Справа № 807/1643/14
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2014-06-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2014 рокум. Ужгород №
807/1643/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ващиліна Р. О.,

при секретарі судового засідання -
Кібкало І. А.,

за участю сторін, які беруть участь у
справі:

позивача: товариство з обмеженою
відповідальністю "Торгово-промисловий
центр", представник - Майор І. В.,

відповідача: Державна податкова
інспекція у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області, представник - Бондарєв С. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-промисловий
центр" до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 25.04.2014 №
та від 25.04.2014 № , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промисловий
центр», звернувся до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у м. Ужгороді
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області про визнання
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
25.04.2014 №000163201, яким визначено позивачу
суму грошового зобов'язання за
основним платежем 33 828,00 грн., за
штрафними санкціями 8 457,00 грн. та
податкового повідомлення-рішення від
25.04.2014 № , яким зменшено позивачу
розмір від'ємного значення суми ПДВ у
розмірі 251,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
відповідач застосував під час
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Торгово-промисловий
центр» з питань правомірності
відображення у складі податкового
кредиту сум податку на додану вартість
по взаємовідносинах із ТОВ
«Агрокомплекс» п.197.21 ст.197 Податкового
кодексу України, який не діяв в період
охоплений перевіркою.

Також, обґрунтовуючи позовні вимоги,
ТОВ «Торгово-промисловий центр» вказує
на неправомірне застосування
відповідачем п. 15 розділу ХХ перехідних
положень ПК України, де звертає увагу
на те, що у разі якщо зернові та
технічні культури придбаваються ТОВ
«Торгово-промисловий центр» у
посередника ТОВ «Агрокомплекс» для
подальшого продажу, то ТОВ
«Торгово-промисловий центр» має право
на податковий кредит за такими
операціями.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги позовної
заяви та просив суд їх задовольнити.

Відповідач надав суду заперечення
проти позову, згідно яких позов не
визнав, посилаючись на те, що у період
охоплений перевіркою діяли тимчасові
правила визначені п. 15 розділу ХХ
перехідних положень Податкового
кодексу України, а п. 197.21 ст. 197 ПК
України, який не діяв у період
охоплений перевіркою, але зробив ці
правила безстроковими згодом, у зв'язку
з чим Акт, та прийняті на підставі нього
податкові повідомлення-рішення в
цілому узгоджується з вимогами чинного
законодавства (п. 15 розділу ХХ
перехідних положень ПК України), яке
діяло в охоплений перевіркою період і
прийняті відповідно до обставин, що
склались у позивача та його
контрагента, тобто є вірними по суті.

Також, обґрунтовуючи заперечення на
позовні вимоги відповідач зазначає, що
якщо зернові та технічні культури
придбаваються позивачем у посередника
для подальшого продажу, такий позивач
не має права на податковий кредит за
такими операціями, у зв'язку з тим, що в
даному випадку ТОВ
«Торгово-промисловий центр» виступає
другою ланкою з придбання зернових
культур, що є порушенням п. 15 розділу ХХ
перехідних положень Податкового
кодексу України.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив з
мотивів, наведених у письмових
запереченнях проти позову, просив суд
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступних висновків.

Державною податковою інспекцією у м.
Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатський
області проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Торгово-промисловий центр». За
результатами перевірки складено Акт
від 17.04.2014 № 1117/07-01-22-02/22090788 про
результати проведення документальної
невиїзної перевірки ТОВ
«Торгово-промисловий центр» з питань
правомірності відображення у складі
податкового кредиту сум ПДВ по
взаємовідносинах з ТОВ «Агрокомплекс»
за період з 01.10.2013 року по 31.10.2013 рік.

З врахуванням вищезгаданого Акту
Державною податковою інспекцією у м.
Ужгороді ГУ Міндоходів у Закарпатський
області прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від
25.04.2014 № 000163201, яким визначено позивачу
суму грошового зобов'язання за
основним платежем 33 828,00 грн., за
штрафними санкціями 8 457,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від
25.04.2014 № , яким зменшено позивачу
розмір від'ємного значення суми ПДВ у
розмірі 251,00 грн.

Як встановлено під час судового
розгляду справи та підтверджено
матеріалами справи ТОВ
«Торгово-промисловий центр» мав
договірні відносини з ТОВ
«Агрокомплекс», предметом яких була
реалізація ТОВ «Агрокомплекс»
зернової культури товарної позиції 1005
УКТ ЗЕД (кукурудзи) позивачу, яку, в свою
чергу, ТОВ «Агрокомплекс» придбав у
виробників сільськогосподарської
продукції СФГ «ЛАН», СГ ТОВ
«Ласковецький бровар», ПАТ «Племінний
завод Закарпатський».

Зернова культура товарної позиції 1005
УКТ ЗЕД відноситься до товарних
позицій УКТ ЗЕД на які
розповсюджувалися, в охоплений
перевіркою період, тимчасові правила
оподаткування ПДВ операцій з
постачання сільськогосподарських
культур товарних позицій 1001 - 1008 УКТ ЗЕД
визначених п. 15 розділу ХХ перехідних
положень ПК України.

Відповідно до абз.1 п. 15 розділу ХХ
перехідних положень ПК України
«тимчасово до 1 січня 2014 року від
оподаткування податком на додану
вартість звільняються операції з
постачання на митній території України
зернових культур товарних позицій 1001 -
1008 згідно з УКТ ЗЕД та технічних
культур товарних позицій 1205 і 1206 згідно
з УКТ ЗЕД, крім першого постачання
таких зернових та технічних культур
сільськогосподарськими
підприємствами - виробниками та
підприємствами, які безпосередньо
придбали такі зернові та технічні
культури у сільськогосподарських
підприємств - виробників, а також крім
постачання таких зернових та технічних
культур Аграрним фондом у разі їх
придбання з податком на додану
вартість».

Отже, враховуючи вищевикладену норму,
звільняються від оподаткування
податком на додану вартість операції з
постачання на митній території України
зернової культури товарної позиції 1005
УКТ ЗЕД (кукурудзи) за винятком:

- першого постачання такої зернової
культури сільськогосподарськими
підприємствами - виробниками;

- першого постачання такої зернової
культури підприємствами, які
безпосередньо придбали такі зернові та
технічні культури у
сільськогосподарських підприємств -
виробників;

- першого постачання такої зернової
культури Аграрним фондом у разі їх
придбання з податком на додану
вартість.

Як встановлено під час судового
розгляду справи та підтверджено
матеріалами справи ТОВ «Агрокомплекс»
не є виробником зернової культури
товарної позиції 1005 УКТ ЗЕД.

ТОВ «Агрокомплекс» придбало зернову
культуру позиції 1005 УКТ ЗЕД та
здійснило її реалізацію ТОВ
«Торгово-промисловий центр».

ТОВ «Агрокомплекс», як вбачається з
матеріалів справи, придбав зернову
культуру товарної позиції 1005 УКТ ЗЕД у
виробників сільськогосподарської
продукції СФГ «ЛАН», СГ ТОВ
«Ласковецький бровар», ПАТ «Племінний
завод Закарпатський».

Отже, ТОВ «Торгово-промисловий центр»
отримав, як першу поставку, зернову
культуру товарної позиції 1005 УКТ ЗЕД
від ТОВ «Агрокомплекс», який
безпосередньо придбав її у
сільськогосподарських підприємств -
виробників СФГ «ЛАН», СГ ТОВ
«Ласковецький бровар», ПАТ «Племінний
завод Закарпатський».

В той же час, як вбачається з п. 199.1 ст. 199
ПК України, не є важливим від виробника
чи ні була придбана зернова культура
товарної позиції 1005 УКТ ЗЕД, якщо така
реалізована (продана), тобто
використана в подальшому в
неоподаткованих операціях, враховуючи
вимоги п. 15 розділу ХХ перехідних
положень ПК України, який передбачає,
як вже зазначалось, звільнення від
оподаткування ПДВ.

Згідно п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу
України «у разі якщо придбані та/або
виготовлені товари/послуги, необоротні
активи частково використовуються в
оподатковуваних операціях, а частково -
ні, до сум податку, які платник має
право віднести до податкового кредиту,
включається та частка сплаченого
(нарахованого) податку під час їх
придбання або виготовлення, яка
відповідає частці використання таких
товарів/послуг, необоротних активів в
оподатковуваних операціях.

Як встановлено під час судового
розгляду справи та підтверджено
матеріалами справи, ТОВ
«Торгово-промисловий центр»
реалізувало зернову культуру товарної
позиції 1005 УКТ ЗЕД ПП «Агрофірма
«Медобори», ПАТ «Державна
Продовольчо-Зернова Корпорація
України», фірмі AGRIFERT SA (Швейцарія).

Отже, враховуючи вищезазначене, ТОВ
«Торгово-промисловий центр» придбав
зернову культуру товарної позиції 1005
УКТ ЗЕД у ТОВ «Агрокомплекс» для
подальшого продажу. Реалізувавши
зернову культуру товарної позиції 1005
УКТ ЗЕД ТОВ «Торгово-промисловий
центр» не мало право відносити 34158 грн.
до податкового кредиту у зв'язку з тим,
що до податкового кредиту не
включається частка сплаченого податку,
яка відповідає частці використання
таких товарів в неоподатковуваних
операціях.

Щодо постачання зернової культури
Аграрним фондом, то необхідно
зазначити, що згідно Постанови
Кабінету Міністрів від 06.07.2005 № 543
аграрний фонд є державною
спеціалізованою бюджетною установою,
уповноваженою реалізувати цінову
політику в агропромисловому секторі
економіки. Фонд належить до сфери
управління Мінагрополітики, є
підзвітним і підконтрольним йому.

У матеріалах справи відсутні будь-які
ознаки відносин ТОВ
«Торгово-промисловий центр» з аграрним
фондом, у зв'язку з чим посилання
позивача на частину даної норми є
помилковим.

Враховуючи вищевикладене, судом
встановлено, що позивач придбав
зернову культуру для подальшого
продажу, що виключає можливість, згідно
п. 1 ст. 199 Податкового кодексу України,
віднесення до податкового кредиту сум
податку при придбані у зв'язку з тим, що
до податкового кредиту відносяться
суми в оподатковуваних операціях, а п. 15
розділу ХХ перехідних положень ПК
України звільняє від оподаткування
операції, які позивачем здійснені в
подальшому, після придбання, а саме
продаж іншим контрагентам.

Як встановлено під час судового
розгляду справи та підтверджено
матеріалами справи посилання позивача
на те, що відповідач застосував під час
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Торгово-промисловий
центр» п.197.21 ст. 197 Податкового кодексу
України, який не діяв в період
охоплений перевіркою, не дають підстав
щодо скасування податкових
повідомлень-рішень у зв'язку з тим, що
на оскаржувані позивачем порушення
податкового законодавства, як і
встановлено вище, поширювались вказані
в акті перевірки та податкових
повідомленнях-рішеннях вимоги п. 15
розділу ХХ перехідних положень ПК
України. Отже оскаржувані позивачем
податкові повідомлення-рішення в
цілому узгоджується з вимогами чинного
законодавства, яке діяло в охоплений
перевіркою період і прийняті
відповідно до обставин, що склались,
тобто є вірними по суті.

За таких підстав суд відхиляє доводи
позивача щодо неправильного
застосування податкового
законодавства, а отже, відсутні
підстави для скасування податкових
повідомлень-рішень.

У зв'язку з вищенаведеним суд вважає за
необхідне у задоволенні позову
відмовити.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 160, 161, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позовних вимог
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-промисловий
центр" до Державної податкової
інспекції у м. Ужгороді Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 25.04.2014 №
та від 25.04.2014 № - відмовити.

2. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд, який ухвалив
постанову. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом ч. 3 ст. 160 КАС
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Суддя Р.О. Ващилін