Справа № 536/760/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 р.Справа № 536/760/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представника відповідача - Моцун О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області на постанову Кременчуцького
районного суду Полтавської області від
11.06.2014р. по справі № 536/760/14-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТП-15307"

до Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області

про скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТП -15307» (далі по
тексту - ТОВ «АТП -15307», позивач)
звернулося до суду з позовом до
Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області (далі по тексту - Білецьківська
сільська рада, відповідач), в якому
просило суд визнати протиправним і
скасувати рішення Білецьківської
сільської ради Кременчуцького району
Полтавської області від 21.03.2014 року
«Про проведення двомісячника
благоустрою» в частині закріплення за
ним територій загального користування
(автобусні зупинки с. Стара Білецьківка
та с. Бурти разом із прилеглими до них
територіями згідно схем - додатків № №
34, 36 до цього рішення) для їх утримання в
належному санітарному стані, а також в
частині припису керівнику
підприємства провести благоустрій та
прибирання цих територій разом із
під'їздами до них і прилеглими
територіями, постійно підтримувати їх
в належному санітарному стані (п.2 та п. 3
резолютивної частини рішення в
контексті додатків № № 34, 36 до цього
рішення).

Постановою Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 11.06.2014р. по
справі № 536/760/14-а адміністративний
позов ТОВ «АТП-15307» про визнання
протиправним і скасування рішення
сільської ради як суб'єкта владних
повноважень задоволено повністю.

Визнано протиправним і скасовано
рішення Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області від 21.03.2014 року «Про проведення
двомісячника благоустрою» в частині
закріплення за Товариством з обмеженою
відповідальністю «АТП - 15307» територій
загального користування (автобусні
зупинки с. Стара Білецьківка та с. Бурти
разом із прилеглими до них територіями
згідно схем - додатків № № 34, 36 до цього
рішення) для їх утримання в належному
санітарному стані, а також в частині
припису керівнику товариства з
обмеженою відповідальністю «АТП - 15307»
провести благоустрій та прибирання цих
територій разом із під'їздами до них і
прилеглими територіями, постійно
підтримувати їх в належному
санітарному стані (п.2 та п. З
резолютивної частини рішення в
контексті додатків № № 34, 36 до цього
рішення).

Відповідач, не погодившись із вказаним
рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
при прийнятті оскаржуваної постанови
норм матеріального та процесуального
права, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову
Кременчуцького районного суду
Полтавської області від 11.06.2014р. по
справі № 536/760/14-а та ухвалити нове
судове рішення, яким в задоволенні
позовних вимог - відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначив, що порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права полягало в незастосуванні до
спірних відносин положень ст..ст.1, 10, 15,
18, 20 та 34 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів», ст.19
Закону України «про охорону
навколишнього природного середовища»,
ст.21 Закону України «про Відходи», ст.26
Закону України «Про місцеве
самоврядування», Правил благоустрою і
утримання території сіл
Білецьківської сільської ради та
дотримання в них належного санітарного
стану», БДН 360-92* «Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень», що в свою чергу
призвело до неправильного вирішення
справи. Наполягає на тому, що рішення
Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області від 21.03.2014 року «Про проведення
двомісячника благоустрою» в частині
закріплення за товариством з обмеженою
відповідальністю «АТП - 15307» територій
загального користування є законним та
не порушує прав позивача, отже
скасуванню в судовому порядку не
підлягає.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, просив суд апеляційної
інстанції їх задовольнити.

Позивач в надісланих до суду письмових
запереченнях просив суд апеляційної
інстанції вимоги апеляційної скарги
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін, як
законне та обґрунтоване. Доводи
апеляційної скарги вважає
безпідставними та такими, що не
заслуговують на увагу.

Стверджує, що відповідач при прийнятті
рішення від 21.03.2014 року діяв поза межами
своїх повноважень, не на підставі та не
у спосіб, встановлений законом, а
відтак, зазначене рішення в
оскаржуваній частині є неправомірним
та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлений належним чином, в
письмових запереченнях на апеляційну
скаргу просив розглянути справу без
участі свого представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
в межах апеляційної скарги рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «АТП-15307» як юридична особа
зареєстровано на території міста
Кременчука Полтавської області (вул.
Київська, 65/2, м. Кременчук, Полтавська
обл.), про що свідчить свідоцтво про
державну реєстрацію юридичної особи.
Позивач як автомобільний перевізник
надає населенню послуги з перевезення
пасажирів автобусами. Зокрема, на
підставі договорів про організацію
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом від 25.07.2011 року № 105/11, від
03.08.2011 року № 163/11 та № 164/11, укладених із
Полтавською обласною державною
адміністрацією, підприємство набуло
право перевозити пасажирів на
приміських автобусних маршрутах
загального користування сполученням
Кременчук - хутір Радянський, Кременчук
- Стара Білецьківка (графік № 1) та
Кременчук - Стара Білецьківка (графік №
2).

21.03.2014 року Білецьківською сільською
радою Кременчуцького району
Полтавської області прийнято спірне
рішення «Про проведення двомісячника
благоустрою».

У п. 2 резолютивної частини вказаного
вище рішення міститься припис,
адресований керівникам підприємств,
установ, організацій та приватним
підприємцям, а також підприємствам
торгівлі, провести благоустрій та
прибирання закріплених за ними
територій, під'їздів до них та
прилеглих територій, постійно
підтримувати їх в належному
санітарному стані згідно схем, які є
додатками до цього рішення.

Зі змісту п. 3 резолютивної частини
вказаного вище рішення слідує, що за
установами, організаціями та
підприємствами закріплено території
загального користування для їх
утримання в належному стані згідно
схем, які є додатками до цього рішення.
Зокрема, за позивачем сільська рада
закріпила кінцеві зупинки автобуса с.
Стара Білецьківка та с. Бурти із
прилеглими до них територіями згідно
схем, які є додатками № 34 (автобусна
зупинка с. Стара Білецьківка) та № 36
(автобусна зупинка с. Бурти) до
зазначеного вище рішення сільської
ради.

Не погодившись з рішенням
Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області від 21.03.2014 року «Про проведення
двомісячника благоустрою» в частині
закріплення за товариством з обмеженою
відповідальністю «АТП - 15307» територій
загального користування, позивач
звернувся до суду з даним позовом про
скасування цього рішення в
оскаржуваній частині.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
рішення Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області від 21.03.2014 року «Про проведення
двомісячника благоустрою» в
оскаржуваній позивачем частині
суперечить вимогам Закону України «Про
благоустрій населених пунктів», та як
наслідок порушує права позивача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 144 Конституції України
передбачено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими для виконання на
відповідній території.

Відповідно до Конституції України
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" визначено
систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування.

За змістом ст.5 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
Білецьківська сільська рада
Полтавської області віднесена
законодавцем до органів місцевого
самоврядування.

За приписами ч.1 п.7 ст.30 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить зокрема організація
благоустрою населених пунктів,
залучення на договірних засадах з цією
метою коштів, трудових і
матеріально-технічних ресурсів
підприємств, установ та організацій
незалежно від форм власності, а також
населення; здійснення контролю за
станом благоустрою населених пунктів,
організації озеленення, охорони
зелених насаджень і водойм, створення
місць відпочинку громадян.

Правові, економічні, екологічні,
соціальні та організаційні засади
благоустрою населених пунктів і
спрямований на створення умов,
сприятливих для життєдіяльності
людини визначено Законом України «Про
благоустрій населених пунктів».

Одним із органів управління у сфері
благоустрою населених пунктів у
розумінні ч.1 ст.5 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів» є
органи місцевого самоврядування та
інші органи влади в межах їх
повноважень.

Повноваження сільських, селищних і
міських рад та їх виконавчих органів у
сфері благоустрою населених пунктів
встановлено ст.10 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів».

Так, у відповідності до пп.1, 2, 3, 4 ст.10
вказаного Закону до повноважень
сільських, селищних і міських рад у
сфері благоустрою населених пунктів
належить: затвердження місцевих
програм та заходів з благоустрою
населених пунктів; затвердження правил
благоустрою територій населених
пунктів; створення в разі необхідності
органів і служб для забезпечення
здійснення спільно з іншими суб'єктами
комунальної власності благоустрою
населених пунктів, визначення
повноважень цих органів (служб);
визначення на конкурсних засадах
підприємств, установ та організацій
(балансоутримувачів), відповідальних
за утримання об'єктів благоустрою.

Згідно ст.15 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів» органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування можуть утворювати
підприємства для утримання об'єктів
благоустрою державної та комунальної
власності. У разі відсутності таких
підприємств органи державної влади та
органи місцевого самоврядування в
межах своїх повноважень визначають на
конкурсних засадах відповідно до
закону балансоутримувачів таких
об'єктів. Балансоутримувача, що
здійснюватиме утримання і ремонт
об'єкта благоустрою, який перебуває у
приватній власності, визначає власник
такого об'єкта благоустрою.

Підприємство та балансоутримувач
забезпечують належне утримання і
своєчасний ремонт об'єкта благоустрою
власними силами або можуть на
конкурсних засадах залучати для цього
інші підприємства, установи та
організації.

Орган державної влади або орган
місцевого самоврядування за поданням
підприємства чи балансоутримувача
щорічно затверджує заходи з утримання
та ремонту об'єкта благоустрою
державної або комунальної власності на
наступний рік та передбачає кошти на
виконання цих заходів. Орган державної
влади та орган місцевого
самоврядування, підприємство та
балансоутримувач несуть
відповідальність за виконання
затверджених заходів у повному обсязі.

Власник тимчасової споруди
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення, розташованої на території
об'єкта благоустрою державної та
комунальної власності, зобов'язаний
забезпечити належне утримання
прилеглої до тимчасової споруди
території або може брати пайову участь
в утриманні цього об'єкта благоустрою
на умовах договору, укладеного із
підприємством або балансоутримувачем.
Типовий договір щодо пайової участі в
утриманні об'єкта благоустрою
затверджується центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства.

Власник об'єкта благоустрою щодо
об'єктів приватної власності, орган
державної влади та орган місцевого
самоврядування щодо об'єктів
благоустрою державної та комунальної
власності відповідно до законодавства
забезпечує встановлення на об'єкті
благоустрою громадських вбиралень.

Обов'язки підприємств, установ та
організацій у сфері благоустрою
населених пунктів визначено ч.2 ст. 18
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів».

Так, згідно з наведеною нормою права
підприємства, установи та організації
у сфері благоустрою населених пунктів
зобов'язані: 1) утримувати в належному
стані об'єкти благоустрою (їх частини),
що перебувають у їх власності або
користуванні, а також визначену
правилами благоустрою території
населеного пункту прилеглу до цих
об'єктів територію; 2) утримувати в
належному стані закріплені за ними на
умовах договору з балансоутримувачем
об'єкти благоустрою (їх частини); 3)
усувати на закріплених за ними об'єктах
благоустрою (їх частинах) за власний
рахунок та в установлені строки
пошкодження інженерних мереж або
наслідки аварій, що сталися з їх вини; 4)
усувати на закріплених за ними об'єктах
благоустрою (їх частинах) наслідки
надзвичайних ситуацій техногенного та
природного характеру в установленому
порядку; 5) проводити згідно з планами,
затвердженими органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, інвентаризацію та
паспортизацію закріплених за ними
об'єктів благоустрою (їх частин), що
здійснюються у порядку, затвердженому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері житлово-комунального
господарства; 6) у процесі утримання
об'єктів благоустрою (їх частин)
дотримуватися відповідних технологій
щодо їх експлуатації та ремонту,
регулярно здійснювати заходи щодо
запобігання передчасному зносу
об'єктів, забезпечення умов
функціонування та утримання їх у
чистоті й належному стані; 7)
відшкодовувати збитки та іншу шкоду,
завдану ними внаслідок порушення
законодавства з питань благоустрою та
охорони навколишнього природного
середовища, в порядку та розмірах,
установлених законодавством України; 8)
допускати на об'єкти благоустрою, що
перебувають у їх власності або
користуванні, аварійно-рятувальні та
інші служби для здійснення заходів
щодо запобігання і ліквідації
наслідків надзвичайних ситуацій
техногенного та природного характеру.

Аналіз вищевикладених норм права
дозволяє колегії суддів дійти
висновку, що для покладення
відповідачем обов'язку на ТОВ «АТП
-15307» утримувати в належному стані
частину об'єктів благоустрою (їх
частини) - територію загального
користування (автобусні зупинки с.
Стара Білецьківка та с. Бурти разом із
прилеглими до них територіями згідно
схем - додатків № № 34, 36 до цього
рішення) необхідно дотримання певних
умов, встановлених вищенаведеними
приписами закону.

Так, вказана частина об'єкту
благоустрою або повинна перебувати у
власності (користуванні) підприємства
або повинна бути закріплена за ним на
умовах договору з балансоутримувачем
об'єкти благоустрою (їх частини).

Посилання апелянта на те, що ч.2 ст.18
Закону України «Про благоустрій
населених пунктів» передбачено, що
об'єкти благоустрою можуть бути
закріплені за підприємством, установою
та організацією в іншій спосіб ніж
передбачено цією статтею є довільним
тлумаченням цієї норми права, оскільки
остання таких положень не містить.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що території, які сільська
рада спірним рішенням закріпила за
позивачем, є територіями загального
користування. При цьому, не належать
позивачу на праві власності та не
знаходяться в користуванні.

Доказів зворотнього відповідачем не
надано.

Також у справі відсутні й докази того,
що на спірних територіях розташовані
належні позивачу як власнику тимчасові
споруди торговельного, побутового,
соціально- культурного чи іншого
призначення.

Доказів визначення органами місцевого
самоврядування в межах своїх
повноважень на конкурсних засадах
відповідно до закону позивача як
балансоутримувача спірних об'єктів
благоустрою відповідачем (суб'єктом
владних повноважень) не надано ані до
суду першої ані до суду апеляційної
інстанцій. Також, не надано докази
укладення позивачем із
балансоутримувачем відповідного
договору.

В ході апеляційного перегляду справи з
пояснень представника відповідача
встановлено, що такі докази відсутні.

Умовами договорів про організацію
перевезень пасажирів автомобільним
транспортом від 25.07.2011 року № 105/11, від
03.08.2011 року № 163/11 та № 164/11, укладених
між позивачем та Полтавською обласною
державною адміністрацією теж не
передбачено відповідних обов'язків ТОВ
«АТП -15307», як автомобільного
перевізника.

Слід також зазначити, що позивач як
юридична особа зареєстрований на
території міста Кременчука
Полтавської області, тобто не
розташований на території
Білецьківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області, а відтак рішення відповідача в
силу ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" для ТОВ «АТП
-15307» не є обов'язковими для виконання.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач на протязі 2011-2013 років
добровільно виконував рішення
відповідача щодо закріплення за ним
території загального користування
(автобусні зупинки с. Стара Білецьківка
та с. Бурти разом із прилеглими до них
територіями вищенаведеного не
спростовують та не заслуговують на
увагу.

Посилання відповідача та його
представника на приписи Правил
благоустрою і утримання території сіл
Білецьківської сільської ради та
дотримання в них належного санітарного
стану, які затверджено 20.09.2011 року
рішенням 14 сесії шостого скликання
сільської ради, колегія суддів також
відхиляє, так як відповідно до ч. 1 ст. 9
КАС України суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України. У разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу (ч. 4 ст.
9 КАС України).

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що у спірних відносинах слід
застосовувати положення Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів», а не Правила благоустрою і
утримання території сіл
Білецьківської сільської ради та
дотримання в них належного санітарного
стану, які затверджено 20.09.2011 року
рішенням 14 сесії шостого скликання
Білецьківської сільської ради, які
вказаному закону не відповідають.

Приймаючи до уваги те, що відповідач
при прийнятті рішення Білецьківської
сільської ради Кременчуцького району
Полтавської області від 21.03.2014 року в
оскаржуваній частині діяв всупереч
вимогам Закону України «Про
благоустрій населених пунктів», та
поза межами повноважень, встановлених
законом, позовні вимоги слід
задовольнити.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів
підтверджує, що при прийнятті судового
рішення у справі суд першої інстанції
дійшов вичерпних юридичних висновків
щодо встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Білецьківської
сільської ради Кременчуцького району
Полтавської області залишити без
задоволення.

Постанову Кременчуцького районного
суду Полтавської області від 11.06.2014р. по
справі № 536/760/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Перцова
Т.С.Судді(підпис) (підпис) Дюкарєва С.В.
Жигилій С.П. Повний текст ухвали
виготовлений та підписаний 04.08.2014 р.