Справа № 815/718/14
Суддя: Потапчук В.О.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/718/14

Категорія: 5.6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Завальнюк І. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду в складі:

Судді доповідача -
Потапчука В.О.

суддів - Коваля
М.П.

- Семенюка Г.В.

при секретарі -
Алексєєвої Н.М

за участю апелянта ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання
енергетичної і теплової енергії в
Одеській області про визнання дій
незаконними, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулась до суду із вказаним
позовом, в якому просить визнати
протиправним дії відповідача, які
полягають в наданні незаконних
відповідей.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що 26.12.2013 року Державна
інспекція з енергетичного нагляду за
режимами споживання енергетичної і
теплової енергії в Одеській області
(далі - Інспекція) надала відповідь на
звернення позивача від 20.12.2013 року. На
думку позивача, вказана відповідь не
відповідає дійсності, ґрунтується на
перекручених фактах та викладена без
посилань на норми законодавства. У
зв'язку із цим 13.01.2014 року позивач
повторно звернулась до Інспекції та
просила навести правові підстави, на
яких зроблено висновки про
правомірність встановлення
енергопостачальною організацією
обмежувального пристрою номіналом 40А,
а не 50А. 16 січня 2014 року позивач
отримала відповідь, яка на її думку, як
і попередня, не містить правового
обґрунтування щодо: 1) взяття до уваги
місця розташування демонтованого у 2012
році електролічильника під час
обстеження у 2013 році електромережі
споживча; 2) проведення замірів
перерізу проводів, які відходили від
колишнього лічильника, а на теперішній
час є заглушеними та відрізаними; 3)
виконання рішення комісії
Інформаційно-консультаційного центру
по роботі із споживачами електричної
енергії від 24.01.2013 року на власний
розсуд, а саме: відповідно до рішення
комісії необхідно було провести заміри
перерізу проводів, які відходять від
відхідних клем лічильника
електроенергії, замість цього
відповідачем самовільно взято до уваги
проводи, які колись відходили від
вхідних та вихідних клем демонтованого
раніше лічильника. У зв'язку із тим, що
відповіді Інспекції не відповідають
вимогам ст.55 Конституції України та
ст.15 Закону України "Про звернення
громадян", позивач звернулась за
судовим захистом.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивачем подано
апеляційну скаргу у якій зазначено, що
постанова винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
у зв'язку з чим апелянт просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нову, якою задовольнити
позовні вимоги позивача.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, який
доповів зміст рішення, яке оскаржено,
доводи апеляційної скарги, межі, в яких
повинні здійснюватися перевірка
рішення, встановлюватися обставини і
досліджуватися докази, вислухавши
думку учасників процесу, колегія
суддів вважає необхідним апеляційну
скаргу відхилити з наступних підстав.

Згідно ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що позивач неодноразово
зверталась до Інспекції із заявами та
скаргами щодо правильності визначення
дозволеної потужності та можливості
встановлення номіналу обмежувального
пристрою. Не погодившись із
результатами розгляду її звернень,
позивач звернулась до суду, в
результаті чого постановою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 12.12.2013 року Інспекцію було
зобов'язано надати позивачу
обґрунтовану відповідь на її
звернення.

20 грудня 2013 року позивач звернулась до
Інспекції із заявою, в якій, пославшись
на вищевказане судове рішення, просила
ретельно проаналізувати раніше надані
звернення (вх. №№ 6-202/х-04, 6-609/х-70, 6-697),
отримані нею відповіді та
проаналізувати заяви позивача до ПРЕМ
(від 22.02.2013 оку № 727, від 13.03.2013 року № 941,
від 09.04.2013 року № х-14, від 29.04.2013 року №
х-36).

Листом від 26.12.2013 року Інспекція надала
відповідь ОСОБА_2 на її звернення від
20.12.2013 року, в якому зазначила, що до
моменту встановлення закритого
комплексу обліку на фасаді будинку
лічильник електричної енергії
знаходився в приміщенні. Вхідні та
вихідні проводи до клем лічильники
електричної енергії було виконано
частково скрито, оскільки прокладено в
стіні. 25 січня 2013 року на виконання
рішення комісії
Інформаційно-консультаційного центру
по роботі із споживача електричної
енергії, представниками ПАТ
"Одесаобленерго" спільно з інспекцією
Держенергонагляду в Одеській області
були проведені заміри проводів, які
відходили від вхідних та вихідних клем
лічильника електричної енергії, який
було встановлено в приміщенні. На
підставі того, що проводи від вхідних
та вихідних клем електричного
лічильнику прокладено скрито та
враховуючи вимоги таблиці 1.3.4 Правил
улаштування електроустановок,
допустимий тривалий струм для
зазначеного типу проводку необхідно
прийняти як для проводів, прокладених в
одній трубі. При наявності змішаної
прокладки кабелів (відкрито від опори
до фасаду будинку, скрито від фасаду
будинку до приладу обліку та далі від
приладу обліку скрито) тривалий
допустим струм повинен визначатися для
проводів (кабелів) з найгіршими умовами
охолодження. Переріз скритих проводів
становить 6 мм2, матеріал - мідь.
Тривалий допустимий струм, який
проходить через такий провід, згідно
таблиці 1.3.4 Правил улаштування
електроустановок, складає 40А. На
підставі зазначеного та враховуючи
характеристики електромережі номінал
обмежуючого пристрою, згідно до вимог
нормативно-технічної документації, має
складати 40А.

Не погодившись із викладеним у
вказаному вище листі обґрунтуванням
щодо правомірності встановлення
енергопостачальною організацією
обмежувального пристрою номіналом 40А,
а не 50А, позивач 13.01.2014 року звернулась
до Інспекції із заявою, в якій просила
надати відповіді на запитання (мовою
оригіналу): " 1) якою правовою нормою
підтверджується, що ввід проводу до
приміщення через стіну є закритою
проводкою, беручи до уваги, що цей ввід
не знаходиться ні в трубі, ні в коробі,
ні в лотках пучками? 2) яким документом
передбачена можливість при обстеженні
електромережі споживача 26.01.2013 року
брати до уваги лічильник, який був
демонтований 15.06.2012 року? 3) на якій
підставі Ви взяли до уваги ті проводи,
які на теперішній час знаходилися
після засобу обліку, тобто на якій
підставі Ви вийшли за межу розподілу
експлуатаційної відповідальності?" та
ознайомити із фотоматеріалами, на які є
посилання у попередній відповіді.

Листом від 16.01.2014 року (а.с.11) Інспекція
надала відповідь позивачу по порушеним
у зверненні від 13.01.2014 року питанням,
додавши копію фотоматеріалів у
роздрукованому вигляді.

Так, згідно відповіді Інспекції від
16.01.2014 року скрита електропроводка - це
прокладена всередині конструктивних
елементів зданій та споруд (в стінах,
полах, фундаментах, перекриттях), а
також по перекриттями в підготовці
полу, безпосередньо під з ємним полом
та ін., відповідно до п.2.1.4 Глави 2.1
Розділу 2 Правил улаштування
електроустановок. При скритій проводці
застосовуються прокладки проводів та
кабелів в трубах, гнучких металевих
рукавах, коробах, замкнутих каналах та
пустотах будівельних конструкцій, в
заштукатурених борознах, під
штукатуркою.

У вказаній відповіді також зазначено,
що під час заміни приладу обліку 15.06.2012
року представники
електропостачальника повинні були
визначити загальну потужність, яка не
може бути вищою за потужність,
передбачену технічними
характеристиками електромережі, після
чого встановити на фасаді будинку в
закритому комплексі обмежуючий
пристрій відповідного номіналу.

Крім того, в листі зазначено, що, в силу
п.4 Правил користування електричною
енергією для населення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1999 року № 1357, у договорі
обов'язково зазначається величина
потужності, яка визначається виходячи
з потужності наявних у споживача
струмоприймачів. При цьому загальна
потужність не може бути вищою за
потужність, передбачену технічними
умовами чи технічними
характеристиками електромережі
споживача. В даному випадку необхідно
враховувати всі характеристики
електромережі споживача, як до приладу
обліку, так і після приладу обліку.

При вирішенні питання суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає правильним такий
висновок суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Статтею 15 Закону України "Про звернення
громадян" передбачено, що органи
державної влади, місцевого
самоврядування та їх посадові особи,
керівники та посадові особи
підприємств, установ, організацій
незалежно від форм власності, об'єднань
громадян, до повноважень яких належить
розгляд заяв (клопотань), зобов'язані
об'єктивно і вчасно розглядати їх,
перевіряти викладені в них факти,
приймати рішення відповідно до чинного
законодавства і забезпечувати їх
виконання, повідомляти громадян про
наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду
заяв (клопотань) в обов'язковому
порядку дається тим органом, який
отримав ці заяви і до компетенції якого
входить вирішення порушених у заявах
(клопотаннях) питань, за підписом
керівника або особи, яка виконує його
обов'язки.

Звернення адресуються органам
державної влади і місцевого
самоврядування, підприємствам,
установам, організаціям незалежно від
форм власності, об'єднанням громадян
або посадовим особам, до повноважень
яких належить вирішення порушених у
зверненні питань. Звернення може бути
усним (викладеним громадянином і
записаним посадовою особою на
особистому прийомі) чи письмовим,
надісланим поштою або переданим
громадянином до відповідного органу,
установи особисто чи через
уповноважену ним особу, якщо ці
повноваження оформлені відповідно до
чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 4, 5 Закону України
"Про звернення громадян" до рішень, дій
(бездіяльності) належать такі, які
можуть бути оскаржені, і у сфері
управлінської діяльності, внаслідок
яких: порушено права і законні інтереси
чи свободи громадянина (групи
громадян); створено перешкоди для
здійснення громадянином його прав і
законних інтересів чи свобод:
незаконно покладено на громадянина
які-небудь обов'язки або його незаконно
притягнуто до відповідальності.

Законом України "Про інформацію"
передбачений поділ за змістом
інформації на такі види: інформація про
фізичну особу; інформація
довідково-енциклопедичного характеру;
інформація про стан довкілля
(екологічна інформація); інформація про
товар (роботу, послугу);
науково-технічна інформація; податкова
інформація; правова інформація;
статистична інформація; соціологічна
інформація; інші види інформації.

За порядком доступу інформація
поділяється на відкриту інформацію та
інформацію з обмеженим доступом.
Відкритою вважається вся інформація,
крім тієї, що віднесена законом до
інформації з обмеженим доступом.

Закон зобов'язав, зокрема, органи
державної влади, інші державні органи,
органи місцевого самоврядування,
органи влади Автономної Республіки
Крим, інших суб'єктів, що здійснюють
владні управлінські функції
відповідно до законодавства та рішення
яких є обов'язковими для виконання,
надавати та оприлюднювати інформацію,
відображену та задокументовану
будь-якими засобами і на будь-яких
носіях, що була отримана або створена
ними в процесі виконання своїх владних
повноважень та обов'язків

З матеріалів справи колегія суддів
вбачає, що Інспекцією надані повні та
вичерпні відповіді на звернення ОСОБА_2
в порядку та строки, передбачені
спеціальним законодавством, яким
регламентовано одержання інформації.

Колегія суддів вважає правильною
позицією суду першої інстанції, що
позивач отримала відповіді на свої
звернення у відповідності до п.6 ч.1 ст.18
Закону України "Про звернення
громадян". Посилання ОСОБА_2 на
неправомірність дій відповідача з
огляду на те, що дії Інспекції не
відповідають уявленням позивача про
зміст таких відповідей, не ґрунтуються
на приписах законодавства та є
безпідставними.

Також, колегія суддів зазначає, що
позивач не погоджується з відповіддю
відповідача по суті.

Колегія суддів зазначає, що питання
відносно споживання електроенергії
регулюється Законом України « Про
захист прав споживачів» та повинно
розглядатися в порядку цивільного
судочинства.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при прийнятті
оскаржуваної постанови суд першої
інстанції дійшов вірних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував норми
матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 206 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання
енергетичної і теплової енергії в
Одеській області про визнання дій
незаконними, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 07
серпня 2014 року.

Суддя-доповідач:
Потапчук В.О.

Судді:
Коваль М.П.

Семенюк Г.В.