Справа № 802/1534/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 липня 2014 р.
Справа № 802/1534/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
Томенка Р.В.;

представника відповідача:
Нестерук М.І.;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Вінтрастінвест"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

12.05.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Вінтрастінвест" (далі - ТОВ "Торговий
дім "Вінтрастінвест") з
адміністративним позовом до
відповідача - Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ). У позовній заяві позивач просить
визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Вінницької ОДПІ № від 29.04.2014 року,
яким визначено до сплати суму
грошового зобов'язання із податку на
додану вартість за основним платежем
1473360 грн та 368340 грн за штрафними
санкціями.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що на підприємстві проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаєморозрахунках з ПП
"Єврофасад-Черкаси", ПП "Видавництво
"Прессбол-2008", ТОВ "Агрохімпостач-2003",
ТОВ "Строймак СО", ТОВ "АТЗ-Сервіс" за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року за
наслідками якої складено Акт №
857/2201/34765828 від 03.04.2014 року. Перевіркою
встановлено порушення ТОВ "Торговий
дім "Вінтрастінвест" вимог Податкового
кодексу України, а саме норм п. 198.6 ст. 198
та п. 200.1 ст. 200 ПК України. Фактичні
обставини порушення полягали у тому, що
податковий орган дійшов висновку про
заниження підприємством податкового
зобов'язання із податку на додану
вартість внаслідок безпідставного
формування податкового кредиту по
господарських операціях із ПП
"Єврофасад-Черкаси", ПП "Видавництво
"Прессбол-2008", ТОВ "Агрохімпостач-2003",
ТОВ "Строймак СО", ТОВ "АТЗ-Сервіс". При
цьому, на думку позивача, висновки
податкового органу про допущене
підприємством порушення норм
Податкового кодексу України є
безпідставними оскільки господарські
операції ТОВ "Торговий дім
"Вінтрастінвест" із ПП
"Єврофасад-Черкаси", ПП "Видавництво
"Прессбол-2008", ТОВ "Агрохімпостач-2003",
ТОВ "Строймак СО", ТОВ "АТЗ-Сервіс" щодо
надання послуг з будівельно-ремонтних
робіт носить реальний характер так як
підтверджується первинними
документами бухгалтерського обліку.
Тому позивач вважає, що контролюючим
органом неправомірно визначені
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість та просить суд
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 29.04.2014
року.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав із
підстав зазначених у позовній заяві та
наданих у судовому засіданні
додаткових поясненнях по справі.

Відповідач проти адміністративного
позову заперечив. У наданих суду
письмових запереченнях на позовну
заяву просив у задоволенні вимог
адміністративного позову відмовити
(а.с.178-192 т. 4).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності суд
встановив наступне.

На підставі наказу №366 від 07.02.2014 року,
виданого Вінницькою ОДПІ, головним
державним податковим
ревізором-інспектором, радником
податкової служби ІІІ рангу відділу
перевірок платників податків
управління податкового аудиту
Вінницької ОДПІ проведено позапланову
виїзну документальну перевірку ТОВ
"Торговий дім "Вінтрастінвест" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаєморозрахункам з
ПП "Єврофасад-Черкаси", ПП "Видавництво
"Прессбол-2008", ТОВ "Агрохімпостач-2003",
ТОВ "Строймак СО", ТОВ "АТЗ-Сервіс" за
період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року.

Результати перевірки знайшли своє
відображення в акті № 857/2201/34765828 від
03.04.2014 року (а.с.9-28 т. 1). Відповідно до
висновків вказаного акта перевіркою
встановлено порушення позивачем:

- п. 198.6 ст. 198 та п. 200.1 ст. 200 Податкового
кодексу України (далі - ПК України), в
результаті чого занижено податок на
додану вартість, який підлягає сплаті в
бюджет в сумі 592206 грн за період з 01.01.2011
року по 01.03.2011 року та на суму 1591366 грн за
період з 01.03.2011 року по 31.12.2013 року.

