Справа № 826/6832/14
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2014-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/6832/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 липня 2014 року №826/6832/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., при секретарі судового засідання Давиденко Л.В., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

до

Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області

про

визнання протиправними дій, скасування постанови від 12.12.2013 №83,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом про визнання протиправними дій Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області, а також визнання протиправною та скасування постанови Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 12.12.2013 №83 про накладення штрафних санкцій на товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» в сумі 8500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано необґрунтованістю висновків акту перевірки від 29.11.2013 №000216, що призвело до протиправного застосування штрафних санкцій до позивача.

В судовому засіданні 03.07.2014 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 03.07.2014 повторно не забезпечив, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Письмових заперечень на позовну заяву з боку відповідача до суду не надходило.

Відповідно до частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У зв’язку з тим, що відсутні перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні 03.07.2014, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи №826/6832/14 у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області на підставі наказу від 27.11.2013 №705-од та направлення від 27.11.2013 №273 проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» в магазині «Ельдорадо» за адресою: місто Одеса, вулиця Дніпропетровська дорога, 93-А.

За результатами перевірки складено акт від 29.11.2013 №000216 в якому зафіксовано порушення тринадцяти найменувань продукції, на якій не було нанесено національного знаку відповідності, одночасно нанесено два національних знака відповідності з різними реєстраційними номерами органів з оцінки відповідності та відсутність інформації про адресу та найменування постачальника та/або імпортера, чим порушено вимоги технічних регламентів, що ставляться до такого виду продукції.

Постановою Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 12.12.2013 №83 на товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» накладено штрафні санкції у сумі 8500,00 грн.

Позивач не погоджуючись з діями Інспекції по проведенню перевірки та по прийняттю постанови від 12.12.2013 №83 про накладення штрафних санкцій, звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» одним із заходів ринкового нагляду є перевірка характеристик продукції.

Підпунктом б) пункту 2 частини першої статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено обмежувальний (корегувальний) захід, у вигляді заборони надання продукції на ринку.

Частиною третьою статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Частиною десятою статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що строк проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції двох робочих днів, у виробника такої продукції - трьох робочих днів.

Частиною п’ятою статті 23 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлено, що перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформляються відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та посвідчення (направлення) видаються і оформляються невідкладно.

З матеріалів справи вбачається, що Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області проведено позапланову виїзну перевірку характеристик продукції товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом’янського району міста Києва від 26.11.2013 №405/01-01, згоди Державної інспекції з питань захисту прав споживачів від 26.11.2013 №5469-2-4/6, наказу від 27.11.2013 №705-од та направлення від 27.11.2013 №273.

Вказаним рішенням встановлено, що перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» була призначена у відповідності з встановленими вимогами законодавства та встановлено відсутність порушень при здійсненні проведення перевірки посадовими особами територіальних органів Держспоживінспекції України при проведенні перевірки магазинів торгівельної мережі Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» на підставі звернення Спілки захисту прав споживачів Солом’янського району міста Києва.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Аналізуючи доводи позивача щодо оскаржуваної постанови про накладення штрафних санкцій від 12.12.2013 №83, суд наголошує на наступному.

За результатами акту перевірки характеристик продукції від 29.11.2013 №000216, яким встановлено порушення позивачем вимог підпункту першого та другого частини третьої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», відповідачем прийнято постанову про накладення штрафних санкцій від 12.12.2013 №83, відповідно до якої, до позивача застосовано штраф у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8500,00 грн.

Так, відповідно до пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення Національного знака відповідності на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п'ятисот до тисячі п'ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи підстави з яких на позивача накладено відповідні штрафні санкції, а також матеріали справи, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності» відповідність введених в обіг в Україні продукції, процесів та послуг технічним регламентам є обов'язковою.

Відповідно до пункту 7 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1149 від 29.10.2009, перед введенням в обіг на електрообладнання повинен бути нанесений національний знак відповідності, який підтверджує відповідність електрообладнання вимогам цього Технічного регламенту, включаючи виконання процедури оцінки відповідності (внутрішній контроль виробництва) згідно з додатком 3 до цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності наноситься виробником чи уповноваженим представником виготовлювача продукції в Україні на кожний виріб електрообладнання або, якщо це неможливо, на пакування, інструкцію або документ, в якому визначені гарантійні зобов'язання, у спосіб, що забезпечує його видимість, розбірливість та незмивність (пункт 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 1149 від 29.10.2009).

Згідно пункту 6 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2009 №785 обладнання може бути введено в обіг або в експлуатацію, якщо воно за умови правильного встановлення, обслуговування та використання за призначенням відповідає вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з приписами статті 22 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» заходами ринкового нагляду є:

- перевірка характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування);

- обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції;

- контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів;

- попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.

Так, відповідно частини першої статті 29 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, що продукція не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Частиною третьою цієї статті встановлено, що у разі якщо органом ринкового нагляду встановлено, зокрема, що неналежне застосовано Національний знак відповідності, не нанесено Національний знак відповідності, якщо його нанесення передбачено технічним регламентом на відповідну продукцію, орган ринкового нагляду невідкладно вимагає від відповідного суб'єкта господарювання вжити протягом визначеного строку заходів щодо приведення такої продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Відповідно до частини першої статті 30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» обмеження надання продукції на ринку здійснюються шляхом: 1) приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами (згідно з частинами першою і третьою статті 29 цього Закону); 2) тимчасової заборони надання продукції на ринку.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вищезазначених вимог, Інспекцією з питань захисту прав споживачів в Одеській області на підставі акту перевірки від 29.11.2013 №000216 винесено рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.12.2013 №135, яким обмежено надання продукції по ринку та надано строк до 13.01.2014 для приведення продукції у відповідність із встановленими вимогами.

Рішенням від 27.01.2014 №22 Інспекція з питань захисту прав споживачів в Одеській області у зв’язку з повним виконанням рішення та приведенням продукції у відповідність із встановленими вимогами скасувала своє рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 12.12.2013 №135.

Суд наголошує на тому, що під час перевірки посадовою особою товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» в акті перевірки від 29.11.2013 №000216 зроблено зауваження щодо не згоди із самою перевіркою та порядком її проведення, проте нічого не вказано щодо змісту зафіксованих порушень.

Так, перевіркою було встановлено невідповідність продукції, що реалізується товариством з обмеженою відповідальністю «Дієса», вимогам технічних регламентів, а також наявність на продукції двох національних знаків відповідності з різними реєстраційними номерами органів з оцінки відповідності, відсутність інформації на супровідній документації про адресу та найменування постачальника.

Позивачем не надано суду доказів щодо оскарження рішення Інспекції з питань захисту прав споживачів в Одеській області від 12.12.2013 №135 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, натомість з матеріалів справи вбачається, що за наслідками проведеної перевірки та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, позивачем усунуто виявлені недоліки.

Зазначене свідчить про визнання факту порушення та подальше вжиття заходів щодо усунення виявленого порушення, а тому суд вважає доведеним факт вчинення позивачем виявленого Інспекцією порушення.

При цьому подані в судовому засіданні позивачем фотокопії продукції не спростовують висновки акту перевірки щодо відсутності на певній продукції, яка зазначена в описі, відповідного маркування із зазначенням адреси та найменування постачальника та/або імпортера на товарі саме у торговельному (демонстраційному) залі та надані декларації про відповідність продукції та сертифікати відповідності, на думку суду, не спростовують фактів відсутності під час перевірки на продукції та супровідній документації Національного знаку відповідності, одночасного нанесення двох національних знаків відповідності з різними реєстраційними номерами органів з оцінки відповідності та відсутність інформації про адресу та найменування постачальника та/або імпортера.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача на спростування висновків перевірки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат за наслідками відмови у задоволенні позову, суд наголошує на наступному.

Згідно з частиною першою статті 87 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно із приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру судовий збір становить 2 відсотки розміру майнових вимог, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 4 розмірів мінімальної заробітної плати. Під час подання адміністративного позову майнового характеру сплачується 10 відсотків розміру ставки судового збору. Решта суми судового збору стягується з позивача або відповідача пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимоги.

Оскаржуваною постановою від 12.12.2013 №83 позивачеві визначено суму штрафу у 8500,00 грн., 2 відсотка від якої складає суму 170,00 грн.

Враховуючи сплачену позивачем при зверненні до суду суму судового збору у розмірі 255,78 грн. (182,70 грн. за вимогу майнового характеру та 73,08 грн. за вимогу немайнового характеру), з позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1644,30 грн. (1827,00 грн. – 182,70 грн.).

З огляду на викладене та керуючись статтями 69, 70, 71, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.