Справа № 802/1939/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 серпня 2014 р.
Справа № 802/1939/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
Качанівського Л.А., Заїки А.М.

представника відповідача:
Мазура В.А., Мельниченка С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгропром-Альянс"

до: Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправним та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

30.05.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Украгропром - Альянс"
(ТОВ "Украгропром - Альянс") з
адміністративним позовом до
відповідача - Козятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Козятинська
ОДПІ). У позовній заяві позивач просить
визнати протиправним та скасувати :

- податкове повідомлення-рішення
Козятинської ОДПІ № від 15.05.2014
року за платежем податок на додану
вартість в сумі 118866 грн та 59433 грн
штрафних санкцій;

- податкове повідомлення-рішення
Козятинської ОДПІ № від 15.05.2014
про зменшення від'ємного значення суми
податку на додану вартість в сумі 6996
грн;

- податкове повідомлення-рішення
Козятинської ОДПІ № від 15.05.2014
року за платежем податок на прибуток в
сумі 138959 грн та 34740 грн штрафних
санкцій.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що на підприємстві проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку з питань дотримання вимог
податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарськох
операцій з ПП "Полтава-Проект-Монтаж" за
період з 01.09.2012 року по 31.12.2013 року та ТОВ
"Раквере" за період з 01.09.2012 року по
31.12.2012 року за наслідками якої складено
Акт №51/22/36318919 від 28.04.2014 року.
Перевіркою встановлено порушення ТОВ
"Украгропром - Альянс" вимог
Податкового кодексу України, а саме
норм п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 та п.
200.1 ст. 200 ПК України, а також п. 134.1 ст. 134,
п. 135.1, п.135.2 ст. 135, п. 137.1 ст. 137, п. 138.1, п.138.2
ст. 138, пп.138.10.3 п. 138.10 ст. 138, пп.139.1.9 п. 139.1
ст. 139 ПК України. Фактичні обставини
порушення полягали у тому, що
податковий орган дійшов висновку про
заниження підприємством податкового
зобов'язання із податку на додану
вартість та заниження податку на
прибуток внаслідок безпідставного
формування податкового кредиту та
валові витрати по господарських
операціях із ПП "Полтава-Проект-Монтаж"
та ТОВ "Раквере" (ПП "Валга"), які виникли
на підставі договорів поставки та
надання транспортних послуг. Такі
висновки відповідача позивач вважає
необґрунтованими, оскільки податковий
орган не встановлює відсутність самих
правочинів, підтвердженням реального
змісту яких є наявна первинна
документація, надана в повному обсязі
під час перевірки. Позивач зазначає, що
Козятинська ОДПІ отримала від ТОВ
"Украгропром - Альянс" оригінали та
копії документів, які підтверджують
наявність об'єктів оподаткування з
податку на прибуток та податку на
додану вартість, однак зробила, на
думку позивача, хибний висновок щодо
відсутності у ТОВ "Украгропром - Альянс"
об'єктів оподаткування, що слугувало
підставою для прийняття відповідачем
необґрунтованих рішень.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав із
підстав зазначених у позовній заяві та
наданих у судовому засіданні
додаткових поясненнях по справі.

Відповідач проти адміністративного
позову заперечив. У наданих суду
письмових запереченнях на позовну
заяву (а.с.136-137 т.2) просив у задоволенні
вимог адміністративного позову
відмовити. Як на підставу заперечень
відповідач посилався на те, що в ході
проведення перевірки не встановлено
факту передачі товарів (послуг) у
зв'язку з відсутністю актів
приймання-передачі товару,
довіреностей, документів, що
засвідчують транспортування,
зберігання товару, що підтверджує
відсутність реального здійснення
господарської операції між позивачем
та вказаними суб'єктами
господарювання.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності суд
встановив наступне.

На підставі направлення на перевірку №
99 від 14.04.2014 року, виданого Козятинською
ОДПІ, старшим державним податковим
ревізором-інспектором відділу
податкового аудиту Козятинської ОДПІ
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ТОВ
"Украгропром - Альянс" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарськох операцій з ПП
"Полтава-Проект-Монтаж" за період з
01.09.2012 року по 31.12.2013 року та ТОВ
"Раквере" за період з 01.09.2012 року по
31.12.2012 року.

