Справа № К/9991/27034/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/27034/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Гаманка О.І.,

суддів
Білуги С.В.,

Загороднього А.Ф.,

при секретарі Сперкач Т.В.,

за участю представника відповідачів
Коцило Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 14 квітня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Запорізькій області, третя особа -
Міністерство внутрішніх справ України,
про визнання протиправним та
скасування наказу, зобов'язання
поновити на посаді, -

встановила:

У березні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Запорізькій області, третя особа -
Міністерство внутрішніх справ України,
про визнання протиправним та
скасування наказу Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області
від 02 лютого 2010 року № 80, та поновлення
на посаді Першого заступника
начальника училища - начальника
учбового відділення Запорізького
училища професійної підготовки
працівників міліції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 28 травня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14 квітня 2011
року, в задоволенні позовну відмовлено.

На зазначені рішення судів першої та
апеляційної інстанцій ОСОБА_3 подав
касаційну скаргу, в якій посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
та прийняття нового рішення, яким
позовні вимоги задовольнити повністю.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій щодо
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, не
вбачає порушення судами норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті рішення, і тому вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а судові рішення - без
змін, з наступних підстав.

Судами встановлено, що з квітня 1995 року
ОСОБА_3 розпочав службу в органах
внутрішніх справ, з вересня 2008 року
призначений на посаду першого
заступника начальника ЗУПППМ ГУМВС в
області.

Наказом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області від 02 лютого 2010
року № 80 звільнено позивача з займаної
посади першого заступника начальника
училища начальника учбового
відділення ЗУПППМ ГУМВС України в
Запорізькій області та запропоновано
керівну посаду в районному відділі
внутрішніх справ.

Підставою для прийняття зазначеного
наказу слугував рапорт заступника
начальника ГУМВС в області
підполковника міліції Нестеренка В.В.
та висновок службового розслідування,
яким встановлено грубе порушення вимог
«Інструкції з організації
навчально-виховного процесу в училищах
професійної підготовки працівників
органів внутрішніх справ»,
затвердженої наказом МВС України від 25
листопада 2003 року № 1444, що виразилось у
неналежній організації
навчально-методичної роботи в училищі
та відсутності дієвого контролю за
службовою діяльністю підлеглих,
створенні у колективі училища
негативного морально-психологічного
клімату, порушення вимог статей 7, 8
Закону України «Про Дисциплінарний
статут ОВС України».

Статтею 5 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України
передбачено, що за вчинення
дисциплінарних проступків особи
рядового і начальницького складу
несуть дисциплінарну відповідальність
згідно з цим Статутом.

Згідно статті 12 зазначеного Статуту на
осіб рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: усне зауваження; зауваження;
догана; сувора догана; попередження про
неповну посадову відповідність;
звільнення з посади; пониження в
спеціальному званні на один ступінь;
звільнення з органів внутрішніх справ.

Порядок накладення дисциплінарного
стягнення встановлений статтею 14
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, який
визначає, що з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування.
Перед накладенням дисциплінарного
стягнення начальник або особа, яка
проводить службове розслідування,
повинні зажадати від порушника надання
письмового пояснення. У разі
притягнення до дисциплінарної
відповідальності осіб рядового і
начальницького складу, які мають
дисциплінарне стягнення і знову
допустили порушення службової
дисципліни, дисциплінарне стягнення,
що накладається, має бути більш
суворим, ніж попереднє.

Судами досліджено, що грубе порушення з
боку позивача дисципліни мало місце та
обставини дисциплінарного проступку,
встановлені службовим розслідуванням,
були підтверджені в суді першої та
апеляційної інстанцій.

Також, судами попередніх інстанцій
встановлено, що при винесенні Головним
управлінням Міністерства внутрішніх
справ України в Запорізькій області
наказу від 02 лютого 2010 року № 80, вимог
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України порушено не
було, оскільки службове розслідування
проведено правомірно, з висновками
позивач був ознайомлений, що
підтверджується його особистим
підписом.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій щодо правомірності та
об'єктивності спірного наказу
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Запорізькій
області від 02 лютого 2010 року № 80,
оскільки службове розслідування та
накладення дисциплінарного стягнення
були проведені за фактом вчинення
дисциплінарного проступку та
застосоване дисциплінарне стягнення
відповідає характеру та тяжкості
вчиненого позивачем порушення.

З огляду на викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
і підстави їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 28
травня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 14 квітня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Запорізькій
області, третя особа - Міністерство
внутрішніх справ України, про визнання
протиправним та скасування наказу,
зобов'язання поновити на посаді - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній