Справа № 802/2283/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 серпня 2014 р.
Справа № 802/2283/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
Пірникози Б.А., Манелюк І.О.

представника відповідача:
не прибув;

представника третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Теплик-Агро" -
Горового С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Продовольча
компанія "Зоря Поділля"

до: реєстраційної служби Теплицького
районного управління юстиції у
Вінницькій області, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Теплик-Агро", ОСОБА_4,
відділ Держземагенства у Теплицькому
районі Вінницької області

про: визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

18.06.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Продовольча
компанія "Зоря Поділля" (далі - ТОВ ПК
"Зоря Поділля") з адміністративним
позовом до відповідача - реєстраційної
служби Теплицького районного
управління юстиції у Вінницькій
області (Реєстраційна служба
Теплицького РУЮ), треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Теплик-Агро",ОСОБА_4,
відділ Держземагенства у Теплицькому
районі Вінницької області. У позовній
заяві позивач просить визнати
протиправним та скасувати рішення
Державної реєстраційної служби у
Теплицькому районі Вінницької області
про державну реєстрацію права оренди
від 10.02.2014 року за № 10788065 на підставі
договору оренди землі від 18.09.2013 року
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Теплик-Агро» та
фізичною особою ОСОБА_4.

Позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ "Зоря
Поділля" користується земельною
ділянкою площею 1,7667 га, яка розташована
на території Великомочульської
сільської ради Теплицького району
Вінницької області, на підставі
договору оренди від 26.10.2010 року,
укладеного з фізичною особою ОСОБА_5 та
зареєстрований 04.07.2011 року у відділі
Держкомзему в Теплицькому районі
Вінницької області за № 001908. У
березні 2014 року позивач дізнався, що
18.09.2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ
"Теплик-Агро" укладено договір оренди
цієї ж земельної ділянки, який було
зареєстровано 10.02.2014 року державним
реєстратором Реєстраційної служби
Теплицького районного управління
юстиції Вінницької області
Шаблевським В.І. згідно з рішенням №
10788065. Вважає дане рішення відповідача
протиправним, оскільки право оренди
спірної земельної ділянки вже було
зареєстроване і на час проведення
оскаржуваних реєстраційних дій
договір оренди від 26.10.2010 року,
укладений між ОСОБА_5 і ТОВ "Зоря
Поділля", був чинним.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав повністю з
підстав, зазначених у позовній заяві та
пояснень, долучених до матеріалів
справи, та просив задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, з невідомих суду
причин. Про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
проте подав до суду заяву (вх.№15933) про
розгляд справи за відсутності його
представника. Водночас позиція
Реєстраційної служби Теплицького
районного управління юстиції
Вінницької області викладена у
письмових запереченнях на позовну
заяву, де зазначено, що державний
реєстратор, приймаючи рішення про
державну реєстрацію договору оренди
землі, укладеного 18.09.2013 року між
фізичною особою ОСОБА_4 та ТОВ
"Теплик-Агро", діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією і законами України.
Посилається на те, що до заяви про
державну реєстрацію іншого речового
права, а саме права оренди земельної
ділянки, ТОВ "Теплик-Агро" надало
довідку відділу Держземагенства № 124
від 15.01.2014 року про відсутність
договорів оренди на земельну ділянку з
кадастровим номером :01:000:0277.
Відтак, просить суд відмовити у
задоволенні заявленого позову.

Частиною 4 статті 128 КАС України
передбачено, що у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

З огляду на викладене та враховуючи
достатність наявних у справі доказів
суд вважає можливим провести розгляд і
вирішення справи за відсутності
відповідача.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ТОВ
"Теплик-Агро" проти задоволення
адміністративного позову заперечував
та просив суд відмовити у задоволенні
позовних вимог. Також в матеріалах
справи містяться письмові заперечення
(а.с.22-24).

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_4 та відділ
Держземагенства у Теплицькому районі
Вінницької області у судове засідання
не з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся завчасно
та належним чином.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників позивача і третьої
особи, оцінивши інші докази, які є у
справі, суд доходить висновку, що
заявлений адміністративний позов
належить задовольнити повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 була
власником земельної ділянки площею 1,7667
га, яка розташована на території
Великомочульської сільської ради
Теплицького району Вінницької області,
відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 103558 від 30.03.2005 року (а.с.39).

26.10.2010 року між ОСОБА_5 та ТОВ "Зоря
Поділля" було укладено договір оренди
вищезазначеної землі строком на 5 років
(а.с. 9-10), який 04.07.2011 року зареєстровано
у відділі Держкомзему в Теплицькому
районі Вінницької області за №
001908.

Зазначений договір сторонами
достроково не розривався, а його
реальність підтверджується витягом з
Книги записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі, у якій під №1908
внесено записи про реєстрацію договору
оренди землі від 04.07.2011 року,
кадастровий номер :01:000:0277 (а.с. 47-48).

Разом із тим, як вбачається з
матеріалів справи, 18.09.2013 року, тобто до
закінчення дії строку договору оренди
від 26.10.2010 року, між ОСОБА_4, яка є
правонаступником ОСОБА_5 та ТОВ
"Теплик-Агро" укладено інший договір
оренди землі строком на 5 років (а.с. 33-35).

Відповідно до рішення державного
реєстратора Реєстраційної служби
Теплицького районного управління
юстиції у Вінницькій області
Шаблевського В.І. № 10788065 від 10.02.2014 року
проведено державну реєстрацію права
оренди земельної ділянки, що
розташована на території
Великомочульської сільської ради
Теплицького району Вінницької області,
кадастровий номер :01:000:0277, за ТОВ
"Теплик-Агро" (а.с. 43).

Надаючи правову оцінку вказаному
рішенню відповідача, суд зазначає
наступне.

Правовідносини, пов'язані з набуттям
права оренди на земельні ділянки,
укладенням договорів оренди землі та
їх реєстрацією на час вчинення
відповідачем оскаржуваних дій
регулювалися Земельним кодексом
України, Законом України "Про оренду
землі", Законом України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень", Законом України
"Про Державний земельний кадастр",
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і
Порядком надання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
№703 від 22.06.2011 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Земельного
кодексу України передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
власності громадян і юридичних осіб,
здійснюється за договором оренди між
власником земельної ділянки і
орендарем.

Статтею 125 Земельного кодексу України
передбачено, що право власності на
земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно - це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на
нерухоме майно єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

В силу вимог приписів ч. 2 ст. 9 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень; відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Статтею 15 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" визначено, що
державна реєстрація прав та їх
обтяжень проводиться в такому порядку:
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви;
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень;
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; внесення записів до
Державного реєстру прав; видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону;
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно з ч. 4 ст. 15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо: заявлене право, обтяження не
підлягає державній реєстрації
відповідно до цього Закону; об'єкт
нерухомого майна, розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень
звернулася неналежна особа; подані
документи не відповідають вимогам,
встановленим цим Законом, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують; заяву про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, крім
випадків, встановлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; заяву
про державну реєстрацію обтяжень
речових прав на нерухоме майно щодо
попереднього правонабувача подано
після державної реєстрації права
власності на таке майно за новим
правонабувачем; заяву про державну
реєстрацію речових прав, похідних від
права власності, подано за відсутності
державної реєстрації права власності,
крім випадків, установлених частиною
дев'ятою статті 15 цього Закону; під час
подання заяви про державну реєстрацію
права власності на підприємство як
єдиний майновий комплекс, житловий
будинок, будівлю, споруду (їх окремі
частини), що виникло на підставі
документа, за яким правонабувач
набуває також право власності на
земельну ділянку, не подано заяву про
державну реєстрацію права власності на
земельну ділянку; після завершення
п'ятиденного строку з дня отримання
заявником письмового повідомлення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав не усунено обставин, що
були підставою для прийняття такого
рішення; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень під час вчинення
нотаріальної дії з нерухомим майном,
об'єктом незавершеного будівництва
подано не до нотаріуса, який вчинив
таку дію; заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень в електронній формі
подано особою, яка не є державним
кадастровим реєстратором або
державним виконавцем; заявником подано
ті самі документи, на підставі яких
заявлене право та обтяження такого
права вже зареєстровано у Державному
реєстрі прав.

Як роз'яснила Державна реєстраційна
служба України у своєму листі № 2951/05-15-13
від 06.08.2013 року "Щодо запобігання
випадків подвійної реєстрації прав
оренди на земельну ділянку за різними
набувачами", з метою недопущення
одночасного існування державної
реєстрації декількох прав оренди на
одну земельну ділянку, у випадку
проведення державної реєстрації права
оренди на земельну ділянку, сформовану
у результаті виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв),
державному реєстратору слід
запитувати інформацію про наявність
або відсутність зареєстрованих
договорів у органів, що здійснювали
таку реєстрацію до 01.01.2013 року, зокрема
виконавчих комітетів сільської,
селищної, міської ради за місцем
розташування земельної частки (паю).

Разом із тим, в порушення вимог чинного
законодавства відповідач при
проведенні державної реєстрації
речового права за договором оренди
землі, укладеного 18.09.2013 року між ТОВ
"Теплик-Агро" та ОСОБА_4, належним чином
не перевірив, чи вже зареєстроване
право оренди на дану земельну ділянку,
внаслідок чого неправомірно здійснив
повторну реєстрацію договору оренди
однієї і тієї самої земельної ділянки,
що є недопустимим, оскільки зумовлює
ситуація, за якої одну і ту ж земельну
ділянку було передано в оренду різним
орендарям, адже право оренди в них
виникло з моменту реєстрації договорів
оренди земельних ділянок.

При цьому суд наголошує на тому, що
реєстрація договорів оренди землі з
новим орендарем можлива лише після
реєстрації угод про розірвання
договорів оренди землі з попереднім
орендарем.

Судом встановлено та не заперечується
сторонами, ОСОБА_4 є правонаступником
ОСОБА_5

Згідно статті 31 Закону України "Про
оренду землі" від 06 жовтня1998 року №161-XIV
договір оренди землі припиняється в
разі: закінчення строку, на який його
було укладено; викупу земельної
ділянки для суспільних потреб та
примусового відчуження земельної
ділянки з мотивів суспільної
необхідності в порядку, встановленому
законом; поєднання в одній особі
власника земельної ділянки та
орендаря; смерті фізичної особи -
орендаря, засудження його до
позбавлення волі та відмови осіб,
зазначених у статті 7 цього Закону, від
виконання укладеного договору оренди
земельної ділянки; ліквідації
юридичної особи - орендаря; відчуження
права оренди земельної ділянки
заставодержателем; набуття права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, що розташовані на
орендованій іншою особою земельній
ділянці. Договір оренди землі
припиняється також в інших випадках,
передбачених законом. Договір оренди
землі може бути розірваний за згодою
сторін. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний за рішенням суду в порядку,
встановленому законом. Розірвання
договору оренди землі в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або цим договором.

Статтею 32 Закону України "Про оренду
землі" визначено, що перехід права
власності на орендовану земельну
ділянку до іншої особи, а також
реорганізація юридичної особи -
орендаря не є підставою для зміни умов
або розірвання договору, якщо інше не
передбачено договором оренди землі.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (далі - державна реєстрація прав) -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;
під нерухомим майном розуміються
земельні ділянки, а також об'єкти,
розташовані на земельній ділянці,
переміщення яких неможливе без їх
знецінення та зміни призначення.

Із дослідженої у судовому засіданні
копії договору оренди землі від 26.10.2010
року, укладеного між ТОВ "Зоря Поділля"
та ОСОБА_5 встановлено, що пунктом 40
даного договору передбачено, що
перехід права власності на орендовану
земельну ділянку до іншої особи, а
також реорганізація юридичної
особи-орендаря не є підставою для зміни
умов або розірвання договору.

Частиною першою статті 770 Цивільного
кодексу України визначено, що в разі
зміни власника речі, переданої у найм,
до нового власника переходять права та
обов'язки наймодавця.

Отже, з огляду на приписи частини
першої статті 770 Цивільного кодексу
України та статті 32 Закону України "Про
оренду землі" до спадкоємця ОСОБА_4
перейшли всі права та обов'язки за
договором оренди від 26.10.2010 року, який
не припинив свою дію.

Крім того, відповідно до п. 10 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 868 від 17.10.2013 року, у разі подання
заяви уповноваженою особою органові
державної реєстрації прав,
нотаріусові, крім документа, що
зазначений в абзацах 2-4 цього пункту,
пред'являється документ, що
підтверджує її повноваження.

Уповноважена особа - це особа, якій на
підставі договору або іншого
документа, визначеного законодавством,
надано повноваження щодо подання
документів для проведення державної
реєстрації прав (абз. 7 п. 1 Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень).

Як вбачається з матеріалів справи, для
здійснення реєстрації права оренди
земельної ділянки представником ТОВ
"Теплик-Агро" ОСОБА_7 відповідачу було
надано довіреність № 184 від 20.09.2013 року,
якою остання уповноважувалася на
вчинення дій з реєстрації договорів
оренди землі (а.с. 32).

Однак, відповідно до оскаржуваного
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень державним реєстратором
зареєстровано речове право - право
оренди земельної ділянки, а не договір
оренди землі.

Відтак, на переконання суду, у
представника ОСОБА_7 на момент
проведення оспорюваної реєстрації
речового права не було належних
повноважень від ТОВ "Теплик-Агро" на
реєстрацію речового права, а отже мали
місце підстави для відмови у
здійсненні державної реєстрації, що
визначені у п. 3 ч. 1 ст. 24 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" (із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа).

З огляду на викладене суд приходить до
переконання, що реєстрацію права
оренди земельної ділянки за договором
від 18.09.2013 року між ТОВ "Теплик-Агро" та
ОСОБА_4 відповідачем проведено з
істотним порушенням вимог діючого
законодавства, чим порушуються законні
права та інтереси ТОВ "Зоря Поділля" як
орендаря спірної землі.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін,
оцінивши докази, суд приходить до
переконання про наявність підстав для
визнання протиправним та скасування
рішення Державної реєстраційної
служби у Теплицькому районі Вінницької
області про державну реєстрацію права
оренди від 10.02.2014 року за № 10788065 на
підставі договору оренди землі від
18.09.2013 року укладеного між Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Теплик-Агро» та фізичною особою
ОСОБА_4, а тому адміністративний позов
ТОВ "Продовольча компанія "Зоря
Поділля" належить задовольнити у
повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат у
справі вирішується судом відповідно до
вимог частини 1 статті 94 КАС України та
частини 3 статті 4 Закону України "Про
судовий збір".

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної реєстраційної
служби у Теплицькому районі Вінницької
області про державну реєстрацію права
оренди від 10.02.2014 року за № 10788065 на
підставі договору оренди землі від
18.09.2013 року укладеного між Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Теплик-Агро» та фізичною особою
ОСОБА_4 (кадастровий номер земельної
ділянки :01:000:0277).

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Продовольча
компанія «Зоря Поділля» () сплачений при зверненні до суду
судовий збір у розмірі 73 (сімдесят три)
грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Богоніс Михайло
Богданович