Справа № 809/1196/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року м. Київ
К/800/3672/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Гончар Л.Я.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Івано-Франківської митниці Міндоходів

на постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 року

та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 24 грудня
2013року

у справі №809/1196/13-а

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛСА Автомотів»

до Івано-Франківської
митниці

про скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «ЛСА Автомотів» (далі
по тексту ТОВ «ЛСА Автомотів»)
звернулось до суду з позовом до
Івано-Франківської митниці (далі по
тексту Івано-Франківська митниця), яким
просило визнати протиправними та
скасувати рішення відповідача про
коригування митної вартості товарів
від 14.03.2013 року № 206050000/2013/000357/2, від
15.03.2013 року №206000003/2013/000366/2, від 03.04.2013
року № 206050000/2013/200007/2 та від 24.05.2013 року №
206050000/2013/200039/2.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 року у справі №809/1196/13-а,
залишеною без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2013 року у зазначеній
справі, позовні вимоги задоволено.

При ухваленні рішень суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з
обґрунтованості позивачем своїх вимог,
оскільки Івано-Франківська митниця,
відмовляючи ТОВ «ЛСА Автомотів» в
митному оформленні товару та коригуючи
його митну вартість оскарженими
рішеннями, діяла з порушенням вимог
законодавства.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій,
Івано-Франківська митниця звернулась
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального права, просить
вищезазначені судові рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що між позивачем та
польською фірмою-виробником «PPHU Marix»
укладений зовнішньоекономічний
контракт від 11.02.2013 року № 11-02/13, на
підставі якого ТОВ «ЛСА Автомотів»
імпортувало на територію України
запасні частини до автомобілів
(глушники та колектори), в кількості 2911
одиниць.

Для здійснення митного оформлення
імпортованого товару декларант
позивача надав Івано-Франківській
митниці зазначений
зовнішньоекономічний контракт,
Декларацію митної вартості,
рахунок-фактуру від 12.03.2013 року № 2/Е/2013,
банківський платіжний документ від
13.03.2013 року № 2 про сплату повної
вартості товару, що імпортується,
міжнародну автотранспорту накладну
від 12.03.2013 року, копію митної декларації
країни відправника від 12.03.2013 року PL
394010, сертифікат походження товару від
12.03.2013 року PL/MF/AF 0198607, специфікацію від
12.03.2013 року та калькуляцію виробника
від 12.03.2013 року.

Декларацією про визначення митної
вартості імпортованого товару
декларант визначив митну вартість
товарів за основним методом визначення
митної вартості у розмірі 17466 євро.

Митниця запропонувала позивачу
додатково надати інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації товару, транспортні
(перевізні) документи, якщо за умовами
поставки витрати на транспортування не
включені у вартість товару, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів, страхові документи, а також
документи, що містять відомості про
вартість страхування, висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

На вказаний запит позивач надіслав
відповідь про те, що усі необхідні та
складені під час здійснення
зовнішньоекономічної господарської
операції платіжні та бухгалтерські
документи подано, поставка
імпортованого товару здійснювалася на
умовах СРТ «Івано-Франківськ» на
умовах Інкотермс-2000, за якими витрати
на транспортування, пакування несе
продавець, а тому дані витрати включені
у вартість товару, страхування товару
не здійснювалося, висновки про якісні
та вартісні характеристики товару не
замовлялися.

За результатами розгляду митної
декларації 13.03.2013 року
Івано-Франківська митниця склала
картку відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформлені чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України, а
14.03.2013 року прийняла оскаржуване
рішення № 206050000/2013/000357/2 про коригування
митної вартості товарів в сторону
збільшення, яким скориговано заявлену
позивачем митну вартість на суму 56936,10
євро.

Для визначення скоригованої митної
вартості імпортованих позивачем
товарів відповідач використав метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних товарів.

15.03.2013 року ТОВ «ЛСА Автомотів»
відповідно до зовнішньоекономічного
контракту від 03.01.2013 року № 03-01/13,
укладеного з китайською фірмою
виробником «Yuhuan Jinli Auto Parts Co. LTD»,
імпортувало на територію України
запасні частини до автомобілів різних
найменувань, в кількості 20379 одиниць.

