Справа № 820/6695/14
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 р. Справа № 820/6695/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.

Суддів: Макаренко Я.М. , Шевцової Н.В.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
05.05.2014р. по справі № 820/6695/14

за позовом Чугуївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Чугуївська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області, звернувся до суду з позовною
заявою, в якій просив суд стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованість у сумі 164315,78 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 05.05.2014р. по
справі № 820/6695/14 адміністративний позов
задоволено у повному обсязі. Стягнута
на користь Державного бюджету України
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованість у сумі 164315,78 грн.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
05.05.2014р. по справі № 820/6695/14 скасувати та
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець 09.08.2002 р., перебуває
на податковому обліку в Чугуївській
ОДПІ з 15.08.2002 р. (а.с. 6, 7), та має
заборгованість перед бюджетом у
розмірі 164315,78 грн., яка виникла
внаслідок несплати в установлений
строк грошового зобов'язання,
самостійно визначеного платником
податків, а саме: податковими
деклараціями з податку на додану
вартість: № від 19.06.2013 р. на суму
3000,00 грн., № від 19.07.2013 р. на суму
3374,00 грн., № від 19.08.2013 р. на суму
2200,00 грн., № від 20.09.2013 р. на суму
2859,00 грн., № від 17.10.2013 р. на суму
1769,00 грн., № від 19.11.2013 р. на суму
1176,00 грн., № від 19.12.2013 р. на суму
2399,00 грн., № від 18.01.2014 р. на суму
521,00 грн., № від 19.02.2014 р. на суму
977,00 грн. (а.с. 61-82) та податковими
деклараціями про майновий стан і
доходи: № від 09.02.2012 р. на суму
18837,96 грн. (а.с. 83-84), розрахунок №
від 09.02.2012 р., яким визначений розмір
квартальних авансових платежів з
податку на доходи фізичних осіб, що
підлягають сплаті до бюджету у
наступному за звітним році в сумі 7198,74
грн. (а.с. 85), податкова декларація про
майновий стан і доходи № від
08.02.2013 р. на суму 36392,53 грн. (а.с. 86-87),
розрахунок № від 08.02.2013 р., яким
визначений розмір квартальних
авансових платежів з податку на доходи
фізичних осіб, що підлягають сплаті до
бюджету у наступному за звітним році в
сумі 9098,13 грн. (а.с. 88), податкова
декларація про майновий стан і доходи
№ від 08.02.2014 р. на суму 9445,46 грн.
(а.с. 89-90).

У відповідача утворилась пеня по ПДВ у
розмірі 752,16 грн. (а.с. 99). Враховуючи
часткову сплату відповідачем суми ПДВ
у розмірі 2266,53 грн., загальна сума
заборгованості по ПДВ складає 16760,63
грн., в т.ч. пеня - 752,16 грн.

Також судом першої інстанції було
встановлено, що Чугуївською ОДПІ було
винесено податкове
повідомлення-рішення від 09.02.2011 р. №
, яким визначено суму грошового
зобов'язання по податку на доходи
фізичних осіб з граничним строком
сплати - 14.11.2011 р. у розмірі 2489,25 грн. (а.с.
9).

На підставі акта перевірки №
971/1722/НОМЕР_16 від 20.12.2012 р. Чугуївською
ОДПІ було винесено податкове
повідомлення-рішення від 29.12.2012 р. №
, яким відповідачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 11597,00
грн., з яких 8869,60 грн. - за основним
платежем, 2727,40 грн. - за штрафними
(фінансовими) санкціями (а.с. 53).

Також на підставі акта перевірки №
350/1722/НОМЕР_16 від 22.04.2011 р. Чугуївською
ОДПІ було винесено податкове
повідомлення-рішення від 18.05.2011 р. №
/0, яким відповідачу збільшено
суму грошового зобов'язання по податку
на доходи фізичних осіб у розмірі 15214,45
грн. за основним платежем (а.с. 23).
Податкове повідомлення-рішення від
18.05.2011 р. № /0 було оскаржено
відповідачем в судовому порядку.
Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.02.2012 р.,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04.09.2012 р., у
справі № 2а-11879/11/2070 за позовом ФОП
ОСОБА_1 до Чугуївської ОДПІ Харківської
області ДПС податкове
повідомлення-рішення від 18.05.2011 р. №
/0 було скасовано в частині
основного платежу в сумі 11973,54 грн. (а.с.
11-22). Отже, до сплати залишилась сума по
вказаному податковому
повідомленню-рішенню у розмірі 3240,91
грн.

У відповідача утворилась пеня по
податку на доходи фізичних осіб у
розмірі 787,88 грн. (а.с. 100).

Враховуючи часткову сплату
відповідачем суми податку на доходи
фізичних осіб у розмірі 423,32 грн.,
загальна сума заборгованості по
податку на доходи фізичних осіб
складає 146767,27 грн., в т.ч. пеня - 787,88 грн.

Чугуївською ОДПІ було сформовано та
надіслано відповідачу першу податкову
вимогу від 11.11.2009 р. № 1/2473, яка була
отримана відповідачем 17.11.2009 р., та
другу податкову вимогу від 17.12.2009 р. №
2/2592, яка була отримана відповідачем
28.12.2009 р. (а.с. 93. 94).

З цих підстав суд першої інстанції
дійшов висновку, що у відповідача
утворився податковий борг перед
Державним бюджетом України в сумі 164315,78
грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з наявності
підстав для задоволення позову щодо
стягнення податкового боргу.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду з наступних
підстав.

За змістом п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України встановлено, що крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Згідно з п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначеній ним у
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим кодексом для
подання податкової декларації.

Як встановлено з матеріалів справи, за
даними обліку податкового органу,
податковий борг платника податків
виник внаслідок несплати у встановлені
законом строки податкового
зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом відповідно до
податкових повідомлень - рішень від
09.02.2011 р. № , від 18.05.2011 р. № /0,
від 29.12.2012 р. № , а також несплати
самостійно узгодженого податкового
зобов'язання відповідно до декларацій
з податку на додану вартість та
декларації про майновий стан і доходи,
а також з пені по податку на додану
вартість та пені з податку на доходи
фізичних осіб.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, послався на те, що на
адресу відповідача засобами поштового
зв'язку направлялась перша податкова
вимога від 11.11.2009 р. № 1/2473 на суму 9195,35
грн., яка була отримана відповідачем
17.11.2009 р., та друга податкова вимога від
17.12.2009 р. № 2/2592 на суму 8023,51 грн., яка була
отримана відповідачем 28.12.2009 р.

Колегія суддів не може погодитися з
висновком суду першої інстанції, що
вказані податкові вимоги є належним та
допустимим доказом для встановлення
факту та підтвердження обставин, що
зумовлюють здійснення заходів з
погашення (стягнення) податкового
боргу платника податків, з огляду на
наступне.

На дату направлення зазначених
податкових вимог був чинний Закон
Україн "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами"

Відповідно до пп. 6.2.1. п. 6.2 ст. 6 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" у разі коли платник податків
не сплачує узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Відповідно до пп. 6.2.3. п. 6.2 ст. 6 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" податкові вимоги
надсилаються:

а) перша податкова вимога не раніше
першого робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення
про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права
податкової застави на активи платника
податків обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Між тим, колегія суддів зазначає, що з 01
січня 2011 року набрав чинності
Податковий кодекс України, який
визначає інший порядок погашення
податкового боргу.

Згідно п. 87.2. ст. 87 Податкового кодексу
України джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Відповідно до ст. 88 Податкового кодексу
України з метою забезпечення виконання
платником податків своїх обов'язків,
визначених цим Кодексом, майно
платника податків, який має податковий
борг, передається у податкову заставу.
Право податкової застави виникає
згідно з цим Кодексом та не потребує
письмового оформлення. Право
податкової застави виникає у разі:
несплати у строки, встановлені цим
Кодексом, суми грошового зобов'язання,
самостійно визначеної платником
податків у податковій декларації, - з
дня, що настає за останнім днем
зазначеного строку; несплати у строки,
встановлені цим Кодексом, суми
грошового зобов'язання, самостійно
визначеної контролюючим органом, - з
дня виникнення податкового боргу.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадиться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
моменту надіслання такому платнику
податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95
Податкового кодексу). Отже, право на
стягнення коштів у рахунок погашення
податкового боргу виникає у
контролюючого органу на наступний день
після закінчення 60 днів з дня
надіслання платникові податків
податкової вимоги. При цьому,
відповідно до п. 59.1 Податкового
кодексу, порядок надіслання платникові
податків податкової вимоги тотожний
порядку надіслання податкового
повідомлення-рішення. У свою чергу,
згідно з п. 58.3 Податкового кодексу,
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
юридичній особі, якщо його передано
посадовій особі такої юридичної особи
під розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла до висновку, що позивачем
не дотримані норми ст. 87 Податкового
кодексу України, і звернення з позовом
про стягнення податкового боргу є
безпідставним.

У зв'язку з тим, що виникнення та
існування податкового боргу платника
податків відбулося у період чинності
Податкового кодексу України, до
спірних правовідносин застосовуються
правила Податкового кодексу України.

Відповідно до приписів пункту 57.3
статті 57 Податкового кодексу України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадки
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі коли платником податків не
виконуються умови, визначені пунктами
57.2 - 57.3 статті 57 Кодексу, нараховані
грошові зобов'язання після закінчення
десятиденного та тридцятиденного
терміну набувають статусу податкового
боргу, який стягується відповідно до
норм Податкового кодексу України,
оскільки відповідно до положень
підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового Кодексу України
податковим боргом визнається сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого у порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений Кодексом строк, а також
пеня, нарахова на суму такого грошового
зобов'язання.

У розумінні положень статей 59, 95
Податкового кодексу України податкові
органи мають право звертатися із
позовом про стягнення сум податкового
боргу виключно після настання двох
подій: після надіслання податкової
вимоги на податковий борг із
зазначенням конкретного розміру
податкового боргу; сплив терміну 60 днів
з надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У свою чергу, відповідно до п.59.3 ст.59
Податкового кодексу України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

У відповідності п.59.4 ст.59 Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається (вручається) також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені Податковим кодексом
України строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Таким чином, у зв'язку з ненаданням
доказів формування та надіслання
відповідачу податкової вимоги, колегія
суддів вважає, що податковим органом
було порушено визначену процедуру
застосування заходів погашення
податкового боргу платника податків.

Колегія суддів зазначає, що податковий
орган повинен був прийняти та
надіслати платнику податків нову
податкову вимогу, а тому приходить до
висновку, що до матеріалів справи не
надано доказів здійснення
встановлених Податковим кодексом
України заходів, які дають податковому
органу право на стягнення податкового
боргу.

Судом досліджені платіжні доручення
про сплату податку на додану вартість
за 2013 рік, авансових платежів з податку
на доходи фізичних осіб за 2011рік та
прибуткового податку за 2011 рік, що не
заперечувалось представником
позивача, проте розрахунок податкового
боргу зроблено без врахування цих
сплат.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про стягнення
з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
заборгованості у сумі 164315,78 грн. є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
помилкового висновку про наявність
підстав для задоволення позову, а тому
рішення суду, через порушення норм
матеріального права підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 3 ст. 198, п.
4 ч.1 ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 05.05.2014р. по
справі №820/6695/14 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову Чугуївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Мінаєва
О.М.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Шевцова Н.В. Повний текст постанови
виготовлений 04.08.2014 р.