Справа № 804/5506/14
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2014-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
19 травня 2014 р. Справа № 804/5506/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді:
за участю секретаря судового
засідання: Шабанова Д.В.
представника позивача:
представника відповідача:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
адміністративну справу
до Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
про визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -
ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області, в якому просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від
збільшено суму грошового зобов'язання
з орендної плати за землю за 2011-2013р.р.
В обґрунтування пред'явленого позову
зазначалося, що відповідач за
результатами проведеної
документальної позапланової невиїзної
перевірки позивача дійшов помилкових
висновків про порушення останнім
приписів п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.288.5 ст.288
Податкового кодексу України, оскільки
позивач правомірно сплачував орендну
плату за земельну ділянку у розмірі,
визначеному в договорі оренди цієї
земельної ділянки, укладеному з
Дніпропетровською міською радою, а
саме: у розмірі 1% від її
нормативно-грошової оцінки. При цьому
вимоги п.288.5 ст.288 Податкового кодексу
України щодо мінімального розміру
орендної плати стосуються узгодження
орендної плати при укладанні договору
або ж при внесенні змін до нього, однак,
договір оренди землі між позивачем та
Дніпропетровською міською радою було
укладено ще 28.09.2004р. строком на 15 років,
тобто ще до набрання законної сили
Податковим кодексом України, і жодних
змін та доповнень відносно розміру
орендної плати до нього станом на
теперішній день внесено не було.
Зважаючи на те, що відповідно до п.288.1
ст.288 Податкового кодексу України
підставою для нарахування орендної
плати за земельну ділянку є саме
договір оренди такої земельної
ділянки, податкові органи мають право
лише перевіряти правильність
визначення та сплати орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності виключно на
підставі договору оренди таких
земельних ділянок і не наділені
повноваженнями визначати у договорі
оренди землі розмір орендної плати. Тим
більше, що ні Податковий кодекс
України, ні будь-який інший
нормативно-правовий акт не містить
норм, які б зобов'язували орендаря
сплачувати орендну плату у розмірі, що
не відповідає розміру, визначеному у
договорі оренди, і сплачувати її у
більшому розмірі в разі законодавчої
зміни граничного розміру цієї плати до
внесення змін до самого договору
оренди. Також позивач посилався на те,
що відповідачем при визначенні суми
грошового зобов'язання не було
враховано строки давності, передбачені
ст.102 Податкового кодексу України.
Представник позивача у судовому
засіданні підтримав пред'явлений позов
у повному обсязі та, посилаючись на
викладені у ньому доводи, просив
повністю його задовольнити.
Відповідач пред'явлений позов не
визнав, подав на нього письмові
заперечення, в яких просив повністю
відмовити у задоволенні позовних
вимог, посилаючись на те, що у спірних
правовідносинах застосуванню
підлягають норми ст.288 Податкового
кодексу України, оскільки саме цією
статтею законодавчо було визначено
мінімальний розмір орендної плати за
земельні ділянки. І оскільки
збільшення мінімального розміру
орендної плати за землю відбулося не за
волевиявленням сторін договору, а у
зв'язку зі зміною ставки податку
відповідно до закону, то необхідність
сплати земельного податку у новому
розмірі виникла у позивача незалежно
від внесення змін до договору оренди.
Крім того з метою приведення рішень
Дніпропетровської міської ради та її
виконавчого комітету у галузі
земельних відносин у відповідність до
вимог чинного законодавства
Дніпропетровською міською радою у
зв'язку із вступом в дію з 01.01.2011р.
Податкового кодексу України було
прийнято рішення №216/8 від 02.02.2011р., яким
встановлено річний розмір орендної
плати за користування земельними
ділянками у мінімальному розмірі
орендної плати, визначеної Податковим
кодексом України, незалежно від мети
використання. Однак, позивач, не
зважаючи на вищеозначене рішення
Дніпропетровської міської ради та
приписи ст.288 Податкового кодексу
України, продовжував сплачувати
орендну плату у розмірі, визначеному
договором оренди від 28.09.2004р., тому
відповідачем правомірно було
донараховано ОСОБА_3 грошове
зобов'язання з орендної плати за землю
за 2011-2013р.р., з урахуванням при цьому
строків давності, встановлених ст.102
Податкового кодексу України.