На підставі вказаного акта Вінницька
ОДПІ прийняла податкове
повідомлення-рішення № від 29.04.2014
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на суму 1841700 грн, з яких
1473360 грн за основним платежем та 368340
грн за штрафними санкціями (а.с.32 т. 1).

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з такого.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, а саме
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулюється Податковим кодексом
України від 02.12.2010 року №2755-VI, (далі - ПК
України).

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як
різниця між сумою податкового
зобов'язання звітного (податкового)
періоду та сумою податкового кредиту
такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України, податковий
кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг
з метою їх подальшого використання
в оподатковуваних операціях.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення
яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до частини другої статті 3
Закону України від 16 липня 1999 року №
996-ХІV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

При цьому нормами ч. 2 ст. 9 вказаного
Закону встановлені вимоги до первинних
документів. Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України "Щодо
однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України" № 742/11/13-11 від
02.06.2011 р., з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість
обов'язковому з'ясуванню підлягають,
зокрема, обставини, що підтверджують
рух активів у процесі здійснення
господарської операції. При цьому,
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, за
перевіряємий період позивач
задокументував господарські відносини
з ПП "Єврофасад-Черкаси", ПП
"Видавництво "Прессбол-2008", ТОВ
"Агрохімпостач-2003", ТОВ "Строймак СО",
ТОВ "АТЗ-Сервіс".

Судом встановлено, що між ТОВ "Торговий
дім "Вінтрастінвест" та ТОВ "АТЗ-Сервіс"
укладені договори субпідряду № 260911 від
26.09.2011 року, № 160112 від 16.01.2012 року, № 010512
від 01.05.2012 року, відповідно до яких ТОВ
"АТЗ-Сервіс" (субпідрядник) в межах
договірної ціни та відповідно до
проектно-кошторисної документації
виконує власними та залученими силами
ремонтно-будівельні роботи.

Розрахунки за виконання
будівельно-ремонтних робіт за цим
договором здійснюється Генпідрядником
(TOB «ТД «Вінтрастінвест») шляхом
безготівкового перерахування коштів
на розрахунковий рахунок
"субпідрядника" в банківській установі,
внесення готівкових коштів у касу
"субпідрядника".

На підтвердження виконання вказаних
договорів позивач надав суду для
долучення до матеріалів справи копії
актів виконаних будівельних робіт та
видаткових накладних від TOB АТЗ-Сервіс»
до TOB «ТД «Вінтрастінвест», копії
видаткових накладних від TOB «ТД
«Вінтрастінвест» до TOB «АТЗ-сервіс»,
копії актів виконаних будівельних
робіт та видаткових накладних від TOB
«ТД «Вінтрастінвест» до Замовників
(а.с. 62-250 т.2, 1-15 т.3).

Однак, перевіривши докази, на які
посилається позивач як на підставу
щодо проведення господарських
операцій з контрагентом, суд доходить
висновку про неможливість
встановлення фактичного їх виконання з
огляду на наступне.

Будь-які документи (у тому числі
договори, видаткові накладні,
податкові накладні, тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. З
урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Необхідною умовою для цього є
факт придбання товарів (послуг) із
метою їх використання в господарській
діяльності. За відсутності факту
придбання товарів (послуг) відповідні
суми не можуть включатися до складу
податкового кредиту навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Суд звертає увагу на те, що наявність у
покупця належно оформлених документів,
необхідних для віднесення певних сум
до податкового кредиту, зокрема
виданих постачальником/продавцем
податкових накладних, не є безумовною
підставою формування податкового
кредиту, у разі недоведенння
реальності здійснених господарських
операцій та факту використання
придбаних товарів/послуг в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Під господарською діяльністю у
Господарському кодексі України (стаття
3) розуміється діяльність суб'єктів
господарювання у сфері суспільного
виробництва, спрямована на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг
вартісного характеру, що мають цінову
визначеність.