Для здійснення митного оформлення
імпортованого товару декларантом
надано митниці зазначений
зовнішньоекономічний контракт,
Декларацію митної вартості,
специфікацію до контракту від 03.01.2013
року № 01, рахунок-фактуру від 11.01.2013
року № JL-1301081, банківський платіжний
документ про сплату повної вартості
товару, що імпортувався від 27.02.2013 року
№ 9, договір про надання послуг з
перевезення вантажів автомобільним
транспортом від 12.03.2013 року № 12/03/2013,
довідку про вартість перевезення від
13.03.2013 року, договір про
транспортно-експедиційне
обслуговування від 12.01.2013 року № 12/01/2013,
рахунок-фактуру від 12.03.2013 року № СФ-367,
міжнародну автотранспортну накладну
від 12.03.2013 року, сертифікат походження
товару.

Декларацією про визначення митної
вартості імпортованого товару
позивачем визначено митну вартість
товарів за основним методом визначення
митної вартості у розмірі для товару №
1 - 34809,19 доларів США, товару № 2 - 9660,26
доларів США.

Митниця запропонувала позивачу
додатково надати інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації товару, транспортні
(перевізні) документи, якщо за умовами
поставки витрати на транспортування не
включені у вартість товару, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів, страхові документи, а також
документи, що містять відомості про
вартість страхування, висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

На вимогу відповідача позивач надав
експортну декларацію країни
відправлення та коносамент про
переміщення імпортованого товару
морським сполученням, а щодо надання
інших документів повідомив, що усі
необхідні та складені під час
здійснення зовнішньоекономічної
господарської операції платіжні та
бухгалтерські документи подано,
поставка імпортованого товару
здійснювалася на умовах FOB
«Івано-Франківськ» Інкотермс-2000, за
якими витрати на транспортування
включені у вартість товару,
транспортні документи подані
відповідачу, страхування товару не
здійснювалося, висновки про якісні та
вартісні характеристики товару не
замовлялися.

За результатами розгляду митної
декларації Івано-Франківська митниця
15.03.2013року склала картку відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформлені чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України і цього ж дня винесла
оскаржуване рішення № 206000003/2013/000366/2 про
коригування митної вартості товарів в
сторону збільшення, яким скоригувала
заявлену позивачем митну вартість на
суму для товару № 1 до 57848, 21 доларів США,
для товару № 2 до 14691,60 доларів США.

Для визначення скоригованої митної
вартості імпортованих позивачем
товарів відповідач використав метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних товарів.

03.04.2013 року ТОВ «ЛСА Автомотів»
відповідно до зовнішньоекономічного
контракту від 02.11.2012 року № 02-11/12,
укладеного з китайською фірмою
виробником «YBM (ZHEJIANG) TRADE Co. LTD»,
імпортувало на територію України
запасні частини до автомобілів різних
найменувань, в кількості 3982 одиниць.

Для здійснення митного оформлення
імпортованого товару декларантом
надано митниці зазначений
зовнішньоекономічний контракт,
Декларацію митної вартості,
специфікацію до контракту від 02.11.2012
року № 01, інвойс (міжнародну
товарно-транспортну накладну) від
04.02.2013 року IN 130029, банківські платіжні
документи про сплату повної вартості
товару від 14.11.2012 року № 1 та від 14.03.2013
року № 17, договір від 27.03.2013 року № 120327/01
на перевезення вантажу,
рахунок-фактуру від 02.04.2013 року № СФ-497,
платіжне доручення від 03.04.2013 року № 215,
сертифікат походження товару.

Декларацією про визначення митної
вартості імпортованого товару позивач
визначив митну вартість товарів за
основним методом визначення митної
вартості у розмірі для товару № 1 - 25661,39
доларів США, товару № 2 - 4988,81 доларів
США.

Митниця запропонувала позивачу
додатково надати договір з третіми
особами, пов'язаними з
транспортуванням товару, документи
щодо страхування товару, каталоги,
специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів
спеціалізованими організаціями,
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини.

На вимогу відповідача позивач надав
додатково каталог, експортну
декларацію країни відправлення та
коносамент про переміщення
імпортованого товару морським
сполученням.

За результатами розгляду митної
декларації Івано-Франківська митниця
03.04.2013року склала картку відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформлені чи пропуску товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України і цього ж дня винесла
оскаржуване рішення № 206050000/2013/200007/2 про
коригування митної вартості товарів в
сторону збільшення, яким скориговано
заявлену позивачем митну вартість для
товару № 1 до 61523,91 доларів США, для
товару № 2 14141,89 доларів США.

