Справа № 804/16356/13-а
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 р. Справа № 804/16356/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіТурлакової Н. В. при
секретаріМединській А.О. за участю:
представника позивача представників
відповідача Павловського Р.В. Павленко
І.М., Лебідь О.П розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
Державного підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
пункту вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат»
звернулося до суду з позовом до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області, з позовними
вимогами про визнання протиправним та
скасування п.3 обов'язкових вимог
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області №04-05-05-15/11391
від 16.09.2013р.

В обґрунтування адміністративного
позову позивач зазначає, за
результатами проведеної ревізії ДФІ в
Дніпропетровській області було
складено акт № 05-25/5 від 09.08.2013р., на
підставі якого винесені обов'язкові
вимоги ДФІ в Дніпропетровській області
№ 04-05-05-15/11391 про усунення виявлених
ревізією порушень, відповідно до п.3
яких: позивач зобов'язаний: - стягнути з
осіб, винних у безпідставному
неподанні позовної заяви до суду, шкоду
в сумі 4 562 040,18 грн. у порядку,
встановленому законодавством; - в
подальшому забезпечити облік та
своєчасне вжиття заходів щодо
стягнення дебіторської заборгованості
та належних за договорами штрафних
санкцій у разі їх несвоєчасного та
неякісного виконання у відповідності
із вимогами чинного законодавства.
Позивач зазначає, що відсутні факти
невжиття заходів щодо стягнення
дебіторської заборгованості та не
нарахування штрафних санкцій за
несвоєчасне та неякісне виконання умов
договорів на постачання ТМЦ з боку
працівників підприємства, оскільки
рішенням господарського суду м.Києва
від 25.09.23013р. по справі №910/18411/13 позов
підприємства про стягнення
заборгованості задоволено, та триває
розгляд справи № 910/18532/13 за позовом ДП
«СхідГЗК» про стягнення
заборгованості. Ревізорами залишені
поза увагою вимоги Цивільного та
Господарського кодексів України;
застосування строків позовної
давності є повноваженнями суду;
ревізорами відповідача на суму
розрахованих штрафів нараховано ПДВ,
що не відповідає ст.185 Податкового
кодексу України, у зв'язку з чим, пункт 3
вимоги викладений з порушенням вимог
чинного законодавства, а тому підлягає
визнанню протиправним та скасуванню.

Від відповідача надійшло заперечення в
яких він посилається на те, що за
результатами проведеної ревізії ДФІ в
Дніпропетровській області було
складено Акт про результати ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП
«СхідГЗК» . від 09.08.2013 р. № 05-25/5.
Відповідно до Акту ревізії та п.3 вимог
ДФІ в Дніпропетровській області
визначено, що в ході проведеної ревізії
на Новокостянтинівській і Інгульській
шахтах встановлено, що внаслідок
пропуску терміну заявлення вимог до
контрагентів-боржників та невжиття
заходів щодо своєчасного стягнення
дебіторської заборгованості призвело
до спливу строку позовної давності та
позбавлення підприємства права на
вимогу належного виконання боржниками
зобов'язань, передбачених договорами у
загальній сумі 2423386,64грн., що є
порушенням ст. 256, 257, 526, ст. 530, ст. 610, ч. 1
ст. 611 Цивільного кодексу України, ст. 193,
ст. 224 Господарського кодексу України,
п.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 5 П(С)БО 10
«Дебіторська заборгованість»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 08.10.99 №237, крім
того не нарахування та не відображення
в обліку ДП «СхідГЗК» штрафних санкцій
та пені за несвоєчасне та неякісне
виконання умов договорів по постачанню
товарів у загальній сумі 2 138 653,54 грн.,
чим порушено ст. 509, 526, ч. 1 ст. 172, 610
Цивільного кодексу України, ст. 193, 231
Господарського кодексу України, п. 5, 8, 21
П(С)БО №15 «Дохід», затверджений наказом
МФУ від 29.11.1999 № 290 та як наслідок
нанесено підприємству збитки у
загальній сумі 4 562 040,18 грн. Відповідач
зазначає, у задоволенні
адміністративного позову необхідно
відмовити.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, просив позов
задовольнити, з підстав зазначених у
позовній заяві та доповненнях.

Представники відповідача заперечували
проти задоволення позову, просили суд
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на доводи викладені
в запереченнях на позов.

Заслухавши представника позивача та
представників відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов наступних
висновків.

Судом встановлено, що Державне
підприємство «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат»
зареєстровано 28.10.1993р. виконавчим
комітетом Жовтоводської міської ради,
згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи Державного
підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат»
Серії А00 № 421608, Довідки ЄДРПОУ Серії АБ
№ 384650 станом на 27.04.2012р., до видів
діяльності підприємства за КВЕД -2010
віднесено : добування уранових і
торієвих руд; будівництво житлових і
нежитлових будівель; виробництво іншої
хімічної продукції; діяльність у сфері
інжинірингу, геології та геодезії,
надання послуг технічного
консультування в цих сферах.

Відповідно до п.1.2.3.1. Плану
контрольно-ревізійної роботи
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області на II квартал
2013 року та на підставі направлення на
проведення ревізії від 18.05.2013 р. № 838-13,
виданого в.о. начальника Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області Дудником
В.В., начальником відділу інспектування
у сфері матеріального виробництва та
фінансових послуг Державної
фінансової інспекції в
Дніпропетровській області Гавриловою
Л.В. проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
державного підприємства "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат" за
період з 01.01.2011 р. по 30.04.2013 р. Ревізія
проводилась з 20.05.2013 р. по 13.08.2013 р. у
відповідності до питань програми
ревізії та робочого плану з відома
генерального директора позивача
Сорокіна О.Г. та головного бухгалтера
Кравцової І.М. Ревізію було зупинено з
17.06.2013 р. по 19.07.2013 р. для проведення
зустрічних звірок. Про зупинення
ревізії позивач був повідомлений
листом №04-05-05-15/7480 від 13.06.2013р.

За результатами проведеної ревізії
відповідачем було складено Акт ревізії
фінансово-господарської діяльності
державного підприємства "Східний
гірничо-збагачувальний комбінат" та
його структурних підрозділів за період
з 01.01.2011 р. по 30.04.2013 р. від 09.08.2013 р. № 05-25/5,
копія якого наявна в матеріалах справи.

В ході проведеної ревізії на
Новокостянтинівській і Інгульській
шахтах крім іншого встановлено, що
пропуск терміну заявлення вимог до
контрагентів-боржників та невжиття
заходів щодо своєчасного стягнення
дебіторської заборгованості призвів
до спливу строку позовної давності та
позбавлення підприємства права на
вимогу належного виконання боржниками
зобов'язань, передбачених договорами у
загальній сумі 2 423 386,64 грн., що є
порушенням ст. 256, 257, 526, ст. 530, ст. 610, ч. 1
ст. 611 Цивільного кодексу України від
16.01.2003 № 435-ІУ (із змінами та
доповненням), ст. 193, ст. 224
Господарського кодексу України від
16.01.2003 № 436-ІУ (із змінами та
доповненнями), п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996- XIV,
п. 5 П(С)БО 10 «Дебіторська
заборгованість», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 08.10.99 № 237 (із змінами), крім того
внаслідок не нарахування та не
відображення в обліку ДП «СхідГЗК»
штрафних санкцій та пені за
несвоєчасне та неякісне виконання умов
договорів по постачанню товарів у
загальній сумі 2 138 653,54 грн., порушено ст.
509, 526, ч. 1 ст. 172, 610 Цивільного кодексу
України від 16.01.2003 №435-1 (із змінами та
доповненнями), ст.ст. 193, 231
Господарського кодексу України 16.01.2003
року №436-1V (із змінами та доповненнями),
п. 5, 8, 21 П(С)БО №15 «Дохід», затверджений
наказом МФУ від 29.11.1999 № 290 та як
наслідок нанесено підприємству збитки
у загальній сумі 4 562 040,18 грн.

Вищевказана сума визначена
відповідачем у розмірі 4 562 040,18 грн.
складається з двох основних сум, а саме
2 423 386,64 грн. не стягнення дебіторської
заборгованості з ПрАТ «Трест
«Кривбасшахтопроходка» (яка у свою
чергу складається з 2 218 235,8 грн. по
Новокостянтинівській шахті та 205 150,84
грн. по Інгульській шахті), а також не
стягнення штрафних санкцій за
порушення умов договорів у сумі 2 138 653,54
грн., (яка у свою чергу складається з не
нарахованих штрафних санкцій ТОВ «СУРП
«Еко» у сумі 90 689,88 грн., ТОВ «Світ Сталі»
у сумі 720 106 грн., ТОВ «Торговий дім
«Еко-Сервіс» у сумі 21 948,25 грн., ПП «Рут»
у сумі 8 086,65 грн., ПрАТ «Трест
«Кривбасшахтопроходка» у сумі 297 265,74
грн.).

Не погоджуючись частково із вказаним
актом, позивач направив відповідачу
заперечення до акту, що
підтверджується листом №18/6331 від
21.08.2013р. та копією заперечень які
містяться в матеріалах справи.

Згідно висновків на заперечення до
акту ревізії, від 11.09.2009р. № 04-05-15/11228
затверджених Першим заступником
начальника ДФІ в Дніпропетровській
області, заперечення позивача не
прийняті.

На підставі Акту ревізії від 09.08.2013 р.
відповідач направив на адресу позивача
вимоги №04-05-05-15/11391 від 16.09.2013р. «Про
усунення порушень», відповідно до п.3
яких зазначено, що в ході проведеної
ревізії на Новокостянтинівській і
Інгульській шахтах крім іншого
встановлено, що пропуск терміну
заявлення вимог до
контрагентів-боржників та невжиття
заходів щодо своєчасного стягнення
дебіторської заборгованості призвів
до спливу строку позовної давності та
позбавлення підприємства права на
вимогу належного виконання боржниками
зобов'язань, передбачених договорами у
загальній сумі 2 423 386,64 грн., що є
порушенням ст. 256, 257, 526, ст. 530, ст. 610, ч. 1
ст. 611 Цивільного кодексу України від
16.01.2003 № 435-ІУ (із змінами та
доповненням), ст. 193, ст. 224
Господарського кодексу України від
16.01.2003 № 436-ІУ (із змінами та
доповненнями), п.1 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996- XIV,
п. 5 П(С)БО 10 «Дебіторська
заборгованість», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 08.10.99 № 237 (із змінами), крім того не
нарахування та не відображення в
обліку ДП «СхідГЗК» штрафних санкцій
та пені за несвоєчасне та неякісне
виконання умов договорів по постачанню
товарів у загальній сумі 2 138 653,54 грн.,
чим порушено ст. 509, 526, ч. 1 ст. 172, 610
Цивільного кодексу України від 16.01.2003
№435-1 (із змінами та доповненнями), ст. 193,
231 Господарського кодексу України
16.01.2003 року №436-1V (із змінами та
доповненнями), п. 5, 8, 21 П(С)БО №15 «Дохід»,
затверджений наказом МФУ від 29.11.1999 № 290
та як наслідок нанесено підприємству
збитки у загальній сумі 4 562 040,18 грн., у
зв'язку з чим: - стягнути з осіб, винних
у безпідставному неподанні позовної
заяви до суду, шкоду в сумі 4 562 040,18 грн. у
порядку, встановленому законодавством;
- в подальшому забезпечити облік та
своєчасне вжиття заходів щодо
стягнення дебіторської заборгованості
та належних за договорами штрафних
санкцій у разі їх несвоєчасного та
неякісного виконання у відповідності
із вимогами чинного законодавства.

Судом також досліджені надані
сторонами докази: договір №67/44 на
подачу та прибирання вагонів, від 01.01.2011
року між ДП «СхідГЗК» та ТОВ «СУРП
«Еко»; договір №1474/13, на постачання
підприємству виробів металевих різних
інших (кулі мелючи) від 12.01.2011 р. між ДП
«СхідГЗК» та ТОВ «Світ сталі»; договір
№1153/13, від 06.01.2012 р. між ДП «СхідГЗК» та
ТОВ «Світ сталі»; договір №1473/13, на
постачання підприємству Вапна (вапно
будівельне, кускове) від 12.01.2011 р. між ДП
«СхідГЗК» та ТОВ «Торговий дім
«Еко-Сервіс»; розрахунки пені, за
Договором від 06.01.2012 р. №1153/13 на
загальну суму 202 364,85 грн. (у тому числі
ПДВ в сумі 33 727,48 грн.). та за Договором
від 12.01.2011 р. №1474/13 на загальну суму 1 514
549,35 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 252 424,89
грн.); договір №15/13, на постачання
підприємству Вапна (вапно, будівельне,
грудкове, ґатунок 2 з вмістом активної
речовини CaO+MgO не менше 80%)від 16.01.2012 р.
між ДП «СхідГЗК» та ТОВ «Торговий дім
«Еко-Сервіс»; договір №483/13, на
постачання підприємству Вузлів та
деталей для автомобілів від 04.05.2012 р.
між ДП «СхідГЗК» та ПП «Рут»;
специфікації до вказаних договорів;
довідки про стан заборгованості ДП
«Схід ГЗК» перед ТОВ СУРП «Еко», ТОВ
«Світ Сталі», ТОВ «Еко-Сервіс», ПП
«РУТ», довідки про стан розрахунків,
реєстри діючих договорів за період з
01.01.11р. по 30.04.13р. укладені ДП «СхідГЗК»
та ТОВ СУРП «Еко», ТОВ «Світ Сталі», ТОВ
«Еко-Сервіс», ПП «РУТ», ПрАТ
«Трест»Кривбасшахтопроходка»;
претензія за №18/4235 від 03.06.2013р., та
позовна заява про стягнення
заборгованості на загальну суму 2 298 935,80
грн., у тому числі і суми 2 218 235,8 грн. від
25.07.2013 року до господарського суду м.
Києва; Рішення господарського суду
міста Києва по справі №910/18532/13 від
17.02.2014 р.; Рішення господарського суду
міста Києва від 21.10.13р. по справі
№910/18411/13 за позовом ДП «СхідГЗК» до
ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка»
про стягнення заборгованості у сумі 614
215,19 грн.; Баланс (Звіт про фінансовий
стан) на 31.03.2013р. ДП «СхідГЗК».

Так 01.01.2011 року між ДП «СхідГЗК» та ТОВ
«СУРП «Еко» укладено договір №67/44 на
подачу та прибирання вагонів, копія
якого наявна в матеріалах справи.
Предметом договору є надання послуг
подача та прибирання вагонів. Пунктом
5.2 Договору передбачено що за кожен
день прострочки виконання робіт а
також за кожен день прострочки оплати
винна сторона повинна оплатити штрафні
санкції в розмірі передбаченому ст.231
Господарського кодексу України від
об'єму не виконаної роботи або
несплаченої суми.

12.01.2011 р. між ДП «СхідГЗК» та ТОВ «Світ
сталі» укладено договір №1474/13, Про
закупівлю товарів за державні кошти,
копія якого наявна в матеріалах справи,
на постачання підприємству виробів
металевих різних інших (кулі мелючи) за
найменуванням та ціною відповідно до
Специфікації №1 на загальну суму 15 656 680
грн.

06.01.2012 р. між ДП «СхідГЗК» та ТОВ «Світ
сталі» укладено договір №1153/13, Про
закупівлю товарів за державні кошти,
копія якого наявна в матеріалах справи,
на постачання підприємству виробів
металевих різних інших (кулі мелючи) за
найменуванням та ціною відповідно до
Специфікації №1 на загальну суму 19 323 405
грн.

Умови оплати передбачені в Р.4 договору,
згідно п.4.2 якого покупець здійснює
оплату отриманої партії товару по
факту його поставки з відстрочкою
платежу не менше 10-ти банківських днів.

Умови постачання товару визначені у
Розділі 5 Договорів, зокрема у п.5.2
зазначено, що постачальник поставляє
товар на підставі заявок протягом 5-ти
робочих днів після отримання заявки
від Покупця.

Пунктом 7.2 Договору визначено
відповідальність за порушення терміну
поставки партії товару, а саме
Постачальник сплачує на користь
Покупця пеню у розмірі 0,1% від суми
недопоставленого Товару за кожен день
прострочки, а в разі прострочки
поставки Товару більше, ніж 30 днів
додатково стягується штраф в розмірі 7%
від суми недопоставленого Товару.

П.7.3 договору передбачено, що у випадку
несвоєчасної оплати товару покупець
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період за який обчислюється пеня, від
суми заборгованості за кожний день
прострочки оплати.

Працівниками ДФІ проведено розрахунки
пені, копії яких наявні в матеріалах
справи, за Договором від 06.01.2012 р.
№1153/13і нараховано пеню на загальну
суму 202 364,85 грн. (у тому числі ПДВ в сумі
33 727,48 грн.). та за Договором від 12.01.2011 р.
№1474/13 нараховано пеню на загальну суму
1 514 549,35 грн. (у тому числі ПДВ в сумі 252
424,89 грн.).

12.01.2011 р. між ДП «СхідГЗК» та ТОВ
«Торговий дім «Еко-Сервіс» укладено
договір №1473/13, копія якого наявна в
матеріалах справи, на постачання
підприємству Вапна (вапно будівельне,
кускове) за найменуванням та ціною
відповідно до Специфікації №1 на
загальну суму 5 066 112 грн. Умови оплати
передбачені в Р.4 договору, згідно якого
покупець здійснює оплату отриманої
партії товару по факту його поставки з
відстрочкою платежу не менше 20-ти
банківських днів. Умови постачання
товару визначені у Розділі 5 Договорів,
де зокрема п.5.1 зазначено, що
постачальник поставляє товар на
підставі заявок протягом 7-ти робочих
днів після отримання заявки від
Покупця.

16.01.2012 р. між ДП «СхідГЗК» та ТОВ
«Торговий дім «Еко-Сервіс» укладено
договір №15/13, копія якого наявна в
матеріалах справи, на постачання
підприємству Вапна (вапно, будівельне,
грудкове, ґатунок 2 з вмістом активної
речовини CaO+MgO не менше 80%) за
найменуванням та ціною відповідно до
Специфікації №1 на загальну суму
5 778 000 грн. Умови оплати передбачені в Р.4
договору, згідно п.4.2 якого покупець
здійснює оплату отриманої партії
товару по факту його поставки з
відстрочкою платежу не менше 20-ти
банківських днів.

Пунктом 7.2 договорів визначено
відповідальність за порушення терміну
поставки партії товару, а саме
Постачальник сплачує на користь
Покупця пеню у розмірі 0,1% від суми
недопоставленого Товару за кожен день
прострочки, а в разі прострочки
поставки Товару більше, ніж 30 днів
додатково стягується штраф в розмірі 7%
від суми недопоставленого Товару.

П.7.3 договору передбачено, що у випадку
несвоєчасної оплати товару покупець
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочки яка діяла в період за який
обчислюється пеня, від суми
заборгованості за кожний день
прострочки оплати.

Працівниками ДФІ проведено розрахунки
пені, копії яких наявні в матеріалах
справи, за Договором від 12.01.2011 р. №1473/13
нараховано пеню на загальну суму 16 988,31
грн. (у тому числі ПДВ у сумі 2 831,38 грн.),
за Договором від 16.01.2012 р. №15/13
нараховано пеню на загальну суму 8 708,76
грн. (у тому числі ПДВ в сумі 1 451,46 грн.).

04.05.2012 р. між ДП «СхідГЗК» та ПП «Рут»
укладено договір Про закупівлю товарів
за державні кошти №483/13, копія якого
наявна в матеріалах справи, на
постачання підприємству Вузлів та
деталей для автомобілів (вузли до інших
машин загального призначення) за
найменуванням, кількістю та ціною
відповідно до Специфікації №1 на
загальну суму 1 200 211 грн.

Умови оплати передбачені в Р.4 договору,
згідно п.4.2 якого покупець здійснює
оплату отриманої партії товару по
факту його поставки з відстрочкою
платежу не менше 10-ти банківських днів.

Умови постачання товару визначені у
Розділі 5 Договору де зокрема у п.5.2
визначено, що постачальник поставляє
товар на підставі заявок протягом 5-ти
робочих днів після отримання заявки
від Покупця. Пунктом 7.2 Договору
визначено відповідальність за
порушення терміну поставки партії
товару, зокрема Постачальник сплачує
на користь Покупця пеню у розмірі 0,1%
від суми недопоставленого Товару за
кожен день прострочки, а в разі
прострочки поставки Товару більш ніж 30
днів додатково стягується штраф в
розмірі 7% від суми недопоставленого
Товару.

П.7.3 договору передбачено, що у випадку
несвоєчасної оплати товару покупець
сплачує пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочки яка діяла в період за який
обчислюється пеня, від суми
заборгованості за кожний день
прострочки оплати.

Працівниками ДФІ проведено розрахунок
пені, копія якого наявна в матеріалах
справи, за Договором від 04.05.2012р. №483/13 і
нараховано пеню на загальну суму
8086,65грн.

Працівниками ДФІ в Дніпропетровській
області проведено розрахунок пені,
копія якого наявна в матеріалах справи,
за Договором генерального підряду від
24.03.2009р. №24/09 укладеним між ДП «СхідГЗК»
та ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка»
і нараховано пеню на загальну суму 297
265,74 грн.

Ч.1,3 ст.626 Цивільного кодексу України
передбачено що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. .

Статтями 256, 257 Цивільного кодексу
України передбачено, що позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно п.5 П(С)БО 10 «Дебіторська
заборгованість», затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№237 від 08.10.99р., дебіторська
заборгованість визнається активом,
якщо існує ймовірність отримання
підприємством майбутніх економічних
вигод та може бути достовірно
визначена її сума.

Відповідно до п.5 Положення (стандарт)
бухгалтерського обліку 15 «Дохід»,
затвердженого наказом МФУ №290 від
29.11.1999р., дохід визнається під час
збільшення активу або зменшення
зобов'язання, що зумовлює зростання
власного капіталу (за винятком
зростання капіталу за рахунок внесків
учасників підприємства), за умови, що
оцінка доходу може бути достовірно
визначена. Критерії визнання доходу,
наведені в цьому Положенні (стандарті),
застосовуються окремо до кожної
операції. Проте ці критерії потрібно
застосовувати до окремих елементів
однієї операції або до двох чи більше
операцій разом, якщо це випливає із
суті такої господарської операції
(операцій).

Згідно п.8 вказаного положення, дохід
(виручка) від реалізації продукції
(товарів, інших активів) визнається в
разі наявності всіх наведених нижче
умов: - покупцеві передані ризики й
вигоди, пов'язані з правом власності на
продукцію (товар, інший актив); -
підприємство не здійснює надалі
управління та контроль за реалізованою
продукцією (товарами, іншими активами);
- сума доходу (виручка) може бути
достовірно визначена; - є впевненість,
що в результаті операції відбудеться
збільшення економічних вигод
підприємства, а витрати, пов'язані з
цією операцією, можуть бути достовірно
визначені.

Відповідно до п.21 вказаного Положення,
дохід відображається в
бухгалтерському обліку в сумі
справедливої вартості активів, що
отримані або підлягають отриманню.
Якщо безоплатно отриманий актив
забезпечує надходження економічних
вигід протягом кількох звітних
періодів, то доходи визнаються на
систематичній основі (наприклад, у сумі
нарахованої амортизації) протягом тих
звітних періодів, коли надходять
відповідні економічні вигоди.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, покладених
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного рішення у формі вимоги, а
також суджень, відображених суб'єктом
владних повноважень в акті ревізії, суд
зазначає, що правові та організаційні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні
визначені приписами Закону України
"Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні".

Частиною 2 ст.2 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
передбачено, що державний фінансовий
контроль забезпечується органом
державного фінансового контролю через
проведення державного фінансового
аудиту, перевірки державних закупівель
та інспектування.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

З положень наведеної норми закону
чітко слідує, що законодавець надав
органам державного фінансового
контролю повноваження по встановленню
винних у допущенні фактів порушення
законодавства посадових осіб та
матеріально відповідальних
працівників підконтрольної установи.

Пунктом 2 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами (затверджено постановою КМУ
від 20.04.2006р. №550; далі за текстом -
Порядок №550), положення якого
спрямовані на законодавчу деталізацію
правовідносин з приводу реалізації
органами державного фінансового
контролю владних управлінських
функцій контролю у спосіб проведення
інспекцій також зазначено, що
інспектування полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
об'єкта контролю і проводиться у формі
ревізії, яка повинна забезпечувати
виявлення фактів порушення
законодавства, встановлення винних у
їх допущенні посадових і матеріально
відповідальних осіб.

Згідно з п.7 ч.1 ст.10 Закону України "Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні"
органам державного фінансового
контролю надано право пред'являти
керівникам та іншим особам
підприємств, установ та організацій, що
контролюються, обов'язкові до
виконання вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Відповідно до п.46 Порядку №505, якщо
вжитими в період ревізії заходами не
забезпечено повне усунення виявлених
порушень, контролюючим органом у строк
не пізніше ніж 10 робочих днів після
реєстрації акта ревізії, а у разі
надходження заперечень (зауважень) до
нього - не пізніше ніж 3 робочих дні
після надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Аналізуючи положення наведених норм
законодавства, суд доходить висновку,
що письмова вимога органу державного
фінансового контролю за своєю правовою
суттю є рішенням суб'єкта владних
повноважень, породжує для зобов'язаної
особи правові наслідки у вигляді
необхідності вчинення певних дій, а
відтак, з огляду на приписи ст.8
Конституції України, має, по-перше,
містити чітке викладення суті владного
припису, котре унеможливлює
неоднозначне розуміння як змісту, так і
порядку виконання висунутої органом
управління вимоги, а по-друге,
допускати реальну можливість
виконання владного припису.

Проте, при виданні спірної вимоги в
оскарженій ДП «СхідГЗК» частині
суб'єкт владних повноважень не
забезпечив дотримання закону, позаяк
владні приписи власного письмового
рішення виклав не чітко, не зрозуміло,
що створює ймовірність їх
неоднозначного і множинного
тлумачення та спричиняє неможливість
їх виконання.

Так, у п.3 спірної вимоги суб'єкт владних
повноважень не окреслив вичерпне коло
осіб винних у безпідставному неподанні
позовної заяви до суду, і з яких позивач
повинен стягнути шкоду у сумі 4 562 040,18
грн.

Наведені недоліки в реалізації
суб'єктом владних повноважень
управлінської функції у спірних
правовідносинах є суттєвими, не можуть
бути усунуті судом при вирішенні
адміністративного спору з огляду на
положення ст.ст.6, 8, 19 Конституції
України, а відтак, є окремими
підставами для скасування спірного
рішення.

Відповідно до ст.230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.193 ГК
України); кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором (ч.2 ст.193 ГК України).

Частиною 1 ст.256 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ч.1,3 ст.626 Цивільного кодексу України
передбачено що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору.

Суд відмічає, що за змістом ст. 193 ГК
України та ст. 256 ЦК України лише той
суб'єкт права, котрий належно виконав
власні господарські зобов'язання, може
заявити вимогу до суду про стягнення
штрафу та пені з контрагента, винного у
невиконанні своїх зобов'язань, не маючи
обґрунтованих побоювань подачі
зустрічного позову.

У разі ж неналежного виконання
зобов'язань обома сторонами договору
ініціювання питання про стягнення
штрафу та пені однією із сторін
договору однозначно зумовлює
можливість висунення контрагентом
зустрічної вимоги.

Таким чином, економічна доцільність
звернення до суду в такому випадку має
бути детально розрахована органом
державного фінансового контролю, а
вичерпні та повні обрахунки викладені
в акті ревізії.

Так при прийнятті оскаржуваної частини
вимоги відповідачем не враховано що
всі укладені позивачем договори з його
контрагентами були двосторонніми
відповідно правами та обов'язками
наділені обидві сторони, так на ДП
«СхідГЗК» як сторону договору
покладені відповідні обов'язки, так
наприклад зокрема згідно П.7.3 договору
від 04.05.2012 р. між ДП «СхідГЗК» та ПП
«Рут» (Про закупівлю товарів за
державні кошти №483/13, копія якого
наявна в матеріалах справи)
передбачено, що у випадку несвоєчасної
оплати товару покупець сплачує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період за який
обчислюється пеня, від суми
заборгованості за кожний день
прострочки оплати.

Проте не врахувавши положення
наведених норм закону, та фактичних
обставин договірних правовідносин
позивача з його контргентами
відповідач, здійснюючи в акті ревізії
розрахунок пені і штрафу не дослідив
обставин належного виконання ДП
«СхідГЗК» власних господарських
зобов'язань перед контрагентами.

При цьому, суд звертає увагу, що
стосовно договірних взаємовідносин ДП
«СхідГЗК» та ТОВ «СУРП «Еко», ТОВ «Світ
Сталі», ТОВ «Торговий дім «Еко-Сервіс»,
ПП «Рут», ПрАТ «Трест
«Кривбасшахтопроходка», наявні
суттєві суми заборгованості
підприємства позивача, що
підтверджується реєстрами укладених
договорів, копії яких наявні в
матеріалах справи на 7арк.

Згідно доводів позивача, підставою
несвоєчасних розрахунків підприємства
із вказаними контрагентами є
несвоєчасне надходження коштів від
основного споживача продукції
підприємства - Національної
енергетичної компанії «Енергоатом», на
підтвердження чого останнім надана
інформація про платежі, копія якої
наявна в матеріалах справи.

Підтвердженням скрутного
матеріального становища підприємства
позивача та наявності значних сум
кредиторської заборгованостей за
отримані товари, роботи послуги, є
Звіти про фінансовий стан, копії яких
наявні в матеріалах справи. Станом на
31.03.2013 р. згідно розділу 3 звіту рядок
№1615 заборгованість підприємства
складала - 136 297 000 грн. Станом на 31.12.2012 р.
згідно розділу 4 звіту рядок №530
заборгованість підприємства складала -
166 742 000 грн. Станом на 31.12.2011 р. згідно
розділу 4 звіту рядок №530
заборгованість підприємства складала -
101 276 000 грн. (додаток №3). Вказані суми
заборгованості також включають суми
заборгованості ДП «СхідГЗК»
підприємства позивача його
контрагентам, а саме : ТОВ «СУРП «Еко»,
ТОВ «Світ Сталі», ТОВ «Торговий дім
«Еко-Сервіс», ПП «Рут», ПрАТ «Трест
«Кривбасшахтопроходка».

Крім того, при прийнятті рішення судом
прийнято до уваги, що ДП «СхідГЗК»
проведено претензійно-позовну роботу,
щодо стягнення заборгованості у сумі 2
218 235,8 грн. з ПрАТ «Трест
«Кривбасшахтопроходка», зокрема 03.06.2013
року на адресу боржника направлено
претензію за №18/4235, копія якої наявна в
матеріалах справи та 25.07.2013 року до
господарського суду м. Києва
направлено позовну заяву про стягнення
заборгованості на загальну суму 2 298 935,80
грн., у тому числі і суми 2 218 235,8 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва №910/18532/13 від 17.02.2014 р., копія якого
наявна в матеріалах справи, позов ДП
«СхідГЗК» задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «Трест
«Кривбасшахтопроходка» на користь ДП
«СхідГЗК» 2 298 932,32 грн. - суми боргу та 45
978,65 грн. - суми судового збору». В іншій
частині позову відмовлено.

Також, позивачем проведено
претензійно-позовну роботу, щодо
стягнення заборгованості у сумі 205 150,84
грн., з ПрАТ «Трест
«Кривбасшахтопроходка», а саме 17.09.2013
року до господарського суду м. Києва
направлено позовну заяву про стягнення
заборгованості на загальну суму 614 215,19
грн., у тому числі і суми 205 150,84 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 21..10.13р. №910/18411/13 позов ДП
«СхідГЗК» до ПрАТ «Трест
«Кривбасшахтопроходка» про стягнення
заборгованості у сумі 614 215,19 грн.
задоволено у повному обсязі. Стягнуто з
ПрАТ «Трест «Кривбасшахтопроходка» на
користь ДП «СхідГЗК» заборгованість у
розмірі 614 215, 19грн. та судовий збір у
розмірі 12 284,31грн.

Таким чином, за наявності вищевказаних
судових рішень, висновки відповідача,
викладені в п.3 обов'язкових вимог
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області №04-05-05-15/11391
від 16.09.2013р. щодо пропуску терміну
заявлення вимог до контрагентів
боржників та невжиття заходів щодо
стягнення дебіторської
заборгованості, що призвело до сплину
строку позовної давності не
нарахування та не відображення в
обліку ДП «СхідГЗК» штрафних санкцій
та пені за несвоєчасне та неякісне
виконання умов договорів по постачанню
товарів та зобов'язання стягнути у
зв'язку з цим з осіб, винних у
безпідставному неподанні позовної
заяви до суду, шкоду у сумі 4 562 040,18 грн. у
порядку, встановленому законодавством
є також необґрунтованими.

Суд також погоджується з доводами
позивача, в частині того що
застосовування строків позовної
давності є виключними повноваженнями
суду, що розглядає справу,
підтвердженням чого є вищевказані
рішення господарського суду міста
Києва.

Як вбачається із матеріалів справи, при
проведенні нарахування штрафних
санкцій правникам ДФІ в
Дніпропетровській області на суму
розрахованих штрафів нараховано
податок на додану вартість. Так, по
договору від 06.01.2012р. №1153/13 нараховано
пеню та ПДВ в сумі 33 727,48грн., за
договором від 12.01.2011р. №1474/13 нараховано
пеню та ПДВ в сумі 252 424,89грн., за
договором від 12.01.2011р. №1473/13 нараховано
пеню та ПДВ у сумі 2 831,385грн., за
договором від 16.01.2012р. №15/13 нараховано
пеню та ПДВ в сумі 1451,46грн.

Згідно ст.185 Податкового кодексу
України, об'єктом оподаткування є
операції платників податку з: а)
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу, у тому числі операції з
передачі права власності на об'єкти
застави позичальнику (кредитору), на
товари, що передаються на умовах
товарного кредиту, а також з передачі
об'єкта фінансового лізингу в
користування
лізингоотримувачу/орендарю; б)
постачання послуг, місце постачання
яких розташоване на митній території
України, відповідно до статті 186 цього
Кодексу; в) ввезення товарів на митну
територію України; г) вивезення товарів
за межі митної території України; е)
постачання послуг з міжнародних
перевезень пасажирів і багажу та
вантажів залізничним, автомобільним,
морським і річковим та авіаційним
транспортом. З метою оподаткування цим
податком до операцій з ввезення
товарів на митну територію України та
вивезення товарів за межі митної
території України прирівнюється
поміщення товарів у будь-який митний
режим, визначений Митним кодексом
України.

Нарахування ПДВ здійснено у супереч
вимог ст. 185 Податкового кодексу
України, якою визначено об'єкт
оподаткування ПДВ. З аналізу вказаної
норми закону вбачається, що ПДВ на суму
штрафних санкцій нараховуватись не
може, оскільки пеня та штраф не є
об'єктами оподаткування.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При цьому, суд, оцінюючи спірні дії
відповідача, виходить з критеріїв
оцінки рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень,
встановлених ч.3 ст.2 КАС України, до
яких, зокрема, відносяться вчинення дій
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії.

Згідно з ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що відповідачем не доведено
обставини, на яких ґрунтуються його
заперечення, відповідно позовні вимоги
є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державного
підприємства «Східний
гірничо-збагачувальний комбінат» до
Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області про
визнання протиправним та скасування
пункту вимоги, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п.3
вимоги Державної фінансової інспекції
в Дніпропетровській області
№04-05-05-15/11391 від 16.09.2013р.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Н.В. Турлакова