Судом встановлено, що засновником та
директором TOB АТЗ-Сервіс» був ОСОБА_3

Спростовуючи позовні вимоги
представником відповідача надано суду
копію вироку Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13.09.2013 року, в якому зазначено: "... В
липні 2011 року невстановлсна слідством
особа в м. Києві, на території
Марийського парку, запропонувала
громадянину ОСОБА_3 - директору TOB
АТЗ-Сервіс» за грошову винагороду в
сумі 1400 грн., зареєструвати на своє ім'я
підприємство без наміру здійснення
господарської діяльності... ОСОБА_3 в
подальшому підприємницьку діяльність
не здійснював, угод фінансового та
господарського характеру не складав,
печаткою підприємства не користувався,
податкової звітності не складав та не
подавав, що надало невстановленим
слідством особам можливість ставити
підписи від імені ОСОБА_3 на документах
TOB «АТЗ-Сервіс», складених з метою
надання суб'єктам підприємницької
діяльності послуг з мінімізації
податкових зобов'язань, котрі виникали
за результатами проведеної
господарської діяльності, тобто вести
незаконну діяльність, яка була
прикрита з зовнішнього боку легальними
діями по створенню суб'єкта
підприємницької діяльності ...".

Згідно вироку Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13.09.2013 року ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні злочину передбаченого
частиною 1 ст 205 КК України та
призначено йому покарання у вигляді
штрафу у розмірі 500 неоподаткованих
мінімумів громадян.

Частиною 4 статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС
України саме вирок суду в кримінальній
справі або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

За змістом статті 72 КАС України,
відповідно до буквального тлумачення
зазначеної норми, преюдиційними
обставинами, що звільнені від
доказування, є обставини, встановлені
безпосередньо: 1) або вироком у
кримінальній справі; 2) або постановою
про адміністративний проступок.

Суд звертає увагу на те, що як
встановлено вироком Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 13.09.2013 року ОСОБА_3 з моменту
реєстрації товариства жодних дій від
імені та як директор TOB «АТЗ-Сервіс» не
вчиняв, договори не укладав, в актах не
розписувався.

Таким чином, суд звертає увагу, що
матеріали справи не містять доказів,
які б давали змогу ідентифікувати
участь TOB «АТЗ-Сервіс» у наданні послуг
позивачу. Таким чином, судом не
встановлено, а позивачем не доведено,
що здійснені ним господарські операції
з TOB «АТЗ-Сервіс» носять реальний
характер, а послуги TOB «АТЗ-Сервіс»
використані в межах господарської
діяльності або придбавались з такою
метою.

Суд враховує посилання позивача на
рішення Європейського суду з прав
людини щодо індивідуальної
відповідальності платника
податків,однак зауважує, що даний
принцип не може бути застосований при
формуванні податкового кредиту з
податку на додану вартість у разі
недоведеності реальності
господарських операцій та їх зв'язку із
господарською діяльністю такого
платника податків.

Окрім викладеного, суд зазначає, що
неналежним чином оформлена (підписана
невідомою особою) податкова накладна
не може бути підставою для нарахування
податкового кредиту при наявності
фактів, що ставлять під сумнів
реальність наданої послуги. Зазначена
позиція узгоджується з позицією
Верховного Суду України, викладеною в
постанові від 21 січня 2011 року, а також
постанові від 05 березня 2012 року №
21-421а11.

Так, суд підтримуючи позицію
податкового органу вказав на
неправомірність надання належної
правової оцінки судами попередніх
інстанцій факту не підписання
первинних документів особою, що в них
вказана.

Отже, з урахуванням наданих
відповідачем доказів та встановлених
фактів, суд вважає, що належним чином
оформлені (підписані невідомими
особами) документи не можуть бути
підставою для декларування
податкового кредиту та валових витрат
при наявності фактів, що ставлять під
сумнів реальність наданих послуг.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ
"Агрохімпостач-2003" суд встановив
наступне.

Між TOB «ТД «Вінтрастінвест» та ТОВ
"Агрохімпостач-2003" укладено договір
субпідряду № 1/2904 від 01.04.2011 року,
відповідно до якого ТОВ
"Агрохімпостач-2003" (субпідрядник) в
межах договірної ціни та відповідно до
проектно-кошторисної документації
виконує власними та залученими силами
ремонтно-будівельні роботи.

Розрахунки за виконання
будівельно-ремонтних робіт за цим
договором здійснюється Генпідрядником
(TOB «ТД «Вінтрастінвест») шляхом
безготівкового перерахування коштів
на розрахунковий рахунок
"субпідрядника" в банківській установі,
внесення готівкових коштів у касу
"субпідрядника".

В ході проведення перевірки не були
надані банківські платіжні документи,
регістри бухгалтерського обліку по
взаєморозрахункам TOB «ТД
«Вінтрастінвест» з ТОВ
"Агрохімпостач-2003".

Крім того, відповідно до наданого
протоколу допита свідка (а.с.129-131 т. 5)
(ОСОБА_4 -директора TOB
«Агрохімпостач-2003» ) від 06.12.2012 р.,
встановлено, що ОСОБА_4 директором
вказаного підприємства ніколи не була
та реєстраційних документів не
підписувала. Статутні документи TOB
«Агрохімпостач-2003» не складала та не
друкувала, та нікому цього не доручала,
ніякого відношення до реєстрації та
діяльності вказаного підприємства не
має. Ніяких робіт не виконувала та
нікому не доручала їх виконувати. Всі
документи фінансово - господарської
діяльності TOB «Агрохімпостач-2003», які
підписані від її імені, якщо вони
існують, просила вважати їх недійсними,
фіктивними в зв'язку з тим, що вона їх
не підписувала. В разі встановлення на
будь - яких документах фінансово -
господарської діяльності TOB
«Агрохімпостач-2003» (), а
саме: податкові, видаткові накладні,
рахунки-фактури, акти прийому-передачи
та виконаних робіт, договори, угоди,
касові ордери, банківські платіжні
документи, підписані від її імені,
тобто такими, що не виконані нею, без її
відома.

В матеріалах справи міститься ухвала
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 26.05.2014 року,
відповідно до якої встановлено, що
ОСОБА_4 підприємницьку діяльність
самостійно не здійснювала, угод
фінансового та господарського
характеру не укладала та не
підписувала, печаткою не
користувалась, податкову звітність до
ДПІ не подавала, що надало змогу,
невстановленим слідством особам,
ставити підписи на документах
податкової звітності TOB
«Агрохімпостач-2003», що свідчать про
ведення незаконної діяльності, яка
була прикрита з зовнішнього боку
легальними діями по створенню суб'єкта
підприємницької діяльності.

Згідно ухвали Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 26.05.2014 року у зв'язку із закінченням
строків давності ОСОБА_4 звільнено від
кримінальної відповідальності, а
кримінальне провадження стосовно неї -
закрито.

Виходячи зі сказаного, суд вважає, що
надані позивачем документи не можуть
бути достатніми та беззаперечними
доказами фактичного отримання
Товариством робіт чи послуг від ТОВ
"Агрохімпостач-2003". Наведені обставини
та досліджені судом документальні
докази у їх сукупності, суд вважає
достатніми для висновку про те, що
господарські операції фактично не мали
реального характеру, їх виконання
оформлено лише документально без мети
реального настання правових наслідків.

Наявність укладеного між учасниками
господарської операції
цивільно-правового договору або
відсутність визнання такого договору
недійсним або нікчемним сама собою не
свідчить про реальність вчинення
відповідної операції.

Якщо певна господарська операція не
відбулася чи відбулася не за тим її
змістом, який відображений в укладених
платником податку договорах, то це є
підставою для застосування
відповідних наслідків у податковому
обліку. Зокрема, якщо наведені у
договорах роботи чи послуги фактично
не надавалися, то придбання таких робіт
або послуг не відбулося, хоч і
вбачаються певні результати.
Відповідно, право на формування
податкового кредиту у такого платника
податків не виникає, оскільки при цьому
не дотримано обов'язкових умов для
виникнення такого права - фактичного
придбання робіт (послуг) з метою їх
використання у господарській
діяльності.