Результати перевірки знайшли своє
відображення в акті № 51/22/36318919 від
28.04.2014 року. Відповідно до висновків
вказаного акта перевіркою встановлено
порушення позивачем:

- п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 та п. 200.1
ст. 200 ПК України, внаслідок чого
занижено податок на додану вартість на
суму 118866 грн, в тому числі за вересень
2012 року на суму 49373 грн, за жовтень 2012
року на суму 65607 грн, за березень 2013 року
на суму 3886 грн;

- п. 134.1 ст. 134, п. 135.1, п.135.2 ст. 135, п. 137.1 ст.
137, п. 138.1, п.138.2 ст. 138, пп.138.10.3 п. 138.10 ст. 138,
пп.139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, внаслідок
чого занижено податок на прибуток на
суму 138959 грн, в тому числі за ІІІ кв. 2012
року на суму 51838 грн, за ІV кв. 2012 року на
суму 67057 грн, за 2013 рік на суму 20064 грн.

На підставі вказаного акта Козятинська
ОДПІ прийняла податкові
повідомлення-рішення :

- № від 15.05.2014 року за платежем
податок на додану вартість в сумі 118866
грн та 59433 грн штрафних санкцій;

- № від 15.05.2014 про зменшення
від'ємного значення суми податку на
додану вартість в сумі 6996 грн;

- № від 15.05.2014 року за платежем
податок на прибуток в сумі 138959 грн та
34740 грн штрафних санкцій.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з такого.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, а саме
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулюється Податковим кодексом
України від 02.12.2010 року №2755-VI, (далі - ПК
України).

Відповідно до п.135.2 ст.132 Податкового
кодексу України, доходи визначаються
на підставі первинних документів, що
підтверджують отримання платником
податку доходів, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.137.1 ст.137 Податкового кодексу
України, дохід від реалізації товарів
визнається за датою переходу покупцеві
права власності на такий товар.

Дохід від надання послуг та виконання
робіт визнається за датою складення
акта або іншого документа, оформленого
відповідно до вимог чинного
законодавства, який підтверджує
виконання робіт або надання послуг.

Пунктом 137.16 ст.137 Податкового кодексу
України Датою отримання інших доходів
є дата їх виникнення згідно з
положеннями (стандартами)
бухгалтерського обліку, якщо інше не
передбачено нормами цього розділу.

Відповідно до п.138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України передбачено, що
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів.

При цьому відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Таким чином, витрати для цілей
визначення податкового кредиту для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами.

Так, згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному
відшкодуванню, визначається як
різниця між сумою податкового
зобов'язання звітного (податкового)
періоду та сумою податкового кредиту
такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України, податковий
кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг
з метою їх подальшого використання
в оподатковуваних операціях.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього

Кодексу.

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення
яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Відповідно до частини другої статті 3
Закону України від 16 липня 1999 року №
996-ХІV "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

При цьому нормами ч. 2 ст. 9 вказаного
закону встановлені вимоги до первинних
документів. Первинні та зведені
облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру
господарської операції; посади осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Як зазначено в листі Вищого
адміністративного суду України "Щодо
однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України" № 742/11/13-11 від
02.06.2011 р., з метою встановлення факту
здійснення господарської операції,
формування витрат для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або податкового кредиту з
податку на додану вартість
обов'язковому з'ясуванню підлягають,
зокрема, обставини, що підтверджують
рух активів у процесі здійснення
господарської операції. При цьому,
дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

На підтвердження позовних вимог
позивач надав суду для долучення до
матеріалів справи копії первинних
документів по взаємовідносинам зі
своїми контрагентами ТОВ "Украгропром -
Альянс" а саме, договора, податкові
накладні, платіжні доручення про
перерахування грошових коштів,
товаро-транспортні накладні тощо.

Судом встановлено, що ТОВ "Украгропром -
Альянс" у перевіряємий період
здійснювали господарські операції по
купівлі товару (кукурудзи подрібненої)
із ПП "Аграрна компанія 2004", ТОВ
"Нібулон", ТОВ "Мрія Центр".

Позивач - ТОВ "Украгропром - Альянс"
зазначив, що для поставки товару
(кукурудзи подрібненої) для ДП
"Укрспирт" та ТОВ "ТК Оріон трейд"
товариство вступало у господарські
відносини із ПП "Полтава-Проект-Монтаж"
у грудні 2012 року, січні 2013 року, березні
2013 року та із ПП "Валга"(ТОВ "Раквере") у
вересні 2012 року, жовтні 2012 року.

Надаючи правову оцінку висновкам
відповідача щодо наявності порушень
позивача у 4 кв. 2012 року суд зазначає
наступне.

Так, між ТОВ "Украгропром - Альянс" та ПП
"Валга" був укладений договір № 17-09/12
від 17.09.2012 року щодо надання
транспортних послуг по перевезенню
вантажу. Згідно умов договору Замовник
(ТОВ "Украгропром - Альянс") замовляє, а
Виконавець (ПП "Валга") надає послуги з
внутрішніх перевезень вантажів
автомобільним транспортом, а також по
організації таких перевезень (а.с.82-84
т.1).

Дані послуги отримувалися з метою
доставити товар до Покупця - ТОВ "ТК
Оріон трейд" та ДП "Укрспирт" згідно
умов договорів укладених між позивачем
та ТОВ "ТК Оріон трейд"та ДП "Украспирт".

До матеріалів справи позивачем надано
акти надання послуг № 5956 від 18.09.2012
року, № 5956/1 від 19.09.2012 року, № 5956/2 від
21.09.2012 року, № 5956/3 від 25.09.2012 року, № 5956/4
від 26.09.2012 року, № 5956/5 від 27.09.2012 року, №
5956/6 від 28.09.2012 року, № 6584 від 02.10.2012 року,
№ 6584/1 від 03.10.2012 року, № 6584/2 від 06.10.2012
року, № 6584/3 від 07.10.2012 року, № 6584/4 від
08.10.2012 року, № 6584/5 від 12.10.2012 року, № 6584/8
від 17.10.2012 року, № 6584/9 від 18.10.2012 року, №
6584/10 від 19.10.2012 року, 6584/11 від 20.10.2012 року,
6584/6 від 14.10.2012 року, 6584/7 від 15.10.2012 року,
6584/7 від 16.10.2012 року, № 6584/12 від 21.10.2012
року, № 6584/13 від 22.10.2012 року, № 6584/14 від
23.10.2012 року (а.с. 183,188, 195, 199, 202, 207, 224, 230, 235,
240, 245, 250 т.1, 19, 23, 27, 30, 4, 8, 11, 34,37,40 т.2 ),
податкові накладні № 815 від 28.09.2012 року,
№ 814 від 27.09.2012 року, № 813 від 26.09.2012 року,
№ 812 від 25.09.2012 року, № 811 від 21.09.2012 року,
№ 810 від 19.09.2012 року, № 809 від 18.09.2012 року,
№ 539 від 23.10.2012 року, № 538 від 22.10.2012 року,
№ 537 від 21.10.2012 року, № 536 від 20.10.2012 року,
№ 535 від 19.10.2012 року, № 534 від 18.10.2012 року,
№ 533 від 17.10.2012 року, № 532 від 16.10.2012 року,
№ 531 від 15.10.2012 року, № 530 від 14.10.2012 року,
№ 529 від 12.10.2012 року, № 528 від 08.10.2012 року,
№ 527 від 07.10.2012 року, № 526 від 06.10.2012 року,
№ 525 від 03.10.2012 року, № 524 від 02.10.2012 року
(а.с.111-133 т.2), товаро-транспортні
накладні (а.с. 184-186, 189, 192-193, 196-197, 200, 203-205,
208-210, 225-228, 231 т. 1, 20-21,24-25,28, 31,1,5,9,12-13,35,41 т.
2), виписки з рахунків з банку ПП "Валга"
(а.с.70, 74, 76, 94, 95, 96, 98, 100 т. 2).

На виконання умов Договору № 17-09/12 від
17.09.2012 року, ТОВ "Украгропром - Альянс"
здійснило оплату ПП "Валга" за надані
транспортні послуги за наступними
платіжними дорученнями: № 175 від 04.12.2012
року, № 177 від 05.12.2012 року, № 184 від 13.12.2012
року, № 188 від 19.12.2012 року, № 210 від 24.01.2013
року, № 211 від 28.01.2013 року, № 214 від 29.01.2013
року, № 107 від 16.10.2012 року, № 109 від 17.10.2012
року, № 115 від 19.10.2012 року, № 121 від 22.10.2012
року, № 127 від 24.10.2012 року, № 129 від 25.10.2012
року, № 141 від 09.11.2012 року, № 145 від 13.11.2012
року, № 159 від 21.11.2012 року.

Проте суд ставить під сумнів
реальність задокументованих операцій
із наступних мотивів.

Аналізуючи товаро-транспортні
накладні за жовтень 2012 року щодо
поставки до ДП "Укрспирт" суд доходить
висновку про неможливість здійснення
господарських операцій між ТОВ
"Украгропром - Альянс" та ПП "Валга",
оскільки у вказаних
товаро-транспортних накладних наявні
істотні дефекти, а в окремих із них
взагалі не зазначено ПП "Валга", як
суб'єкта транспортних правовідносин.

Крім того, в ході перевірки були надані
запити до ДПА у Полтавської області №
417/22.5 -10/30285569 від 08.04.2013 року та отримано
відповідь "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ПП "Валга" з питань
правомірності проведених
господарських відносин із платниками
податків за період: лютий 2010 року -
лютий 2013 року та встановлено, що згідно
податкової звітності у ПП "Валга" та
проведених заходів встановлено
відсутність виробничого обладнання,
сировини, матеріалів для здійснення
основного виду діяльності.

Разом з тим, у матеріалах справи
міститься довідка УМВС України у
Полтавській області, якою встановлено,
що згідно автоматизованої системи
управління обліком транспортних
засобів та водіїв "МРЕВ-2000"
Полтавського ВРЕР інформація щодо
зареєстрованих автотранспортних
засобах за ПП "Валга" відсутня.

Суд звертає увагу, що наявність
належним чином оформлених податкових
накладних є обов'язковою, але не
вичерпною обставиною для формування
податкового кредиту. Зокрема, якщо
наведені у договорах товари чи послуги
фактично не поставлялися, то,
відповідно, придбання таких товарів
або послуг не відбулося, право на
податковий кредит у такого платника
податків не виникає, оскільки при цьому
не дотримано обов'язкових умов для
виникнення такого права придбання
товарів (послуг) з метою їх
використання у господарській
діяльності.

За таких обставин суд не погоджується з
висновками позивача, що сама лише
наявність у ТОВ "Украгропром - Альянс"
податкових накладних, виписані від
імені його контрагента, є достатньою
підставою для включення сум ПДВ до
податкового кредиту.

Вказаний висновок підтверджується
правовою позицією Верховного Суду
України. Так у постанові від 27.03.2012 року
по справі № 21-737во10, Верховний Суд
України зазначив, що про
необґрунтованість податкової вигоди
можуть також свідчити підтверджені
доказами доводи податкового органу,
зокрема про наявність таких обставин:

неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

відсутність первинних документів
обліку.

Таким чином, досліджені в судовому
засіданні докази не свідчать про
реальність господарських операцій ТОВ
"Украгропром - Альянс" з ПП "Валга",
оскільки результати, відображені у
податковому обліку ТОВ "Украгропром -
Альянс" по взаємовідносинам з вказаним
контрагентом фактично не настали
внаслідок відсутності відповідних дій
учасників взаємовідносин.

Також, між ТОВ "Украгропром - Альянс" та
ПП "Полтава-Проект-Монтаж" укладено
договір поставки № 03-2/12-12 від 03.12.2012
року, відповідно до умов якого
Продавець (ПП "Полтава-Проект-Монтаж")
зобов'язується відвантажити, а
Покупець (ТОВ "Украгропром - Альянс")
прийняти та оплатити зерно кукурудзи
подрібненої українського походження,
врожаю 2012 року на умовах, зазначених у
цьому Договорі (а.с.90-91 т.1).

На підтвердження здійснення
господарських операцій ТОВ
"Украгропром - Альянс" з ПП
"Полтава-Проект-Монтаж" суду були
надані накладні на придбання кукудзи №
253 від 03.12.2012 року, № 254 від 03.12.2012 року, №
255 від 04.12.2012 року, № 256 від 13.12.2012 року, №
257 від 15.12.2012 року (а.с.160-165, 171-172 т. 1).

Також, до матеріалів справи надано
виписки банку по рахунку щодо сплати
ТОВ "Украгропром - Альянс" коштів за
договором № 03-2/12-12 від 03.12.2012 року на
рахунок ПП "Полтава-Проект-Монтаж"
(а.с.85, 86, т.2)

Дані послуги отримувалися з метою
доставити товар до Покупця - ДП
"Укрспирт" згідно умов договору № 36-08
від 26.09.2012 року укладеного між
позивачем та ДП "Укрспирт". Відповідно
до умов вказаного договору,
Постачальник (ТОВ "Украгропром -
Альянс") зобов'язується в порядку та на
умовах, визначених цим Договором,
поставляти у період 2012 року зернові
культури, включаючи похідні від
зернових, продукти їх обробки,
переробки, субпродукти, тощо (далі -
Продукція), а Покупець (ДП "Укрспирт")
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених цим договором, прийняти й
оплатити таку продукцію.

Однак, перевіривши докази, на які
посилається позивач як на підставу
щодо проведення господарських
операцій з контрагентом, суд доходить
висновку про неможливість
встановлення фактичного їх виконання з
огляду на наступне.

Будь-які документи (у тому числі
договори, видаткові накладні,
податкові накладні, тощо) мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичного здійснення
господарської операції не було,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством. З
урахуванням викладеного, для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Необхідною умовою для цього є
факт придбання товарів (послуг) із
метою їх використання в господарській
діяльності. За відсутності факту
придбання товарів (послуг) відповідні
суми не можуть включатися до складу
податкового кредиту навіть за
наявності формально складених, але
недостовірних документів або сплати
грошових коштів.

Статтею 180 Господарського кодексу
України визначено, що господарський
договір вважається укладеним, якщо між
сторонами у передбачених законом
порядку та формі досягнуто згоди щодо
усіх його істотних умов. Істотними є
умови, визнані такими за законом чи
необхідні для договорів даного виду, а
також умови, щодо яких на вимогу однієї
із сторін повинна бути досягнута згода
(ч. 2). При укладенні господарського
договору сторони зобов'язані у
будь-якому разі погодити предмет, ціну
та строк дії договору (ч. 3). Умови про
предмет у господарському договорі
повинні визначати найменування
(номенклатуру, асортимент) та кількість
продукції (робіт, послуг), а також
вимоги до їх якості (ч. 4).

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно ст.669 Цивільного кодексу
України. кількість товару, що
продається, встановлюється у договорі
купівлі-продажу у відповідних одиницях
виміру або грошовому вираженні. Умова
щодо кількості товару може бути
погоджена шляхом встановлення у
договорі купівлі-продажу порядку
визначення цієї кількості.

Отже, істотними умовами договору
поставки є вид товару, що
поставляється, обсяг визначеного
товару, строки поставки та ціна.

Аналіз наявних в матеріалах справи
копій договорів № 03-2/12-12 від 03.12.2012 року
та № 36-08 від 26.09.2012 року, укладених між
позивачем та контрагентами ДП
"Укрспирт" та ПП "Полтава-Проект-Монтаж",
свідчить про те, що такі договори не
свідчать про реальність здійснення
господарських операцій.

Так, у договорі поставки № 03-2/12-12 від
03.12.2012 року у розділі «Предмет
договору» зазначено, що продавець
зобов'язується відвантажити, а
покупець прийняти та оплатити зерно
кукурудзи подрібненої українського
походження, врожаю 2012 року на умовах,
зазначених у цьому Договорі.

Водночас, аналізуючи договір поставки
зернових культур № 36-08 від 26.09.2012 року, а
саме п. 1.3 судом встановлено, що
постачальник гарантує, що він є
виробником продукції яку поставляє та
продає її вперше, а також те, що на
момент підписання даного Договору,
продукція не продана, не подарована, не
заставлена, в спорі та під забороною
(арештом) не перебуває, як внесок до
статутного фонду (капіталу) юридичних
осіб не передана, прав щодо неї у третіх
осіб, як в Україні, так і за її межами
немає.

Таким чином, відповідно до умов
вказаного договору ТОВ "Украгропром -
Альянс" є виробником продукції яку
поставляє та продає, а тому вказане
підтверджує намір сторін про отримання
податкової вигоди.

Крім того, на підтвердження виконання
умов договору № 36-08 від 26.09.2012 року до
суду не надані документи, які
підтверджують факт передачі товару.

Відповідно до абз. 27 п. 1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні (затверджено
наказом Міністерства транспорту
України №363 від 14.10.1997р., зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 20.02.1998р.
за №128/2568; далі за текстом - Правила № 363)
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Підпунктом 11.1 п.11 Правил №363 визначено,
що товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля є
основними документами на перевезення
вантажів.

Згідно з п.п. 11.5, 11.7 п.11 Правил №363
товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом); перший екземпляр
товарно-транспортної накладної
залишається у замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передається
перевізнику.

Таким чином, у позивача, як
вантажовідправника товарів,
обов'язково має залишатись один
примірник товарно-транспортної
накладної.

Товарно-транспортна накладна є
документом, на підставі якого
здійснюється оприбуткування товару, а
відтак, має зберігатись разом з
видатковими накладними.

Враховуючи неналежне оформлення
первинної документації, а саме
відсутності документів щодо
реальності проведених операцій,
позивач не підтвердив реальність
господарської операції, яка може бути
об'єктом оподаткування.

Надаючи правову оцінку порушень
позивача у І кв. 2013 року суд зазначає
наступне.

02.01.2013 року між ТОВ "Украгропром -
Альянс" та ДП "Укрспирт" укладено
договір № 36-13-02 поставки зернових
культур, відповідно до умов якого
Постачальник (ТОВ "Украгропром -
Альянс") зобов'язується в порядку та на
умовах, визначених цим Договором,
поставляти у період 2012 року зернові
культури, включаючи похідні від
зернових, продукти їх обробки,
переробки, субпродукти, тощо (далі -
Продукція), а Покупець (ДП "Укрспирт")
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених цим договором, прийняти й
оплатити таку продукцію.

На підтвердження факту реалізації
продукції від ТОВ "Украгропром - Альянс"
до суду були надані копії накладної на
продаж кукурудзи № 3 від 08.01.2013 року.

Як зазначено позивачем, реалізовану ДП
"Укрспирт" кукурудзу подрібнену було
придбано у ПП "Полтава-Проект-Монтаж"
згідно укладеного договору № 05/01-13 від
05.01.2013 року.

Відповідно до умов договору № 05/01-13 від
05.01.2013 року укладеного між ТОВ
"Украгропром - Альянс" та ПП
"Полтава-Проект-Монтаж", продавець
зобов'язується відвантажити, а
покупець прийняти та оплатити зерно
кукурудзи подрібненої українського
походження, врожаю 2012 року на умовах,
зазначених у цьому Договорі. Базисні
умови поставки: EXW - склад покупця (тобто
в даному випадку обов'язок перевезення
ТМЦ покладено на позивача).

На підтвердження факту поставки
продукції до суду були надані копії
товаро-транспортних накладних № БЗС №
832779 від 04.01.2013 року, № 832780 від 04.01.2013
року, № 832781 від 04.01.2013 року, № 832782 від
04.01.2013 року, № 832783 від 04.01.2013 року, № 832784
від 04.01.2013 року, № 832823 від 05.01.2013 року,
№832785 від 05.01.2013 року, № 832826 від 05.01.2013
року, № 832786 від 05.01.2013 року, № 832827 від
05.01.2013 року (а.с. 142-154 т. 1). Як вбачається з
наданих до суду документів, у більшій
частині товаро - транспортних
накладних не вказано постачальником -
ПП "Полтава-Проект-Монтаж". Крім того,
відсутні записи про номер дорожнього
листа, відповідно до якого
здійснювалось фактичне перевезення
вантажу; повну назву пункту
завантаження та розвантаження вантажу;
дату та номер довіреності, посаду,
прізвище посадової особи, яка отримала
вантаж. Такі документи не відповідають
вимогам Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність".

На підтвердження факту оплати за
продукцію по зазначеному договору до
суду були надані банківські виписки
(а.с.82-91 т. 2) та платіжні доручення.

Суд критично ставиться до тверджень
позивача про те, що наявність факту
перерахування коштів на рахунок
контрагента є належним доказом
правомірності віднесення сум до
податкового кредиту, адже, як зазначено
вище, первинні бухгалтерські та
податкові документи є підставою для
змін в бухгалтерському та податковому
обліку підприємства, виключно за умови
фактичного вчинення господарської
операції, чого, в даному випадку, судом
не встановлено, а позивачем доведено не
було.

Тобто, наявність самих лише обставин
укладання цивільно-правового договору,
формальних доказів про його виконання,
не є безумовним свідченням
правомірності здійснення змін у
податковому обліку такого платника
податку.

Також, в ході проведення перевірки
Козятинською ОДПІ було встановлено, що
придбаний товар у січні 2013 року в
подальшому був реалізований ТОВ "Ренам
ЛТД".

Відповідно до умов договору № 04/03-13 від
04.03.2013 року (а.с.92-93 т. 1), укладеного між
ТОВ "Украгропром - Альянс" та ТОВ "Ренам
ЛТД" продавець (ТОВ "Украгропром -
Альянс") зобов'язується відвантажити, а
Покупець (ТОВ "Ренам ЛТД") прийняти та
оплатити зерно кукурудзи українського
походження на умовах, зазначених у
цьому Договорі.

В ході розгляду справи, на
підтвердження факту поставки
продукції позивачем були надані до
суду акт надання послуг № 730 від 05.03.2013
року (а.с.212 т.1), податкові накладні № 731
від 07.03.2013 року, № 730 від 05.03.2013 року
(а.с.134-135), банківські виписки, платіжні
доручення.

Дослідивши акти надання послуг та
надавши їм оцінку, суд прийшов до
висновку, що їх зміст не дозволяє
встановити зміст та обсяг наданих
послуг. Види, наданих згідно з актами
надання послуг, носять загальний
характер і фактично відтворюють умови
договорів стосовно зобов'язань
виконавця за цими договорами та
містять загальну вказівку про надання
таких послуг. Додаткові докази, які б
підтверджували проведені господарські
операції по перевезенню вантажів
(путівні листи, документи на
супроводження вантажів) до суду -
позивачем не надані.

Крім того, висновок щодо позбавлення
позивача права на податковий кредит по
взаємовідносинах з ПП
"Полтава-Проект-Монтаж" відповідач
зробив на підставі акту ДПА у
Полтавській області. У вказаному акті
зазначено, що ПП "Полтава-Проект-Монтаж"
не являється виробником реалізованої
продукції.. В зв'язку з цим посадові
особи ТОВ "Украгропром - Альянс" не
могли фактично здійснювати
господарські операції, відтак операції
ТОВ "Украгропром - Альянс" не є
господарською діяльністю
підприємства, в розумінні п.п. 14.1.36 п. 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України.

Разом з тим, у матеріалах справи
міститься довідка УМВС України у
Полтавській області, якою встановлено,
що згідно автоматизованої системи
управління обліком транспортних
засобів та водіїв "МРЕВ-2000"
Полтавського ВРЕР інформація щодо
зареєстрованих автотранспортних
засобах за ПП "Полтава-Проект-Монтаж"
відсутня.

Таким чином, суд системно
проаналізувавши викладене, вважає
зазначені господарські операції
такими, що фактично не здійснювалися, а
надані позивачем до суду первинні
документи такими, що складені з метою
штучного формування податкового
кредиту та валових витрат.

Отже, незалежно від того чи визнавалися
договори, укладені між позивачем та
контрагентами, недійсними в судовому
порядку, вони не були спрямовані на
досягнення будь-яких наслідків,
пов'язаних із здійсненням
підприємницької господарської
діяльності, що унеможливлює врахування
його наслідків в податковому обліку
платника податку.

Так як в ході розгляду справи,
позивачем не представлено належних та
допустимих доказів фактичності
виконання спірних господарських
операції, суд вважає за можливе
погодитись з твердженнями податкового
органу про відсутність обставин
фактичного здійснення господарських
операцій, внаслідок чого позивач
позбавлений можливості віднесення
відповідних суми до податкового
кредиту перевіряємого періоду.

Аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого адміністративного
суду України від 20.02.2013 року по справі
№2а-4458/12/2670.

Отже, оскільки фактичного здійснення
господарських операцій позивача з
контрагентами не було, первинні
бухгалтерські документи, оригінали
яких надавались позивачем під час
проведення перевірки не можуть
вважатись первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені чинним законодавством.

За сукупністю наведених обставин суд
дійшов висновку, що викладені в
позовній заяві доводи не спростовують
висновків акта відповідача, а
відповідач в свою чергу довів, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті на
підставі, у межах повноважень, та у
спосіб, визначений Конституцією та
законами України, а тому підстави для
визнання їх протиправними та
скасування відсутні. Відтак, у
задоволені адміністративного позову
необхідно відмовити.

З урахуванням положень ст. 94 КАС
України, оскільки в задоволенні
позовних вимог відмовлено, судові
витрати стягненню з Державного бюджету
не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністративного
позову відмовити.

Стягнути із товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгропром-Альянс"
() на користь Державного
бюджету України решту суми судового
збору в розмірі 4384 грн. 80 коп. (що
становить 90 % ставки судового збору
який підлягав сплаті) у відповідності
із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір".

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович