Справа № 336/5411/14-а
Суддя: Жупанова І. Б.
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/5411/14-а
пр. № 2-а/336/129/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

12 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі головуючого судді
Жупанової І.Б., при секретарі Брагіній
І.В., за участі позивача, представника
відповідача Сахно О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду справу за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області про визнання протиправною та
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення № 160060 від
07.07.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом, в якому просить суд визнати
протиправною та скасувати постанову
ДПІ у Шевченківському районі м.
Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій
області № 160060 від 07.07.2014 року про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності у
вигляді накладення штрафу у розмірі 425
грн. за порушення ч. 3 ст. 165-1 КУпАП.

В позові пояснив, що 07.07.2014 року
відповідачем в особі заступника
начальника ДПІ у Шевченківському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області Потапчук І.М.
винесено постанову, якою ОСОБА_2, як
головного бухгалтера ПрАТ «Техмас -
Україна» за несплату (неперерахування)
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за березень 2014
року, притягнуто до адміністративно
відповідальності у вигляді штрафу в
сумі 425 грн. за порушення ч.3 ст. 165-1
КУпАП.

Вважає, що постанова про
накладення адміністративного
стягнення від 07.07.2014 року № 160056
відповідачем прийнята з порушенням
норм чинного законодавства, а саме:
відповідач зазначив, що вона вчинила
правопорушення, передбачене ч.3 ст. 165-1
КУпАП, однак такого правопорушення
вона не вчиняла. На підтвердження
зазначеного пояснила, що у березні 2014
року працівникам АТ «Техмас-Україна»
було нараховано заробітну плату в
загальному розмірі 180 грн., що
підтверджується розрахунковою
відомістю нарахування заробітної
плати по АТ «Техмас-Україна» за
березень 2014 року. Працівники
товариства отримали заробітну плату
саме в цих розмірах з врахуванням
обов'язкових утримань із заробітної
плати, що підтверджується видатковими
касовими ордерами №№ 10, 11 від 14.03.2014
року (виплата заробітної плати за першу
половину березня) та №№ 12, 13 від 28.03.2014
року (виплата заробітної плати за другу
половину місяця).

АТ «Техмас - Україна» сплатило ЄСВ
за березень в повному обсязі та у
встановлені терміни - в день виплати
заробітної плати: платіжним дорученням
№ 22 від 14.03.2014 року (в день виплати
заробітної плати за першу половину
березня) сплачено ЄСВ у розмірі 27,16 грн.;
платіжним дорученням № 27 від 28.03.2014
року (в день виплати заробітної плати
за другу половину березня) сплачено ЄСВ
у розмірі 46,39 грн., а всього за березень
сплачено ЄСВ у розмірі 73,55 грн. (27,16 грн. +
46,39 грн.).

Таким чином, за березень 2014 року
товариство сплатило ЄСВ у повному
обсязі та в установлений термін без
порушень. І тому в діях посадових осіб
відсутній склад правопорушення як
несплата або несвоєчасна сплата ЄСВ за
березень 2014 року.

Звітність про суми нарахованої
заробітної плати застрахованих осіб та
суми нарахованого ЄСВ подається в
електронній формі. В електронному
звіті в таблиці 6 «Відомості про
нарахування заробітної плати (доходу)
застрахованим особам» підприємство
зазначає тільки загальну суму
нарахованої заробітної плати, а потім
програма, в якій формується звіт,
автоматично обчислює внески на
нараховану заробітну плату.

Звіт по ЄСВ за березень 2014 року
подано підприємством 09.04.2014 року. До
подання звіту сума ЄСВ за березень 2014
року була сплачена своєчасно та в
повному обсязі відповідно до фактично
нарахованої і виплаченої заробітної
плати за березень (бази нарахування
ЄСВ).

Але в звіті за березень позивач
припустилась арифметичної помилки і
замість суми зарплати за місяць
березень 2014 року - 180 грн. помилково
зазначила заробітну плату за квартал 540
грн.

Відповідно програма звіту
нарахувала суму ЄСВ не 73,55 грн. на базу
180 грн., а суму 220,64 грн. на помилково
зазначену в звіті базу 540 грн. таким
чином, внаслідок помилки у звітності
виникла штучна недоїмка за березень в
розмірі 131 грн. Виникла не реальна, а
віртуальна недоїмка.

Останній день подання звітності
та сплати ЄСВ за березень 2014 року
припав на 22.04.2014 року, оскільки 20 та 21
квітня були вихідними днями.

23.04.2014 року підприємство
самостійно виявило цю помилку та
повідомило про це ДПІ. За порадою
працівників ДПІ, з метою усунення
помилки, підприємство самостійно
перерахувало до ДПІ платіжним
дорученням № 35 від 23.04.2014 року суму 131
грн. ЄСВ за березень 2014 року та листом №
22 від 25.04.2014 року повідомило ДПІ про
виявлену помилку в звіті за березень,
доплату ЄСВ за березень та виправлення
цієї помилки у звіті за наступний
місяць - квітень 2014 року.

Характер допущеної помилки в
звіті за березень не призвів та не міг в
принципі призвести до недоплати ЄСВ за
березень. Сума 131 грн. в якості доплати
ЄСВ за березень здійснена
підприємством зайво на підставі
неправильної поради фахівців ДПІ,
оскільки базою нарахування ЄСВ за
березень була сума 180 грн., а не 540 грн.
таким чином, несплати або несвоєчасної
оплати ЄСВ за березень 2014 року не було,
а сума 131 грн. була переплатою.

Звітом за квітень 2014 року було
виправлено помилку, допущену в звіті за
березень і в п. 7.4 звіту зазначено, що
зайво нараховано єдиний внесок на суму
360 грн. за березень (540-360). Звіт за
квітень подано 15.05.2014 року, таким чином,
відповідачу було відомо про
виправлення помилки вже не тільки із
повідомлення платника, але й з
офіційної звітності.

Таким чином, відповідач
неправомірно зайву оплату ЄСВ в
розмірі 131 грн. за березень
кваліфікував як несплату (несвоєчасну
оплату) ЄСВ за березень.

Крім того, позивач зазначив, що
відповідач допустив порушення норм
КУпАП при складанні протоколу про
адміністративне правопорушення: про
допущення помилки в звіті по ЄСВ за
березень відповідачу стало відомо
23.04.2014 року. Підприємство повідомило
ДПІ про помилку листом від 25.04.2014 року.
15.05.2014 року АТ «Техмас - Україна» подано
звіт за квітень, в якому виправлено
помилку в звіті за березень, що
додатково підтверджує відсутність
недоїмки з ЄСВ за березень. З квітня по
липень 2014 року між посадовими особами
підприємства та ДПІ тривало листування
з цього приводу, проте ДПІ складено
протокол про адміністративне
правопорушення тільки 17.06.2014 року, коли
вже було очевидним, що ніякого
порушення немає і сумніви щодо
порушення відпали. На момент складання
протоколу 17.06.2014 року ніякого порушення
не існувало.

Зазначений протокол складений не
уповноваженою особою, оскільки
протокол про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 165-1
КУпАП, мають право складати органи
внутрішніх справ.

Протокол не підписаний особою,
яка його склала, що позбавляє його
юридичної сили.

Оскаржувана постанова про
накладення адміністративного
стягнення прийнята 07.07.2014 року, тобто з
пропуском строку накладення
адміністративного стягнення.

В судовому засіданні позивач
наполягає на позові з викладених в
ньому підстав, просить визнати
протиправною і скасувати постанову ДПІ
у Шевченківському районі м. Запоріжжя
ГУ Міндоходів у Запорізькій області
про притягнення її до адміністративної
відповідальності за ч. 3 ст. 165-1 КУпАП у
вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Представник відповідача у
судовому засіданні, заперечуючи проти
позову, довела суду законність дій
суб'єкта владних повноважень по
складанню протоколу про
адміністративне правопорушення та по
винесенню оскаржуваної постанови про
адміністративну відповідальність.

Суб'єктом господарювання не було
сплачено в повному обсязі своєчасно
єдиний соціальний внесок на суму
заробітної плати, що була зазначена в
звіті за березень, що не оспорбється і
самою позивачкою, адміністративне
правопорушення полягає в несвоєчасній
сплаті єдиного соціального внеску.

Протокол про адміністративне
правопорушення складено правомочною
особою в відповідності до вимог ч. 2 ст.
255 КУпАП, відповідно до вимог якої у
справах про адміністративні
правопорушення, розгляд яких віднесено
до відання органів, зазначених у ст. ст.
222-244-19 КУпАП, протоколи про
адміністративні правопорушення мають
право складати уповноважені посадові
особи цих органів. А, оскільки, справи
про адміністративні правопорушення,
передбачені ст. 165-1 КУпАП в
відповідності до ст. 234 КУпАП
уповноважені розглядати уповноважені
особи органів доходів і зборів, та,
відповідно ці особи мають право
складання і протоколів по цим справам.

Строк накладення
адміністративного стягнення
відповідно до вимог ст. 38 КУпАП складає
3 місяці з дня вчинення правопорушення,
цей строк не був порушений
відповідачем.

Суд, оцінивши повідомлені
сторонами обставини та наявні у справі
докази у їх сукупності встановив
правомірність дій відповідача по
складанню протоколу про
адміністративне правопорушення та
притягнення до адміністративної
відповідальності позивача.

Оцінюючи співмірність вчиненого
правопорушення та накладеного
адміністративного стягнення, суд
приходить до висновку про
малозначність вчиненого відповідачем
правопорушення, яке, хоч формально і
містить ознаки адміністративного
правопорушення, однак від дій
відповідача суспільно небезпечних
наслідків не наступило, оскільки
наступного дня після граничного строку
уплати єдиного соціального внеску вона
заплатила необхідну суму разом зі
штрафними санкціями, вказана сума
визнана, врешті, переплатою.

За таких обставин суд вважає за
можливе змінити постанову, звільнивши
відповідача від адміністративної
відповідальності в силу малозначності
правопорушення в відповідності до ст. 22
КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 234-2, 255, 294 КУпАП,
ст. ст. 6, 7, 17, 19, 69, 70, 71, 86, 158-163, 171-2 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову ДПІ у Шевченківському
районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у
Запорізькій області № 160060 від 07.07.2014
року про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
ч. 3 ст. 165-1 КУпАП скасувати в частині
призначеного адміністративного
стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425
грн.

Звільнити ОСОБА_2 від
адміністративної відповідальності і
обмежитись усним зауваженням.

В решті позову відмовити.

Постанова суду є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Суддя
І.Б. Жупанова