Як вбачається з акту перевірки
Вінницької ОДПІ № 857/2201/34765828 від 03.04.2014
року висновки щодо порушення позивачем
приписів податкового законодавства
зроблено з огляду на відсутність факту
реальності господарських операцій між
TOB «ТД «Вінтрастінвест» та ПП
"Єврофасад-Черкаси" за договором
субпідряду від 01.06.2012 року № 010612.

З матеріалів справи вбачається, що між
TOB «ТД «Вінтрастінвест» та ПП
"Єврофасад-Черкаси" укладено договір
субпідряду від 01.06.2012 року № 010612,
відповідно до якого ПП
"Єврофасад-Черкаси" (субпідрядник) в
межах договірної ціни та відповідно до
проектно-кошторисної документації
виконує власними та залученими силами
ремонтно-будівельні роботи.

Розрахунки за виконання
будівельно-ремонтних робіт за цим
договором здійснюється Генпідрядником
(TOB «ТД «Вінтрастінвест») шляхом
безготівкового перерахування коштів
на розрахунковий рахунок
"субпідрядника" в банківській установі,
внесення готівкових коштів у касу
"субпідрядника".

В ході проведення перевірки не були
надані банківські платіжні документи,
регістри бухгалтерського обліку по
взаєморозрахункам TOB «ТД
«Вінтрастінвест» з ПП
"Єврофасад-Черкаси".

Відповідно до пояснень ОСОБА_5,
відібраних 29.01.2013 р. старшим о/у ГОНМ в
г.Северодонецке капітана податкової
міліції Радько В.Ю., директором ПП
«Єврофасад-Черкаси» він ніколи не був,
реєстраційних документів не
підписував та нікому цього не доручав.
Печатку ПП «Єврофасад-Черкаси» не
отримував. До фінансово-господарської
діяльності ПП «Єврофасад-Черкаси»
ніякого відношення не має. Рахунки ПП
«Єврофасад-Черкаси» в банківських
установах не відкривав. Податкову
звітність ПП «Єврофасад-Черкаси» не
складав і не підписував. Ніяких
документів фінансово-господарської
діяльності (договори, податкові
накладні, накладні, довіреності ша інші
документи) ПП «Єврофасад-Черкаси» він
не підписував (а.с.124-128 т.5).

Суд також бере до уваги, що позивачем в
судове засідання не надані докази
оплати будівельних робіт / купівлі
продажу товарів за договорами з ПП
"Єврофасад-Черкаси".

Беручи до уваги вказані обставини, суд
приходить до висновку, що будівельні
роботи відображені у актах приймання
виконаних будівельних робіт,
податкових та видаткових накладних
відображені лише документально без їх
фактичного здійснення, тому вказані
первинні документи бухгалтерського
обліку не відповідають вимогам ст. 9
Закону № 996 та не підтверджують
фактичне здійснення господарських
операцій.

Щодо взаємовідносин позивача з ПП
"Видавництво "Прессбол-2008" суд зазначає
наступне.

01.06.2012 р. між TOB «ТД «Вінтрастінвест» та
ПП "Видавництво "Прессбол-2008" укладено
договір купівлі-продажу № 1, відповідно
до умов якого Продавець (ПП
"Видавництво "Прессбол-2008") передає у
власність Покупця (TOB «ТД
«Вінтрастінвест») товар, а Покупець в
порядку та на умовах, визначених цим
Договором, приймає та оплачує його.

Під товаром у цьому договорі
розуміється будівельні матеріали.

Відповідно до п. 3 вказаного Договору,
оплата здійснюється Покупцем у розмірі
100 % передплати, шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
Продавця та готівкою.

Податковому органу в ході проведення
перевірки не були надані банківські
платіжні документи, регістри
бухгалтерського обліку по
взаєморозрахункам TOB «ТД
«Вінтрастінвест» з ПП "Видавництво
"Прессбол-2008".

На підтвердження факту придбання
будівельних матеріалів TOB «ТД
«Вінтрастінвест» за договором
купівлі-продажу № 1 позивачем в судове
засідання надані: копії видаткових
накладних, податкових накладних, актів
виконаних будівельних робіт (а.с.126-149 т.
3).

Згідно наданої Довідки Бориспільської
ОДПІ№ 127/7/10-04-22-20 від 13.08.2013р. Про
неможливість проведення зустрічної
звірки щодо документального
підтвердження господарських відносин
їх реальності та повноти відображення
показників податку на додану вартість
в обліку ПП "Видавництво "Прессбол-2008" з
підприємствами - покупцями та
постачальниками за період з 01.01.2011р. по
31.05.2013р.» встановлено наступне:

"Досудовим розслідуванням встановлено,
що відповідно до податкової звітності
ТОВ "Будкомпроект Груп" за 2011, 2012 роки
обсяг купівлі/реалізації товарів TOB
"Будкомпроект Груп" становить близько 30
тис. грн. На підприємстві відсутні
трудові ресурси, офісні, торгівельні та
складські приміщення, виробниче
обладнання, сировина, матеріали, що
вказує відсутність факту реального
здійснення фінансово-господарської
діяльності даного підприємства. Разом
з тим встановлено, що ряд підприємств, а
саме: ПП "Нова-Центр" код ДРПОУ 30629632, ПП
"Мітра 2009" , ПП
"Єврофасад-Черкаси" од , ПП
"Видавництво Прессбол-2008" , відповідно до поданих ними
податкових звітів за період 2011, 2012 року
показано купівлю повару у TOB
"Будкомпроект Груп" на суму понад 300 млн.
грн. У зв'язку з чим вищезазначеними
підприємствами було сформовано
податковий кредит, який у подальшому
згідно податкової звітності
реалізовувся підприємствам -
вигодонабувачам", які зазначені у
податковій звітності"

Крім того, допитаний в ході досудового
слідства засновник та директор ПП
"Видавництво Прессбол- -2008" ОСОБА_7,
повідомив, що до діяльності
зазначеного підприємства ніякого
відношення не має. Зазначене
підприємство не реєстрував не
перереєстрував, нікого не
уповноважував їх реєструвати,
перереєстровувати, відповідно ніякої
фінансово-осподарської діяльності не
здійснював, договорів не укладав та не
підписував, товари не родавав, не
купував, не отримував, роботи не
виконував, послуг не надавав, платежі у
будь-яких формах на рахунки інших
підприємств не здійснював, не складав
документи бухгалтерського та
податкового обліку не підписував та не
надсилав податкової звітності до ДПІ.

Оскільки реальність вчинення
господарських операцій TOB «ТД
«Вінтрастінвест» з ПП "Видавництво
Прессбол-2008" відсутня, а наслідком для
податкового обліку є лише фактичний
рух активів, а не задекларований
документально, то у TOB «ТД
«Вінтрастінвест» не було підстав для
податкового обліку вказаних операцій.

Крім того, судом встановлено, що у ПП
"Видавництво Прессбол-2008" відсутня
будь-яка інформація про наявність
виробничих потужностей, складських
приміщень, ділянок, транспорту, а також
устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства.

Отже, операції щодо надання товарів ПП
"Видавництво Прессбол-2008" на користь TOB
«ТД «Вінтрастінвест» не
підтверджуються при врахуванні
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для отримання робіт.

З цього приводу, Верховний Суд України
у постанові від 07 лютого 2012 року у
справі № 21-425во10 та в постанові від 20
лютого 2012 року у справі №21-402а11 дійшов
висновку, що позивач може включити до
складу податкового кредиту суми,
сплачені контрагенту лише за умови
фактичного придбання товару і
віднесення зазначених витрат до
валових.

Таким чином, суд погоджується із
доводами представника відповідача, що
операції з поставки товарів по ланцюгу
контрагентами не містять у суті своїй
розумних економічних або інших причин
(ділової мети) систематичного
придбання та продажу товарів та не
спричиняють реального настання
правових наслідків.

