Справа № 818/1673/14
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 р.
Справа № 818/1673/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Соп'яненка О.В.

за участю секретаря судового засідання
- Усенко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Державної фінансової інспекції в
Сумській області до Конотопського
медичного училища-комунального
закладу Сумської обласної ради про
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом,
який підтримав із зазначених підстав
та мотивує тим, що в ході проведення
ревізії Конотопського медичного
училища встановлено ряд порушень
бюджетного законодавства. Для усунення
виявлених порушень 18 березня 2014 року на
адресу відповідача направлено
лист-вимогу. Пунктом 2 вимагалось
забезпечити проведення
претензійно-позовної роботи з
випускниками училища, що навчалися за
державним замовленням за рахунок
державних коштів, та які після навчання
не відпрацювали три роки, в тому числі
шляхом подання цивільних позовів на
суму вартості навчання 180 613 грн. 79 коп. В
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у вказаному порушенні шкоду у порядку
та розмірах, встановлених ст. ст. 130-136
КЗпП України. Відповідачем не подано
позивачу доказів, що свідчать про
виконання цієї вимоги. Просить
зобов'язати Конотопське медичне
училище виконати п. 2 листа-вимоги від 18
березня 2014 року.

Представник відповідача позов не
визнав. Пояснив, що училище є
комунальним закладом Сумської
обласної ради, фінансується з
обласного бюджету. Завданням закладу є
підготовка фахівців. Кошти, виділені
для здійснення такої діяльності були
витрачені училищем за призначенням.
Студенти отримали необхідну
підготовку та дипломи, що
підтверджують отримання ними
необхідних знань. До компетенції
навчального закладу не входить
контроль за студентами після їх
випуску. Законом не передбачено
обов'язку навчального закладу вимагати
повернення коштів до бюджету тими
особами, що навчалися за державним
замовленням, але не прибули до місця
роботи чи не відпрацювали три роки.
Крім того, навіть за умови наявності
повноважень, училище не мало б змоги
звернутися до суду з позовом, оскільки
не отримує кошти для сплати судового
збору. Просить в задоволенні позову
відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає. Судом встановлено, що
позивачем проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
відповідача за період з 01 лютого 2011
року по 31 грудня 2013 року. За наслідками
ревізії 18 березня 2014 року на адресу
відповідача направлено лист-вимогу №
102-14/409 про усунення порушень, виявлених
ревізією пунктом 2 якого вимагалось
забезпечити проведення
претензійно-позовної роботи з
випускниками училища, що навчалися за
державним замовленням за рахунок
державних коштів , та які після
закінчення навчання не відпрацювали
трьох років: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, в тому числі шляхом
подання цивільних позовів на суму
витрат в розмірі вартості навчання -
180613 грн. 79 коп. та перерахувати кошти до
обласного бюджету. В іншому випадку
стягнути з осіб,винних у вказаному
порушенні, шкоду у порядку та розмірі,
встановленому ст.ст. 130-136 КЗпП України
(а.с. 11-14). Судом встановлено, що з усіма
названими особами відповідачем
укладались типові угоди про підготовку
фахівців з вищою освітою. Відповідно до
умов угоди Конотопське медичне училище
зобов'язалось забезпечити якісну
теоретичну і практичну підготовку
фахівця з вищою освітою; після
закінчення навчання та одержання
відповідної кваліфікації забезпечити
місцем працевлаштування в державному
секторі народного господарства, де він
зобов'язаний відпрацювати не менше
трьох років. Інших обов'язків на
відповідача угодою не покладено.
Студент зобов'язаний прибути після
закінчення навчального закладу на
місце направлення і відпрацювати не
менше трьох років; у разі відмови їхати
за призначенням відшкодувати до
державного бюджету вартість навчання в
установленому порядку (а.с. 16-20). Як
вбачається з договорів, саме на
студента покладається обов'язок
прибути після закінчення навчального
закладу до місця роботи, та обов'язок
відшкодувати вартість навчання у
випадку відмови прибути за
призначенням. Договір не передбачає
наявність будь-яких правовідносин між
студентом на навчальним закладом після
закінчення навчання та направлення
випускника за місцем роботи за
призначенням. Такі вимоги відповідають
положенням ст. 52 закону України "Про
освіту" відповідно до частину другої
якої випускники вищих навчальних
закладів, які здобули освіту за кошти
державного або місцевого бюджетів,
направляються на роботу і зобов'язані
відпрацювати за направленням і в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Постановою Кабінету
Міністрів України від 22 серпня 1996 р. N 992
затверджено "Порядок працевлаштування
випускників вищих навчальних закладів,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням". Пунктом 14
Положення передбачено, що у разі
неприбуття молодого фахівця за
направленням або відмови без поважної
причини приступити до роботи за
призначенням, звільнення його з
ініціативи адміністрації за порушення
трудової дисципліни, звільнення за
власним бажанням, звільнення із служби
за контрактом військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
у зв'язку з набранням законної сили
обвинувальним вироком суду або
рішенням суду про притягнення до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
корупційного правопорушення, через
службову невідповідність, у зв'язку з
позбавленням військового звання в
дисциплінарному порядку, за порушення
дисципліни, систематичне невиконання
умов контракту військовослужбовцем,
особою рядового і начальницького
складу протягом трьох років випускник
зобов'язаний відшкодувати у
встановленому порядку до державного
бюджету вартість навчання та
компенсувати замовникові всі витрати.
При цьому ні закон України "Про освіту"
ні Положенням не встановлює механізм
такого відшкодування, не визначає
особу, яка має повноваження вимагати
відшкодування.

Відповідно до ст. 22 закону
України "Про вищу освіту" основною
метою діяльності вищого навчального
закладу є забезпечення умов,
необхідних для отримання особою вищої
освіти, підготовка фахівців для потреб
України. Головними завданнями вищого
навчального закладу є: здійснення
освітньої діяльності певного напряму,
яка забезпечує підготовку фахівців
відповідних освітньо-кваліфікаційних
рівнів і відповідає стандартам вищої
освіти; здійснення наукової і
науково-технічної (для вищих
навчальних закладів третього і
четвертого рівнів акредитації),
творчої, мистецької,
культурно-виховної, спортивної та
оздоровчої діяльності; забезпечення
виконання державного замовлення та
угод на підготовку фахівців з вищою
освітою; здійснення підготовки
наукових і науково-педагогічних кадрів
та їх атестація в акредитованих вищих
навчальних закладах третього та
четвертого рівнів акредитації;
вивчення попиту на окремі
спеціальності на ринку праці і
сприяння працевлаштуванню
випускників; забезпечення культурного
і духовного розвитку особистості,
виховання осіб, які навчаються у вищих
навчальних закладах, в дусі
українського патріотизму і поваги до
Конституції України; підвищення
освітньо-культурного рівня громадян.

Позивач вимагає зобов'язати
відповідача вчинити дії, які виходять
за межі мети діяльності та завдань
відповідача. На переконання суду для
вчинення таких дій відповідача має
бути наділено відповідними
повноваженнями. Вимога закону до
випускників про обов'язковість
відпрацювання за направленням не менше
трьох років обумовлює можливість
здійснення контролю за виконанням
таких обов'язків протягом зазначеного
часу. З аналізу ж наведених вище
нормативних актів вбачається, що
навчальний заклад не наділений
повноваженнями контролю тривалості
роботи випускників за направленням,
зміни місця роботи, причин звільнення
випускників тощо.

Крім того, як зазначено в акті
самим позивачем, Конотопське медичне
училище є комунальним закладом
Сумської обласної ради. Фінансування
відповідача здійснюється за рахунок
коштів обласного бюджету. Позивач
вимагає від відповідача здійснення
заходів по стягненню коштів до
обласного бюджету. Відповідач же не
наділений повноваженнями вимагати
повернення коштів до бюджету, оскільки
є лише отримувачем таких коштів. За
твердженням представника відповідача
відсутня можливість отримання
училищем коштів на свій рахунок та
подальше перерахування їх до обласного
бюджету через відсутність у
відповідача для цього рахунку та
будь-якої іншої можливості вчиняти
такі дії. Такі твердження позивачем
спростовані не були.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України Стаття правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вважає, що
пунктом 2 листа-вимоги від 18 березня 2014
року позивач вимагає від відповідача
вчинити дії, обов'язок вчинення яких на
відповідача діючими нормативними
актами не покладено та на наділено його
для цього відповідними повноваженнями.
Державною фінансовою інспекцією в
Сумській області не доведено
правомірності такої вимоги. За таких
обставин, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Державної фінансової
інспекції в Сумській області до
Конотопського медичного
училища-комунального закладу Сумської
обласної ради про зобов'язання
виконати пункт 2 листа - вимоги від
18.03.2014 року № 102-14/409: забезпечити
проведення претензійно - правової
роботи з випускниками училища, що
навчались за державним замовленням за
рахунок державних коштів та які після
закінчення навчання не відпрацювали
трьох років, в тому числі шляхом
подання цивільних позовів на суму
витрат в розмірі вартості їх навчання
на загальну суму 180 613 грн. 79 коп. та
перерахувати зазначені кошти до
обласного бюджету, в іншому випадку
стягнути з осіб, винних у вказаному
порушенні шкоду в порядку та розмірі,
встановленому ст.ст. 130 - 136 Кодексу
законів про працю України відмовити в
зв'язку з необгрунтованістю.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання її копії.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи

Суддя (підпис)
О.В. Соп'яненко

З оригіналом згідно

Суддя
О.В. Соп'яненко