Представник відповідача у судовому
засіданні також заперечував проти
задоволення адміністративного позову,
посилаючись на доводи, викладені у
письмових запереченнях на нього.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та
надані сторонами докази,
проаналізувавши зміст норм
матеріального та процесуального права,
що регулюють спірні правовідносини,
суд приходить до висновку про відмову у
задоволенні адміністративного позову,
виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, що Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 (далі - ФОП
ОСОБА_3) (ідентифікаційний код НОМЕР_1)
зареєстрований рішенням виконкому
Дніпропетровської міської ради від
13.04.2000р., перебуває на обліку в
Державній податковій інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області (далі -ДПІ у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська ГУ
Міндоходів у Дніпропетровській
області) як платник податків та,
зокрема, є платником орендної плати за
землі державної або комунальної
власності (орендар), який згідно
Податкового кодексу України подає
податкову декларацію.
На підставі наказу №439 від 27.03.2014р. та
повідомлення №160/10/17-321 від 27.03.2014р.,
виданих ДПІ у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області, головним
державним податковим
ревізором-інспектором цього
контролюючого органу було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ФОП ОСОБА_3 (інн.НОМЕР_1) з
питань повноти нарахування орендної
плати за землю за період з 01.01.2011 року по
За результатами означеної перевірки
було складено акт №784/173/НОМЕР_1 від
03.04.2014 року яким зафіксовано допущення
позивачем порушення приписів п.п.16.1.4
п.16.1 ст.16, п.288.5 ст.288 Податкового кодексу
України, а також рішення
Дніпропетровської міської ради від
02.02.2011р. №216/8, внаслідок чого ОСОБА_3
занижено орендну плату за земельні
ділянки, розташовані на території
Бабушкінського району, на загальну
суму 372709,38 грн., у тому числі за 2011 рік -
124236,46грн., за 2012 рік - 124236,46грн. та за 2013
рік - 124236,46грн. (а.с.15-20).
Означений висновок акту перевірки
обґрунтований тим, що позивачем була
задекларована та сплачена орендна
плата за землю за період з 01.01.2011р. по
31.12.2013р. у заниженому розмірі та без
урахування приписів ст.288 Податкового
кодексу України, якою встановлено
мінімальний розмір орендної плати за
землю, а також рішення
Дніпропетровської міської ради від
02.02.2011р. №216/8, яким встановлено річний
розмір орендної плати за користування
земельними ділянками у мінімальному
розмірі орендної плати, визначеної
Податковим кодексом України, незалежно
від мети використання.
На підставі означеного акту перевірки
ДПІ у Бабушкінському районі міста
Дніпропетровська ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області 16.04.2014р. було
яким ФОП ОСОБА_3 збільшено суму
грошового зобов'язання з орендної
плати за землю з фізичних осіб у
загальному розмірі 429651,10грн., в тому
числі 352003,30грн. - за основним платежем
Вирішуючи позовні вимоги щодо визнання
протиправним та скасування
вищевказаного податкового
повідомлення-рішення, суд зважає на
Судом також встановлено, що 28 вересня
2004 року між ОСОБА_3 та
Дніпропетровською міською радою було
укладено договір оренди землі,
відповідно до якого Дніпропетровська
міська рада, як орендодавець, передає, а
ОСОБА_3, як орендар, приймає в строкове
платне користування земельну ділянку,
яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і
зареєстрована в Державному реєстрі
земель за кадастровим номером
земельної ділянки за цим договором
(УКЦВЗ) 1.10.5 (інша промисловість).
Підставою для надання земельної
ділянки в оренду є рішення міської ради
від 14.07.2004р. №67/18 (а.с.25-30).
Згідно п.2.1-п.2.3 цього Договору в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 1,3422га. На земельній
ділянці знаходяться об'єкти нерухомого
майна, інші об'єкти інфраструктури, які
зазначені в акті приймання-передачі
земельної ділянки. Нормативно-грошова
оцінка земельної ділянки на час
укладення цього договору становить
Відповідно до п.3.1 Договору його було
укладено строком на п'ятнадцять років.
Пунктом 4.1 Договору передбачено, що
річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у грошовій
формі (у гривнях), у розмірі 1% від
нормативної грошової оцінки та
дорівнює розміру земельного податку.
Зміна нормативної грошової оцінки
земельної ділянки та її індексація
згідно п.4.2 Договору, проводиться без
внесення змін та доповнень до цього
договору у порядку та у випадках,
передбачених законодавством України.
Пунктом 5.2 Договору встановлено, що
цільове призначення земельної ділянки
- землі промисловості.
Означений договір оренди землі від 28
вересня 2004 року було посвідчено
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4,
реєстровий №7124, та зареєстровано в
книзі записів державної реєстрації
договорів оренди землі від 24.11.2004р. за
№5886.
Позивачем була надана довідка
Дніпропетровського міського
управління земельних ресурсів про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки від 02.08.2004р. №1453, згідно якої
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки за кадастровим номером
АДРЕСА_1, загальною площею 1,3422га
складає 2652087,81грн.(а.с.59).
Відповідно до податкових декларацій з
орендної плати за земельні ділянки
державної і комунальної власності на
2011 рік від 28.01.2011р. №2342, на 2012 рік від
13.02.2012р. №1481 та на 2013 рік від 05.02.2013р. №1093
ФОП ОСОБА_3 самостійно було визначено
розмір грошового зобов'язання з
орендної плати за землю у розмірах: за
Так, згідно ст.206 Земельного кодексу
України використання землі в Україні є
платним. Об'єктом плати за землю є
земельна ділянка. Плата за землю
справляється відповідно до закону.
При цьому з 01.01.2011р. набрав чинності
Податковий кодекс України, яким
врегульовано питання оподаткування.
Статтею 9, підпунктом 14.1.147 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
плату за землю, яка справляється у
формі земельного податку та орендної
плати за земельні ділянки державної і
комунальної власності, віднесено до
загальнодержавних податків і зборів.
Статтею 288 цього кодексу було визначено
питання справляння орендної плати за
Згідно п.288.1-п.288.4 ст.288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати органу державної податкової
служби за місцезнаходженням земельної
ділянки переліки орендарів, з якими
укладено договори оренди землі на
поточний рік, та інформувати
відповідний орган державної
податкової служби про укладення нових,
внесення змін до існуючих договорів
оренди землі та їх розірвання до 1 числа
місяця, що настає за місяцем, у якому
відбулися зазначені зміни. Платником
орендної плати є орендар земельної
ділянки. Об'єктом оподаткування є
земельна ділянка, надана в оренду.
Розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
При цьому п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового
кодексу України було встановлено, що
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою:
- для земель сільськогосподарського
призначення - розміру земельного
податку, що встановлюється цим
- для інших категорій земель -
трикратного розміру земельного
податку, що встановлюється цим
У зв'язку із набранням чинності
Податковим кодексом України та з метою
приведення рішень Дніпропетровської
міської ради та її виконавчого
комітету у галузі земельних відносин у
відповідність до вимог чинного
законодавства Дніпропетровською
міською радою було прийнято рішення
№216/8 від 02.02.2011р. «Про приведення рішень
міської ради та деяких проектів рішень
міської ради, які погоджено виконавчим
комітетом міської рад у галузі
земельних відносин відповідність до
вимог чинного законодавства», яким
встановлено річний розмір орендної
плати за користування земельними
ділянками у мінімальному розмірі
орендної плати, визначеної Податковим
кодексом України, незалежно від мети
Відповідно до п.286.1 ст.286 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування земельного податку є дані
державного земельного кадастру.
Підпунктом 14.1.42 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України визначено,
що дані державного земельного кадастру
- це сукупність відомостей і документів
про місце розташування та правовий
режим земельних ділянок, їх оцінку,
класифікацію земель, кількісну та
якісну характеристики, розподіл серед
власників землі та землекористувачів,
підготовлених відповідно до закону.
Пунктом 289.1 ст.289 Податкового кодексу
України встановлено, що для визначення
розміру податку та орендної плати
використовується нормативна грошова
оцінка земельних ділянок.
Згідно п.274.1 ст.274 Податкового кодексу
України визначено, що ставка податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, встановлюється
у розмірі 1 відсотка від їх нормативної
Як зазначалося вище, згідно довідки
державного земельного кадастру від
09.03.2011р. №5459 з урахуванням індексації,
передбаченої ст.289 Податкового кодексу
України, у 2011-2013 роках нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
загальною площею 1,3422га, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1
складає 6211823,06грн.
Отже, відповідно до п.274.1 ст.274
Податкового кодексу України, розмір
земельної плати за вказану земельну
Разом з тим, з урахуванням приписів
п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 Податкового кодексу
України та рішення Дніпропетровської
міської ради №216/8 від 02.02.2011р., орендна
плата за цю земельну ділянку складає
кожний податковий рік, а саме: за 2011, 2012
Таким чином, ФОП ОСОБА_3 в порушення
наведеного було занижено розмір
орендної плати за 2011-2013р.р. на загальну
суму 372709,38 грн., а саме за наступні
При цьому суму грошового зобов'язання
позивача з орендної плати за землю,
донараховану відповідно до
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, було визначено
відповідачем з урахуванням строків
давності, встановлених ст.102
Податкового кодексу України.
Так, п.102.1 ст.102 Податкового кодексу
України передбачено, що контролюючий
орган, крім випадків, визначених
пунктом 102.2 цієї статті, має право
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань платника податків у
випадках, визначених цим Кодексом, не
пізніше закінчення 1095 дня, що настає за
останнім днем граничного строку
подання податкової декларації та/або
граничного строку сплати грошових
зобов'язань, нарахованих контролюючим
органом, а якщо така податкова
декларація була надана пізніше, - за
днем її фактичного подання. Якщо
протягом зазначеного строку
контролюючий орган не визначає суму
грошових зобов'язань, платник податків
вважається вільним від такого
грошового зобов'язання, а спір стосовно
такої декларації та/або податкового
повідомлення не підлягає розгляду в
адміністративному або судовому
порядку. У разі подання платником
податку уточнюючого розрахунку до
податкової декларації контролюючий
орган має право визначити суму
податкових зобов'язань за такою
податковою декларацією протягом 1095
днів з дня подання уточнюючого
Як вбачається з розрахунку грошових
зобов'язань та штрафних санкцій,
нарахованих відповідно до
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, виявлене
заниження орендної плати за
січень-лютий 2011 року не було включене
до складу загальної суми визначеного
до сплати основного платежу на
підставі п.102.1 ст.102 Податкового кодексу
України, а до нарахувань увійшов період
з березня 2011 року (по строку сплати - до
30.04.2011р.) по грудень 2013 року включно
Отже, доводи позивача про порушення
відповідачем приписів п.102.1 ст.102
Податкового кодексу України
спростовуються вищенаведеним.
Також суд не погоджується з доводами
позивача про те, що ні Податковий
кодекс України, ні будь-який інший
нормативно-правовий акт не містить
норм, які б зобов'язували орендаря
сплачувати орендну плату у розмірі, що
не відповідає розміру, визначеному у
договорі оренди, і сплачувати її у
більшому розмірі в разі законодавчої
зміни граничного розміру цієї плати до
внесення змін до самого договору
Так, відповідно до ст.67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.
Згідно п.1.1 ст.1 Податкового кодексу
України цей Кодекс регулює відносини,
що виникають у сфері справляння
податків і зборів, зокрема, визначає
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.
Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4
Податкового кодексу України
встановлено, що податкове
законодавство України ґрунтується,
зокрема, на принципі загальності
оподаткування, відповідно до якого
кожна особа зобов'язана сплачувати
встановлені цим Кодексом, законами з
питань митної справи податки та збори,
платником яких вона є згідно з
положеннями цього Кодексу.
Пунктом 3 Прикінцевих положень
Податкового кодексу України визначено,
що в разі якщо законодавчими актами
передбачені інші правила справляння
податків та зборів, що регулюються цим
Кодексом, застосовуються правила цього
З аналізу наведених законодавчих
приписів вбачається, що норми
Податкового кодексу України у
регулюванні питань оподаткування є
спеціальними, а, отже, першочерговими у
При цьому договори, що укладаються на
території України, мають не суперечити
нормам чинного законодавства держави.
До того ж приписами п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288
Податкового кодексу України чітко
встановлено, що розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою,
ніж передбачено цією статтею. Отже,
жодних протиріч та неузгодження між
приписами цивільного законодавства, що
встановлює свободу договору,
зобов'язуючи при цьому його сторін
дотримуватися чинного законодавства,
та приписами податкового
законодавства, яке не позбавляє сторін
договору оренди права самостійно
встановлювати у ньому розмір орендної
плати, однак, зобов'язує визначати цю
плату у рамках її мінімальної та
максимальної межі, встановлених ст.288
Податкового кодексу України, немає. Тим
більше, що ст.206 Земельного кодексу
України також говорить про те, що
орендна плата за землю справляється
відповідно до закону.
За таких обставин, суд приходить до
висновку про те, що відповідачем
правомірно було збільшено позивачеві
суму грошових зобов'язань з орендної
плати за землю з фізичних осіб, а, отже,
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є правомірним і
скасуванню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 122, 160-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-
п о с т а н о в и в :
У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення -
відмовити у повному обсязі.
Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. 186 цього Кодексу
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя О.М.
Турова