Надаючи правову оцінку господарським
зобов'язанням TOB «ТД «Вінтрастінвест»
та ТОВ "Строймак СО" судом встановлено,
що між TOB «ТД «Вінтрастінвест» та ТОВ
"Строймак СО" укладено договір
субпідряду № 1/0301 від 10.01.2011 року,
відповідно до якого субпідрядник (ТОВ
"Строймак СО") зобов'язується за
завданням Замовника (TOB «ТД
«Вінтрастінвест») власними і
залученими силами виконати роботи по
об'єкті: будівля загально-соціального
призначення та житла місцезнаходження
вул. Авіаторів, № 41 А в с.
Петропавлівська Борщагівка,
Києва-Святошинського району, Київської
області згідно умов цього договору,
технічних умов і передати Замовнику у
встановлений договором строк, а
Замовник зобов'язується надати
субпідряднику фронт робіт, прийняти
виконані роботи та повністю оплатити
їх у порядку та розмірах, передбачених
цим договором.

Також, між TOB «ТД «Вінтрастінвест» та
ТОВ "Строймак СО" укладено договір
субпідряду № 1/1001 від 03.01.2011 року,
відповідно до якого ТОВ "Строймак СО"
(субпідрядник) в межах договірної ціни
та відповідно до проектно-кошторисної
документації виконує власними та
залученими силами ремонтно-будівельні
роботи.

Розрахунки за виконання
будівельно-ремонтних робіт за цим
договором здійснюється Генпідрядником
(TOB «ТД «Вінтрастінвест») шляхом
безготівкового перерахування коштів
на розрахунковий рахунок
"субпідрядника" в банківській установі,
внесення готівкових коштів у касу
"субпідрядника".

Із матеріалів справи судом
встановлено, що відповідно до
відповіді прикордонної служби про
перетин державного кордону службовою
особою ФСПД №606/7/26-40-09 від 07.11.2013 р.
«Директор TOB «Строймак CO» - Вилку Іліє
(громадянин Молдови) за період з 01.01.2007
р. по 02.11.2011 р. Державний кордон України
не перетинав.»

При відсутності директора TOB «Строймак
CO» - Вилку Іліє на митній території
України, ним були підписані з TOB «ТД
«Вінтрастінвест» у м.Вінниці вище
описані договора, а саме: Договір
субпідряду № 1/0301 від 10.01.2011 p., № 1/1001 від
03.01.2011 p.

Зазначене виключає можливість
легальної роботи TOB «Строймак CO» під
керівництвом директора зазначеної
юридичної особи, що, виходячи з
положень актів цивільного
законодавства, а також Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців», є
неможливим без вчинення засновником
підприємства передбачених
законодавством дій щодо внесення
відповідних змін у діяльності
підприємства.

Крім того, відповідно до наданої
відповіді КП «Черкаське обласне бюро
технічної івентаризації» №210 від 27.01.2012
р. «Згідно комп'ютерної бази даних за TOB
Строймак CO» в м. Черкаси та Черкаському
районі нерухоме майно не
зареєстровано».

Відповідно до наданої відповіді УДАІ
УМВС Черкаського ВРЕЕР №12/11-512 від 6.04.2012
р. за період з 01.01.2009р. по 31.12.2011 р. в
Черкаському ВРЕР транспортних засобів
за TOB «Строймак CO» не зареєстровано».

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивач формував податкові
зобов'язання з ПДВ та податковий кредит
за операціями, оформленими з TOB
«Строймак CO» на підставі податкових
накладних та інших первинних
документів, які підписані не
директором підприємства Вилку Іліє , а
невстановленою особою, а отже, виписані
від її імені первинні документи, не
можна вважати належно оформленими та
підписаними повноважними особами
звітними документами, які посвідчують
факт придбання товарів, робіт чи
послуг, а сама господарська операція
має всі ознаки безтоварної.

Окрім вказаного, судом не беруться до
уваги доводи позивача про те, що
вказані контрагенти задекларували
зобов'язання, оскільки такі
правовідносини перебувають поза
сферою спірних правовідносин у справі,
що розглядається.

Разом з тим, суд не погоджується з
твердженнями позивача щодо
неправомірності використання
податковим органом інформації
отриманої від органів дізнання з
огляду на наступне.

Згідно із пунктом 83.1 статті 83 ПК
України для посадових осіб
контролюючих органів під час
проведення перевірок підставами для
висновків є:

- документи, визначені цим Кодексом;

- податкова інформація;

- експертні висновки;

- судові рішення;

- інші матеріали, отримані в порядку та
у спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на
контролюючі органи.

Частиною першою статті 16 Закону
України «Про інформацію» від 02 жовтня
1992 року за № 2657-XII визначено, що
податкова інформація - це сукупність
відомостей і даних, що створені або
отримані суб'єктами інформаційних
відносин у процесі поточної діяльності
і необхідні для реалізації покладених
на контролюючі органи завдань і
функцій у порядку, встановленому
Податковим кодексом України.

Джерела отримання податкової
інформації, яка може бути використана
контролюючим органом для забезпечення
його діяльності визначені статтею 72 ПК
України.

Зокрема, відповідно до підпункту 72.1.5
пункту 72.1 статті 72 ПК України
контролюючим органом використовується
інформація, що надійшла за
результатами податкового контролю.

Відповідно до пункту 348.1 статті 348 ПК
України податкова міліція здійснює
контроль за додержанням податкового
законодавства, виконує
оперативно-розшукову,
кримінально-процесуальну та охоронну
функції.

Враховуючи викладене, використання
податковим органом під час проведення
перевірки та складання за її
результатами висновку матеріалів
досудового слідства, що здійснюється
органами податкової міліції, а також
інформації викладеної в актах
(довідках) перевірок (звірок) інших
платників податків є правомірним,
оскільки вони підтверджують або
спростовують дані обліку суб'єкта
господарювання, який перевіряється та
отримані у спосіб, передбачений чинним
законодавством.

При цьому, суд критично оцінює
посилання позивача на той факт, що
нотаріально посвідчені довіреності
виписані від імені керівників
підприємств - ПП "Єврофасад-Черкаси"
(ОСОБА_5) (а.с.62 т. 1), ТОВ
"Агрохімпостач-2003" (ОСОБА_4) (а.с.56
зворотній бік т.1), ТОВ
"АТЗ-Сервіс"(ОСОБА_3) (а.с.69 т. 1) свідчать
про реальність здійснення
господарських операцій, оскільки як
вбачається з вироку суду та протоколів
допиту осіб, що виступали засновниками
ПП "Єврофасад-Черкаси", ТОВ
"Агрохімпостач-2003", ТОВ "АТЗ-Сервіс", з
моменту вчинення дій щодо державної
реєстрації підприємств не підписували
будь-яких інших документів, в тому
числі довіреностей на які посилається
позивач.

Отже, оскільки фактичного здійснення
господарських операцій позивача з
контрагентом не було, документи із
посиланням на які позивач обгрунтовує
свої вимоги не можуть вважатись
первинними документами для цілей
ведення податкового обліку навіть за
наявності всіх формальних реквізитів
таких документів, що передбачені
чинним законодавством.

З огляду на викладені вище обставини,
докази щодо їх підтвердження та
керуючись проаналізованими актами
законодавства щодо спірних
правовідносин, суд приходить до
висновку, що відповідач, провівши
перевірку та прийнявши за її
результатами оскаржені податкові
повідомлення-рішення, діяв відповідно
та у спосіб, передбачений
законодавством України, тому підстави
для задоволення позовних вимог та
скасування спірного податкового
повідомлення-рішення відсутні.

З урахуванням положень ст. 94 КАС
України, оскільки в задоволенні
позовних вимог відмовлено, судові
витрати стягненню з Державного бюджету
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністративного
позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович