Справа № 359/5267/14-а
Суддя: Величко В. П.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/216/2014
Справа №359/5267/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді -
Величка В.П.,

при секретарі судового засідання -
Швачко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
ОСОБА_1 до Управління соціального
захисту населення Бориспільської
міської ради Київської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року позивач звернувся до
суду із даним позовом. Свої вимоги
обґрунтував тим, що він є інвалідом ІІ
групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, віднесений до І категорії.

Оскільки йому стало відомо про
порушення його прав, представником
позивача було направлено відповідну
заяву до Управління праці та
соціального захисту населення
Бориспільської міської ради Київської
області. На цю заяву відповідачем було
надіслано відповідь, в якій було
зазначено, що щорічна допомога на
оздоровлення призначена у
відповідності до положень чинного
законодавства України, підстав для
перерахунку та виплати допомоги в
іншому розмірі відповідач не вбачає.

Оскільки на даний час він не має
ґрунтованої довідки про розмір
виплаченої йому щорічної допомоги на
оздоровлення за період починаючи з 1996
року по 2013 рік включно, то, виходячи з
положень ст. 48 ЗУ від 28.02.1991 року №796-ХІІ,
розмір належної позивачу щорічної
допомоги на оздоровлення за період з 1996
року по 2013 рік включно слід
обраховувати як суму, яка дорівнює 5
мінімальних заробітних плат щороку,
станом на момент виплати.

Тобто, сума щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат за період починаючи з
1996 року по 2013 рік включно, складає 17
років х 5 мінімальних заробітних плат,
що дорівнює 85 розмірам мінімальних
заробітних плат.

В результаті бездіяльності
відповідача йому не було нараховано
та виплачено суму щорічної допомоги на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат за період, починаючи з
1996 року по 2013 рік включно.

У зв'язку з вищевикладеним просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність
та зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Бориспільської міської ради Київської
області здійснити перерахунок,
нарахувати та виплатити йому щорічну
допомогу на оздоровлення, у розмірі 5
мінімальних заробітних плат, в порядку
та на умовах, визначених ст. 48 ЗУ від
28.02.1991 року №796-ХІІ, за період починаючи
з 1996 року по 2013 року включно, що
дорівнює 85 розмірам мінімальних
заробітних плат, а також нарахувати та
виплатити одноразову компенсацію як
інваліду ІІ групи з числа учасників
ліквідації аварії на ЧАЕС, внаслідок
чого він став інвалідом в розмірі 45
мінімальних заробітних плат.

- зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Бориспільської міської ради Київської
області в подальшому нараховувати та
виплачувати їй щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, в порядку та на умовах,
визначених положеннями ст. 48 ЗУ від
28.02.1991 року № 796-ХІІ.

Сторони в судове засідання не
з'явились, надали заяви з проханням
слухати справу у їх відсутність.

Окрім того, відповідач - Управління
праці та соціального захисту населення
Бориспільської міської ради Київської
області, направив до суду письмові
заперечення, в яких позов не визнає, не
погоджується з доводами позивача,
просить відмовити в задоволенні
позовної заяви.

Суд, дослідивши докази по справі,
приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 являється
учасником ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС І категорії та має ІІ групу
інвалідності.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення міської ради, як
учасник ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС І категорії з 31.10.2002 року, є
інвалідом ІІ групи.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 26.07.1996 року №836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» - щорічна грошова допомога
на оздоровлення у розмірах,
встановлених постановою Кабінету
Міністрів України 12.07.2005 р. за №562 «Про
щорічну допомогу на оздоровлення
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» позивачу
була нарахована та виплачена
вищезазначена допомога за 2010-2013 роки -
по 100 грн.

Постановою №562 від 12.07.2005 Кабінет
міністрів України встановив нові
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення, а саме:

- Інвалідам І та ІІ
групи - 120 грн.;

- Учасникам
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2
категорії - 100 грн;

- Інвалідам ІІІ
групи та дітям - інвалідам 90 грн;

Учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 3 категорії, кожній дитині, яка
втратила внаслідок Чорнобильської
катастрофи одного з батьків, та
евакуйованим із зони відчуження у 1986
році, включаючи дітей - 75 грн.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішенням якого є
обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
органами державної виконавчої влади
України, місцевими органами державної
виконавчої влади, всіма суб'єктами
господарювання незалежно від їх
відомчої підпорядкованості та форм
власності.

Щодо посилання позивача у позовній
заяві до строків позовної давності,
передбаченої ЗУ «Про використання
ядерної енергії та радіаційну
безпеку», то воно не є доречним, адже ст.
90 зазначеного Закону вказує, що всі
вимоги цього Закону застосовуються
щодо будь-якого ядерного інциденту, що
може статися на території України,
після набрання цим Законом чинності.
Вищевказаний нормативно-правовий акт
набрав законної сили після
Чорнобильської катастрофи.

Окрім цього, судом встановлено, що спір
про нарахування суб'єктом владних
повноважень та проведення
встановлених ст. 48 Закону № 796-ХІІ
виплат є публічно-правовим, а не
цивільно-правовою вимогою, тому, на
думку суду, посилання позивача до
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від 21
травня 1963 року з поправками, внесеними
Протоколом про внесення поправок до
Віденської конвенції про цивільну
відповідальність за ядерну шкоду від 12
вересня 1997 року до даної справи не
відносяться.

За таких обставин, суд вважає, що у
позові слід відмовити.

На підставі вищевикладеного ст. ст. 48, 62
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», керуючись, ст. ст. 3, 6, 10, 60,
94, 104, 157 - 163 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Бориспільський міськрайонний суд
Київської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Суддя Бориспільського міськрайонного
суду

Київської області
(підпис) В.П.
Величко

Згідно оригіналу:

Суддя
В.П. Величко