Для визначення скоригованої митної
вартості імпортованих позивачем
товарів відповідач використав
резервний метод визначення митної
вартості.

23.05.2013 року ТОВ «ЛСА Автомотів»
відповідно до зовнішньоекономічного
контракту від 11.02.2013 року № 11-02/13,
укладеного з польською
фірмою-виробником «PPHU Marix» імпортував
на територію України запасні частини
до автомобілів (глушники та колектори),
в кількості 3198 одиниць.

Для здійснення митного оформлення
імпортованого товару декларант
позивача надав Івано-Франківській
митниці зазначений
зовнішньоекономічний контракт,
Декларацію митної вартості,
рахунок-фактуру від 22.03.2013 року № 3/Е/2013,
банківський платіжний документ про
сплату повної вартості товару, що
імпортується від 23.05.2013 року № 5,
міжнародну автотранспорту накладну
від 22.05.2013 року, копію митної декларації
країни відправника від 22.05.2013 року PL394010,
сертифікат походження товару від 22.05.2013
року PL/MF/AF 0218901, специфікацію від 22.05.2013
року та калькуляцію виробника від
22.05.2013 року.

Декларацією про визначення митної
вартості імпортованого товару позивач
визначив митну вартість товарів за
основним методом визначення митної
вартості - за ціною контракту у розмірі
19188 євро.

Митний орган запропонував позивачу
додатково надати інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації товару, транспортні
(перевізні) документи, якщо за умовами
поставки витрати на транспортування не
включені у вартість товару, а також
документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів, страхові документи, а також
документи, що містять відомості про
вартість страхування, висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

У відповідь на даний запит позивач
повідомив, що усі необхідні та складені
під час здійснення
зовнішньоекономічної господарської
операції платіжні та бухгалтерські
документи подано, поставка
імпортованого товару здійснювалася на
умовах СРТ «Івано-Франківськ» на
умовах Інкотермс-2000, за якими витрати
на транспортування, пакування несе
продавець, а тому дані витрати включені
у вартість товару, страхування товару
не здійснювалося, висновки про якісні
та вартісні характеристики товару не
замовлялися.

За результатами розгляду митної
декларації 24.05.2013 року
Івано-Франківська митниця склала
картку відмови у прийнятті митної
декларації, митному оформлені чи
пропуску товарів і транспортних
засобів через митний кордон України та
оскаржуване рішення № 206050000/2013/200039/2 про
коригування митної вартості товарів в
сторону збільшення, яким скориговано
заявлену митну вартість на суму 54694,67
євро.

Для визначення скоригованої митної
вартості імпортованих позивачем
товарів відповідач використав метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних товарів.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 статті 52
Митного кодексу України, що заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою. Декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані: 1) заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом;заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом, або скориговану за
результатами контролю, здійсненого
митним органом; 2) подавати митному
органу достовірні відомості про
визначення митної вартості, які
повинні базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню; 3) нести всі
додаткові витрати, пов'язані з
коригуванням митної вартості або
наданням митному органу додаткової
інформації.

За нормою частин 1, 2 статті 53 Митного
кодексу України встановлено, що у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
зокрема, є: декларація митної вартості
та документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

Судами встановлено, що ТОВ «ЛСА
Автомотів» надано митниці для митного
оформлення товару документи,
передбачені частиною 2 статті 53 Митного
кодексу України. Документи містили
об'єктивні і достовірні дані, які
підтверджували ціну товару.

Згідно частини 5 статті 53 Митного
кодексу України, забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Повноваження митниці щодо
витребування додаткових документів
для перевірки правильності визначення
митної вартості товару можуть бути
реалізовані за наявності
обґрунтованих підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару.

Отже, висновок судів попередні
інстанцій про порушення відповідачем
вимог статті 53 Митного кодексу України
та безпідставне зобов'язання позивача
надати додаткові документи для
підтвердження митної вартості товару,
є правомірними.

З огляду на викладене рішення судів про
задоволення позовних вимог
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Івано-Франківської
митниці Міндоходів - відхилити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 24 грудня 2013року у справі №809/1196/13-а -
залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: