відмови протиправною та зобов'язання
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Головного управління Держземагенства
у Львівській області (далі -
відповідач, ГУ ДЗА у Львівській
області), в якому просить:
- визнати протиправною відмову ГУ ДЗА у
Львівській області у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
сільськогосподарського призначення
державної власності площею 9, 6497 га з
метою подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
- зобов'язати ГУ ДЗА у Львівській
області розглянути питання та прийняти
рішення щодо заяви про затвердження
проекту землеустрою ОСОБА_1 щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності площею 9, 6497 га з
метою подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що двічі звертався до
відповідача із заявами, в яких просив
затвердити проект землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, орієнтовною
площею 9, 6497 га з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області. На зазначені заяви позивачу
були надіслані листи, якими йому
відмовлено в затвердженні проекту
землеустрою з тих підстав, що документи
до заяви, які були ним подані, не
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві. Вважає,
відмову ГУ ДЗА у Львівській області від
23.04.2014 року в затвердженні проекту
землеустрою такою, що не відповідає
чинному законодавству.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив,
надав письмові заперечення, в яких
зазначає, що відмова ГУ ДЗА у
Львівській області ОСОБА_1 в
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності орієнтовною
площею 9, 6497 га з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства ґрунтується
на тому, що до зазначеної заяви
позивачем не надано документів, що
підтверджували б досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі, а тому просив у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1
відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази в їх сукупності, суд встановив
наступне.

ОСОБА_1 02.04.2014 року звернувся до ГУ ДЗА у
Львівській області із заявою про
затвердження проекту із землеустрою
щодо відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
орієнтовною площею 9, 6497 га на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області з метою подальшої передачі в
оренду для ведення фермерського
господарства.

До заяви позивач додав:

- проект із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 9, 6497 га на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району Львівської
області з виправленими недоліками, на
які вказав відповідач у попередньому
листі від 05.12.2013 року;

- копію паспорта;

- копію витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців серії АГ №
906145;

- копію свідоцтва про сплату
єдиного податку, виданого 24.12.2010 року
серії НОМЕР_2;

- копію свідоцтва платника єдиного
податку, виданого 31.05.2012 року серії
НОМЕР_3.

На зазначену заяву позивачу надійшла
відповідь ГУ ДЗА у Львівській області
від 23.04.2014 року № 31-13-0.5-3762/2-14, якою із
посиланням на ст. 7 Закону України «Про
фермерське господарство» його
повідомлено, що додані ним документи не
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві або наявність
освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі та одночасно
запропоновано звернутися до суду для
оскарження такої відмови.

Із письмових заперечень представника
відповідача та пояснень, наданих в
судовому засіданні вбачається, що
відмова у наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки ґрунтується на тому,
що позивачем не було надано документів,
що підтверджують його освіту здобуту у
аграрному навчальному закладі, а
подані документи щодо ведення
діяльності з надання послуг у
рослинництві, облаштування ландшафту,
на думку ГУ ДЗА у Львівській області не
свідчать про досвід роботи у
сільському господарстві. Крім того,
представник відповідача стверджує, що
єдиним документом, якій підтверджує
досвід роботи у сільському
господарстві є виписка з трудової
книжки громадянина України із
записами, які підтверджують стаж
роботи у сільському господарстві.

Не погодившись із відмовою ГУ ДЗА у
Львівській області щодо затвердження
проекту землеустрою позивач оскаржив
її до суду.

Спірні правовідносини регулюються
Конституцією України, Земельним
кодексом України (далі - ЗК України),
Законом України «Про землеустрій»,
Законом України «Про фермерське
господарство», в редакціях чинних на
момент виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЗК України
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Відповідно до ч. 6 ст. 123 ЗК України
відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування у
двотижневий строк з дня отримання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом - після
отримання позитивного висновку такої
експертизи приймає рішення про надання
земельної ділянки у користування.

Згідно з ч. 13 ст. 123 ЗК України підставою
відмови у затвердженні проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки може бути лише його
невідповідність вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
землеустрій» проект землеустрою це
сукупність нормативно-правових,
економічних, технічних документів щодо
обґрунтування заходів з використання
та охорони земель, які
передбачається здійснити протягом 5-10
і більше років.

Статтею 50 Закону України «Про
землеустрій» передбачено, що проекти
землеустрою щодо відведення
земельних ділянок погоджуються та
затверджуються в порядку,
встановленому Земельним кодексом
України.

Цією ж статтею передбачено перелік
документів, які повинен містити проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для його погодження, зокрема
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок включають:

- завдання на розроблення проекту
землеустрою;

- пояснювальну записку;

- копію клопотання (заяви) про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (у разі формування
та/або зміни цільового призначення
земельної ділянки за рахунок земель
державної чи комунальної власності);

- рішення Верховної Ради
Автономної Республіки Крим, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (у випадках,
передбачених законом);

- письмову згоду землевласника
(землекористувача), засвідчену
нотаріально (у разі викупу (вилучення)
земельної ділянки в порядку,
встановленому законодавством), або
рішення суду;

- довідку з державної статистичної
звітності про наявність земель та
розподіл їх за власниками земель,
землекористувачами, угіддями;

- матеріали геодезичних
вишукувань та землевпорядного
проектування (у разі формування
земельної ділянки);

- відомості про обчислення площі
земельної ділянки (у разі формування
земельної ділянки);

- копії правовстановлюючих
документів на об'єкти нерухомого майна,
розташовані на земельній ділянці (за
наявності таких об'єктів);

- розрахунок розміру втрат
сільськогосподарського та
лісогосподарського виробництва (у
випадках, передбачених законом);

- розрахунок розміру збитків
власників землі та землекористувачів
(у випадках, передбачених законом);

- акт приймання-передачі межових
знаків на зберігання (у разі формування
земельної ділянки);

- акт перенесення в натуру (на
місцевість) меж охоронних зон, зон
санітарної охорони, санітарно-захисних
зон і зон особливого режиму
використання земель за їх наявності (у
разі формування земельної ділянки);

- перелік обмежень у використанні
земельних ділянок;

- викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки (у разі
формування земельної ділянки);

- кадастровий план земельної
ділянки;

- матеріали перенесення меж
земельної ділянки в натуру (на
місцевість) (у разі формування
земельної ділянки);

- матеріали погодження проекту
землеустрою.

Відповідно до ст. 7 Закону
України «Про фермерське господарство»
для отримання (придбання) у власність
або в оренду земельної ділянки
державної власності з метою ведення
фермерського господарства громадяни
звертаються до відповідної
районної державної адміністрації. Для
отримання у власність або в оренду
земельної ділянки із земель
комунальної власності з метою ведення
фермерського господарства громадяни
звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і
місце розташування ділянки, кількість
членів фермерського господарства та
наявність у них права на безоплатне
одержання земельних ділянок у
власність, обґрунтування розмірів
земельної ділянки з урахуванням
перспектив діяльності фермерського
господарства. До заяви додаються
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі.

Перелік документів, що підтверджують
досвід роботи у сільському
господарстві, затверджується
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної аграрної
політики.

Суд звертає увагу, що 18 червня 2013 року
затверджено лише проект постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження Переліку документів, що
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві», який на
даний час не набрав законної сили.

Оскільки перелік документів, які
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві станом на дату
розгляду документів не затверджений,
то відповідач не мав права відмовляти
позивачеві в затвердженні проекту
землеустрою лише з підстав відсутності
документів, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві,
перелік яких чітко не визначений
чинним законодавством.

При розгляді питання щодо відведення
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення з
метою подальшої передачі в оренду для
ведення фермерського господарства ГУ
ДЗА у Львівській області мало виходити
з тих документів, які надав ОСОБА_1

Судом встановлено, що на підтвердження
досвіду роботи у сільському
господарстві, позивачем до заяви від
02.04.2014 року було надано копію витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії АГ № 906145 з якого вбачається, що
основними видами діяльності ФОП ОСОБА_1
є вирощування інших однорічних та
дворічних культур, надання ландшафтних
послуг. Згідно виписки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Серії НОМЕР_4
така діяльність здійснюється
позивачем з 23.01.2008 року.

Надаючи оцінку вказаним документам,
суд вважає, що шість років є періодом
часу, достатнім для здобуття
мінімально необхідних знань та вмінь з
технологій використання земельних
ресурсів і вирощування рослинницької
продукції, а тому суд вважає, що ОСОБА_1
має досвід роботи у сільському
господарстві для отримання земельної
ділянки з метою ведення фермерського
господарства.

Також, суд зазначає, що ст. 50 Закону
України «Про землеустрій» не
передбачена такої вимоги для
затвердження проекту землеустрою, як
наявність документа, яким
підтверджується досвід роботи у
сільському господарстві чи наявність
відповідної сільгоспосвіти.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем вимоги Закону України «Про
землеустрій» виконані повністю, а тому
відмова у затвердженні проекту
землеустрою з підстав відсутності
відповідного досвіду та освіти є
протиправною та такою, що суперечить
вимогам закону.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Відповідно до ч. 3 статті 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно частин 1 та 2 статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При вирішенні даного спору, суд також
виходить з того, що суд не повинен
вирішувати питання зобов`язання
відповідача - суб`єкта владних
повноважень, прийняти позитивне
рішення щодо заяви позивача, адже суди
не вправі втручатись в повноваження та
діяльність суб'єктів владних
повноважень, або ж підміняти їх.

Така позиція суду щодо неможливості
підміняти собою органи владних
повноважень, повністю узгоджується із
позицією Верховного суду України,
викладеною в постанові Пленуму № 13 від
24.10.2008 року, згідно з якою, суд не може
підміняти державний орган, рішення
якого оскаржується, приймаючи замість
нього рішення, яке визнається
протиправним, інше рішення, яке б
відповідало закону, та давати вказівки,
які б свідчили про вирішення питань,
які належать до компетенції такого
субєкта владних повноважень та з
позицією Європейського суду з прав
людини, який неодноразово зазначав, що
завдання суду при здійсненні його
контрольної функції полягає не в тому,
щоб підміняти органи влади держави, і
суд не повинен підміняти думку
національних органів будь-якою своєю
думкою.Головне управління
Держземагенства у Львівській області
повинне діяти в межах Закону і своїх
повноважень при прийнятті будь-яких
рішень.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм
законодавства та враховуючи
встановлені обставини справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню,
оскільки перелік документів, які
підтверджують досвід роботи у
сільському господарстві не
затверджений, відповідач не мав права
вимагати від позивача інших
документів, які чітко не визначені
чинним законодавством, а тому при
розгляді питання щодо затвердження
проекту відведення земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності з метою подальшої
передачі в оренду для ведення
фермерського господарства Головне
управління Держземагенства у
Львівській області мало виходити саме
з тих документів, які надав ОСОБА_1 та не
вимагати від останнього документів,
надання яких не затверджено на
законодавчому рівні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 7-12, 17, 18, 70,
71, 86, 159 - 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправною відмову
Головного управління Держземагенства
у Львівській області у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення
фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району, викладену в
листі від 23.04.2014 року № 31-13-0.5-3762/2-14.

3. Зобов'язати Головне управління
Держземагенства у Львівській області
розглянути клопотання від 02.04.2014 року
про затвердження проекту землеустрою
ОСОБА_1 щодо відведення земельної
ділянки сільськогосподарського
призначення площею 9, 6497 га для ведення
фермерського господарства, що
розташована на території
Стрілківської сільської ради
Перемишлянського району.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_1, АДРЕСА_1)
73 (сімдесят три) гривні 08 копійок
судового збору.

Постанова суду першої інстанції може
бути оскаржена до Львівського
апеляційного адміністративного суду.

Згідно ст. 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього ж Кодексу апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду першої інстанції,
набирає законної сили у порядку та
строки згідно ст. 254 КАС України.

Постанова в повному обсязі складена 14
серпня 2014 року.

Суддя
Кедик М.В.