Справа № 815/4313/14
Суддя: Завальнюк І. В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4313/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого - судді
Завальнюка І.В., розглянувши в
порядку письмового провадження справу
за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реал-групп» до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В

Позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, в якому просить визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 21.05.2014 року
№№ , .

В обґрунтування адміністративного
позову позивач (далі - Товариство)
зазначив, що висновки в акті перевірки
від 25.04.2014 року № 000052/15-32-22-05/37169887, на
підставі якого прийняті оскаржувані
податкові повідомлення-рішення,
містять відомості щодо виявлених
порушень, факт існування яких не
підтверджений належними засобами
доказування та допустими доказами, а
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення винесені
всупереч законодавству, що регулює
спірні правовідносини. Зокрема,
перевіряючим встановлено порушення
позивачем податкового законодавства
на підставі актів перевірок
контрагентів контрагента позивача ДП
РБУ № 5 Одеського МРТБ - ТОВ «Люті Скай
Мост» та ТОВ «Монолітбуд Сервіс», якими
встановлено ознаки нікчемності
правочинів; неможливість контрагентів
контрагента здійснювати господарську
діяльність. Разом із тим, позивач
зазначає, що формування податкового
кредиту з податку на додану вартість
здійснювалося за наявності усіх
визначальних факторів, що є підставою
для зменшення об'єкту оподаткування.
Висновки про неправомірність
віднесення до податкового кредиту
коштів, сплачених за взаємовідносинами
із контрагентом не підтверджені жодним
документом бухгалтерського та
податкового обліку, або іншими
доказами, які є допустимими у розумінні
чинного податкового законодавства та,
відповідно, є незаконними. Крім того,
перевіряючий невірно тлумачить зміст
п.137.3 ст.137 ПК України, оскільки об'єктом
оподаткування за довгостроковим
договором є конкретні квартири (товар)
за кожним конкретним довгостроковим
договором між інвестором та
забудовником (позивачем), а не як вважає
позивач, об'єкти забудови в цілому
(будинки № 2, 4, 5 та 2/1). У свою чергу,
позивачем було своєчасно та повному
обсязі самостійно визначено та
сплачено зобов'язання з податку на
прибуток по всім довгостроковим
договорам, укладеним між інвесторами
та позивачем, по яким не передбачалось
поетапне здавання. Розрахунок
здійснювався з огляду на витрати, етапи
будівництва та загальну вартість
об'єкта оподаткування (ймовірного
прибутку від продажу конкретної
квартири). Отже покладені в основу
спірних податкових повідомлень-рішень
висновки за актом перевірки є
необґрунтованими, у зв'язку із чим
зазначені податкові
повідомлення-рішення неправомірні та
підлягають скасуванню.

Представник позивача до суду не
з'явився, про час та місце судового
розгляду справи повідомлений належним
чином, згідно наданого клопотання,
розгляд справи просив провести без
його участі.

До суду з'явився представник
відповідача, який позовні вимоги не
визнав у повному обсязі, в задоволенні
позову просив відмовити з підстав,
викладених у запереченнях на
адміністративний позов.

Згідно ч.6 ст.128 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про обґрунтованість
адміністративного позову та наявність
підстав для його задоволення.

Судом встановлено, що на підставі
направлень від 18.03.2014 року №№ 000743/456,
000742/545, від 20.03.2014 року № 000419/587, виданих
ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області,
відповідно до плану-графіка проведення
планових виїзних перевірок суб'єктів
господарювання, згідно з п.77.4 ст.77 ПК
України, співробітниками податкової
служби проведено планову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реал-групп» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2011 року по
31.12.2013 року, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 року по
31.12.2013 року, за результатами якої
складений акт від 25.04.2014 року №
000052/15-32-22-05/37169887.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на загальну суму 276320
гривень, у т.ч. лютий 2013 року - 89891
гривень, червень 2013 року - 186429 гривень;
п.137.3 ст.137, п.138.1 ст.183, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
ПК України, в результаті чого
Товариством занижено податок на
прибуток на 3381126 гривень, у т.ч. за 2012 рік
- 143489 гривень, за 2013 рік - 3237637 гривень.

На підставі вищевказаного акту
перевірки ДПІ у Приморському районі м.
Одеси прийняті податкові
повідомлення-рішення від 21.05.2014 року №
, яким Товариству збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
прибуток на 3381126 гривень та застосовано
штрафні санкції в сумі 845282 гривень; від
21.05.2014 року № , яким Товариству
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість в сумі 89891
гривень та застосовано штрафну санкцію
в сумі 44946 гривень.

Оцінивши належність, допустимість,
достовірність наданих сторонами
доказів, а також достатність та
взаємний зв'язок у їх сукупності, суд
вважає зазначені податкові
повідомлення-рішення
необґрунтованими, а позовні вимоги
підлягаючими задоволенню у зв'язку з
наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ
«Реал-групп» у перевіряємому періоді
було замовником будівництва групи
багатоповерхових житлових будинків та
об'єктів їх обслуговування на
земельній ділянці у складі мікрорайону
4-5 жилого району ІІІ-4є масиву
Котовського, розташованого на землях
Крижанівської сільради за адресою:
Одеська область, Комінтернівський
район, с. Крижанівка, ж/б № 1-5. За цей
період було закінчено будівництво та
введено в експлуатацію три будинки
(умовні номер № 1, № 3 та № 6).

Крім того, згідно з дозволами на
виконання робіт розпочато будівництво
чотирьох будинків (умовні номери № 2, №
4, № 5 та № 2/1), які на кінець
перевіряємого періоду не завершені.
Відповідно до актів виконаних робіт
будівельні роботи по будинку № 2
розпочаті у 4 кварталі 2011 року по
будинку № 4 у 4 кварталі 2012 року, по
будинку № 5 у 1 кварталі 2012 року, по
будинку № 2/1 у 2 кварталі 2013 року та
станом на 31.12.2013 року не закінчені.

На запит від 11.04.2014 року ТОВ
«Реал-групп» надало відомості та
експерті висновки щодо загальної площі
кожного об'єкту будівництва,
нежитлових приміщень, житлової площі
квартир та кошторисної вартості (№2/1 -
53900204 грн., № 2 - 12340826 грн., № 4 - 8412222 грн., №
5 - 8412222 грн.). До перевірки також надані
договори із фізичними особами
(покупцями), що укладені з ТОВ
«Реал-групп» на купівлю квартир та
нежитлових приміщень.

Як вбачається з акту від 25.04.2014 року №
000052/15-32-22-05/37169887, перевіряючі дійшли
висновку, що з огляду на те, що по
будинках № 2, № 4, № 5 та № 2/1 будівництво
триває більше 1 року, облік доходів
розраховується у відповідності до
вимог п.137.3 ст.137 ПК України, в
результаті чого на підставі розрахунку
доходів у відповідності до ступеня
завершеності будівництва дійшли
похідного висновку про заниження
позивачем доходів на 35194550 гривень, у
т.ч. за 2012 рік - на 1397476 гривень, та за 2013
рік - на 33797073 гривень.

Крім того, перевіряючі дійшли висновку
про порушення позивачем п.138.2 ст.138 ПК
України, в результаті чого Товариством
занижено витрати на суму 18852668 гривень,
у т.ч. за 2012 року - на 714194 гривень, за 2013
року - на 18138474 гривень, визнавши витрати
по бухгалтерській довідці нечинними та
врахувавши «фактичні» витрати без ПДВ.

На підставі викладеного перевіркою
повноти визначення податку на прибуток
за період з 01.04.2011 року по 31.12.2013 року
встановлено заниження податку на
прибуток в сумі 3381126 гривень, у т.ч. за 2012
рік - на суму 143489 гривень, за 2013 рік - на
суму 3237637 гривень. Зокрема,
перевіряючими взято до розрахунку всі
кв.м. будинків (з урахуванням етапів
будівництва, як повний прибуток за
довготривалими договорами, так і
видатки, понесені позивачем на
будівництво), що суд оцінює як
помилкове застосування ст.137 ПК
України.

Так, п.137.1 ст.137 ПК України встановлює,
що дохід від реалізації товарів
визнається за датою переходу покупцеві
права власності на такий товар. Дохід
від надання послуг та виконання робіт
визнається за датою складення акта або
іншого документа, оформленого
відповідно до вимог чинного
законодавства, який підтверджує
виконання робіт або надання послуг. В
зв'язку з цим варто відмітити, що згідно
ст. 334 Цивільного кодексу України право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. При цьому
переданням майна вважається вручення
його набувачеві або перевізникові,
організації зв'язку тощо для
відправлення, пересилання набувачеві
майна, відчуженого без зобов'язання
доставки. До передання майна
прирівнюється вручення коносамента
або іншого товарно-розпорядчого
документа на майно.

Право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному
посвідченню, виникає у набувача з
моменту такого посвідчення або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.
Якщо договір про відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності у набувача виникає з моменту
такої реєстрації.

Якщо платник податку виробляє товари,
виконує роботи, надає послуги з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва та
якщо договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапного їх здавання, доходи
нараховуються платником податку
самостійно відповідно до ступеня
завершеності виробництва (операції з
надання послуг), який визначається за
питомою вагою витрат, здійснених у
звітному податковому періоді, у
загальній очікуваній сумі таких витрат
та/або за питомою вагою обсягу послуг,
наданих у звітному податковому
періоді, у загальному обсязі послуг,
які мають бути надані. Після переходу
покупцю права власності на товари
(роботи, послуги) з довготривалим
технологічним циклом виробництва,
зазначені у попередньому абзаці,
виконавець здійснює коригування
фактично отриманого доходу,
пов'язаного з виготовленням таких
товарів (робіт, послуг), нарахованого в
попередні періоди протягом терміну їх
виготовлення. При цьому, якщо фактично
отриманий дохід у вигляді кінцевої
договірної ціни (з урахуванням
додаткових угод) перевищує суму доходу,
попередньо нараховану за наслідками
кожного податкового періоду протягом
строку виготовлення таких товарів
(робіт, послуг), таке перевищення
підлягає зарахуванню до доходів
звітного періоду, в якому відбувається
перехід права власності на такі товари
(роботи, послуги). Якщо фактично
отриманий дохід у вигляді кінцевої
договірної ціни (з урахуванням
додаткових угод) менше суми доходу,
попередньо визначеного за наслідками
кожного податкового періоду протягом
строку виготовлення таких товарів
(робіт, послуг), така різниця підлягає
зарахуванню у зменшення доходів
звітного періоду, в якому відбувається
перехід права власності на такі товари
(роботи, послуги).

З огляду на вищевикладене, ТОВ
«Реал-групп» було своєчасно та в
повному обсязі самостійно визначено та
сплачено зобов'язання по податку на
прибуток по всім довгостроковим
договорам, укладеним між інвесторами
та позивачем, по яким не передбачалось
поетапне здавання. Розрахунок
здійснювався з огляду на витрати, етапи
будівництва та загальну вартість
об'єкта оподаткування (ймовірного
прибутку від продажу конкретної
квартири), що знайшло своє відображення
в податкових деклараціях за 2012 та 2013 рр.

З урахуванням викладеного суд дійшов
висновку про безпідставність
висновків за актом перевірки щодо
порушення ТОВ «Реал-групп» п.137.3 ст.137,
п.138.1 ст.183, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України
та заниження податку на прибуток на
3381126 гривень, у зв'язку із чим податкове
повідомлення-рішення від 21.05.2014 року №
, яким Товариству збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
прибуток на 3381126 гривень та застосовано
штрафні санкції в сумі 845282 гривень є
неправомірним та підлягає скасуванню.

Крім того, у перевіряємому періоді ТОВ
«Реал-групп» були укладені угоди від
02.08.2012 року № 0208/1, від 27.10.2012 року № 16,
від 20.12.2012 року № 20 з ДП РБУ № 5 ПБ
Одеського МРТБ щодо отримання
будівельно-монтажних робіт.

На виконання вищезазначених договорів
контрагентом позивача було виписано на
адресу ТОВ «Реал-групп» податкові
накладні № 14, 15, 16 від 28.02.2013 року, №№ 8, 9,
10 від 27.06.2013 року, акти прийняття
виконаних робіт (ф.КБ-2) №№ 2, 4, 5, б/н, 1, 3
від 27.02.2013 року, 28.02.2013 року, 27.06.2013 року,
відповідно.

На підставі виписаних ДП РБУ № 5 ПБ
Одеського МРТБ податкових накладних
позивачем включено до податкового
кредиту лютого 2013 року суму 89891 гривень
(31323,36 грн. + 57141,25 грн. + 1426,19 грн.), що на
думку перевіряючих здійснено
безпідставно, оскільки фактичне
надання послуг, передбачене
договірними домовленостями між ТОВ
«Реал-групп» та ТОВ ДП РБУ № 5 ПБ
Одеського МРТБ, місця не мало.
Зазначені висновки за актом перевірки
здійснені на підставі досліджених в
ході перевірки даних інформаційних
баз, акту «Про результати проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки ДП РБУ № 5 ПБ Одеського МРТБ
щодо підтвердження взаємовідносин із
платниками податків: ТОВ «Люті скай
мост» за період грудень 2012 року, січень,
лютий 2013 року» від 04.10.2013 року №
1951/15-53-22-3/3331625.

У свою чергу, в зазначеному акті наявне
посилання на акт перевірки ТОВ «Люті
скай мост» від 03.06.2013 року № 1719/2240/38320046,
якою встановлено, що директор
підприємства заперечив свою
причетність до діяльності
підприємства (службова записка ГВПМ
ДПІ у Шевченківському районі м. Києва
ДПС від 29.05.2013 року № 2442/ДПІ/07-10/3),
підприємство не знаходиться за
місцезнаходженням (стан платника 9 -
направлено повідомлення про
відсутність за місцезнаходженням).

Встановивши, що у перевіряємому
періоді ТОВ «Люті скай мост» мало
господарські відносини із ДП РБУ № 5 ПБ
Одеського МРТБ (обсяг ПДВ склав 215444,29
грн.), перевіряючими здійснено висновок
про те, що операції купівлі-продажу ДП
РБУ № 5 ПБ Одеського МРТБ мають ознаки
нереальності на адресу покупців по
ланцюгу придбання від ТОВ «Люті скай
мост».

Аналогічний висновок здійснений
перевіряючими по контрагенту ДП РБУ № 5
ПБ Одеського МРТБ - ТОВ «Монолітбуд
сервіс», в основу якого покладений акт
ДПІ у Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
30.10.2013 року № 2339/15-53-22-3/3331625 «Про
результати проведення позапланової
виїзної документальної перевірки ДП
РБУ № 5 ОМПБ Рембудтреста щодо
підтвердження взаємовідносин із ТОВ
«Монолітбуд сервіс» за період червень
2013 року», в якому наявне посилання на
акт перевірки ТОВ «Монолітбуд сервіс»
від 12.09.2013 року № 914/22-20, де зазначено про
неможливість підтвердження
правомірності формування податкових
зобов'язань та податкового кредиту
через незнаходження підприємства за
місцезнаходженням.

В результаті вищевикладеного
перевіряючі дійшли висновку про те, що
операції купівлі-продажу товарів
(робіт, послуг) ДП РБУ № 5 ОМПБ
Рембудтреста за період червень 2013 не
спричиняють реального настання
правових наслідків, а отже мають ознаки
нікчемності на адресу покупців на
загальну суму ПДВ 284552,6 гривень по
ланцюгу придбання від ТОВ «Монолітбуд
сервіс». Отже проведеною перевіркою
непідтверджено реальність здійснення
господарських операцій ТОВ
«Монолітбуд сервіс» з ДП РБУ № 5 ОМПБ
Рембудтреста на загальну суму 276320
гривень, у т.ч. за червень 2013 року - на
суму 186429 гривень.

Таким чином, перевіряючі дійшли
висновку про те, що ТОВ «Реал-групп» в
порушення п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України
завищено податковий кредит по ПДВ на
суму 276320 гривень, у т.ч. за лютий 2013 року
на суму 89891 гривень та за червень 2013
року - на суму 186429 гривень, що на думку
суду здійснено безпідставно та
всупереч законодавству, що регулює
спірні правовідносини.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України; ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу (п. 198.1 ст. 198 ПК
України).

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 зазначеного
Кодексу не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Вирішуючи спір, суд враховує, що
посилання перевіряючих на висновок
ГВПМ ДПІ у Шевченківському районі м.
Києва ДПС від 29.05.2013 року № 2442/ДПІ/07-10/3,
за яким засновник підприємства ТОВ
«Люті скай мост» пояснив про
відсутність в нього наміру здійснювати
фінансово-господарську діяльність не
може слугувати підставою для
відповідальності ТОВ «Реал-групп»,
оскільки, як убачається із матеріалів
справи, ТОВ «Люті скай мост» на час
виникнення спірних правовідносин
перебувало в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а також знаходилося
на податковому обліку в органах
податкової служби. При цьому, чинне
законодавство не вимагало від платника
податків перевіряти законність
державної реєстрації, ведення
бухгалтерського та податкового обліку
свого контрагента (контрагентів
контрагента тощо), а також здійснювати
перевірку повноважень керівників
підприємств-партнерів на підпис
первинних документів та ідентифікацію
їх підписів.

Зазначена правова позиція щодо
аналогічних правовідносин викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 08 листопада 2011 року по
справі № К/9991/37163/11.

В той же час суд враховує, що ТОВ
«Реал-Групп» не вступало в
господарські відносили ані з ТОВ «Люті
Скай Мост», ані з ТОВ «Монолітбуд
Сервіс», у зв'язку із чим не може нести
відповідальність за можливі порушення
вимог закону з боку самих контрагентів.

Крім того, перевіряючими не надано
оцінки фактам, що понесені позивачем
витрати обумовлені виробничою
необхідністю, а також направлені на
організацію виробничого процесу та
мали реальний характер; докази того, що
дані, наведені в документах, не
відповідають дійсності та послуги не
придбавався в ході перевірки не
встановлені. При цьому перевіряючими
не надано оцінки первинним документам,
що підтверджують фактичність
господарських операцій, які оформлені
відповідно до вимог чинного
законодавства. Натомість констатовано,
що ці документи не доводять реальності
операції.

В даному випадку податковий орган
обмежився посиланням на акт перевірки
іншої податкової інспекції (яка, в свою
чергу, посилалась на інші перевірки) та
без самостійного дослідження
господарських операцій дійшов хибного
висновку про безтоварність укладених
позивачем із контрагентом правочинів,
залишивши поза увагою первинну
документацію.

Поряд із тим з наданих позивачем
доказів судом вбачається, що договори
мали на меті настання реальних
правових наслідків, що обумовлені ним,
оскільки послуги були надані, а
договори виконано сторонами в повному
обсязі.

Таким чином, встановивши реальність
операцій між позивачем та його
контрагентом ДП РБУ № 5 ОМПБ
Рембудтреста, дотримання ТОВ
«Реал-Групп» вимог Податкового кодексу
України, пред'явлення ним
контролюючому органу первинної
документації, відсутність будь-якої
шкоди інтересам держави тощо, суд
дійшов висновку про правомірне
формування позивачем податкового
кредиту недопущенні порушень п.198.2,
п.198.3 ст.198 ПК України, та відповідно, про
неправомірність податкового
повідомлення-рішення від 21.05.2014 року №
.

Зважаючи на встановлені судом
обставини, з урахуванням положень
діючого законодавства, суд приходить
до висновку, що доводи перевіряючого
щодо безпідставного формування ТОВ
«Реал-Групп»» податкового кредиту, які
підтверджені первинними
бухгалтерськими документами, та
складені належним чином і відповідають
вимогам ведення бухгалтерського
обліку, є необґрунтованими, оскільки
факти отримання послуг підтверджені
достатніми та належними доказами.

Перевіряючи обґрунтованість та
законність дій та рішень суб'єкта
владних повноважень, суд враховує
наведене нормативне регулювання та
вимоги частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які певною мірою відображають
принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3
Конституції України, ст.7 КАС України
принцип верховенства права, який в
адміністративному судочинстві
зобов'язує суд надавати законам та
іншим нормативно-правовим актам
тлумачення у спосіб, який забезпечує
пріоритет прав людини при вирішенні
справи. Тлумачення законів та
нормативно-правових актів не може
спричиняти несправедливих обмежень
прав людини.

Системний аналіз наведених правових
норм при застосуванні до
правовідносин, що є предметом судового
дослідження, вказує на те, що
відповідач, який є суб'єктом владних
повноважень при прийнятті
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень діяв без урахування
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії), без
дотримання необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія), та без дотримання
принципу верховенства права.

На підставі вищевикладеного, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реал-групп»
обґрунтовані, документально
підтверджені, відповідають чинному
законодавству, у зв'язку із чим
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 128, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реал-групп»
задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 21.05.2014 року №№ , .

Постанова може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня отримання копії постанови.

Суддя _______________
І.В. Завальнюк