Справа № 802/2157/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 серпня 2014 р.
Справа № 802/2157/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
ОСОБА_1

представників відповідача:
Прокопюк О.В., Левчук Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

11.06.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернулася
позивач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4) з
адміністративним позовом до
відповідача - Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Вінницька
ОДПІ). У позовній заяві позивач просить
визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Вінницької ОДПІ від 24.05.2013 року №№
002352203, про нарахування пені за
порушення термінів розрахунків у сфері
зовнішньо-економічної діяльності (далі
- ЗЕД), невиконання зобов'язань та
штрафних санкцій за порушення вимог
валютного законодавства.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення прийняті в
порушення вимог чинного законодавства
України, на підставі помилкового
застосування норм матеріального права
до фактичних правовідносин.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала з
підстав, зазначених у позовній заяві та
наданих у судовому засіданні
додаткових поясненнях по справі,
адміністративний позов просила
задовольнити повністю.

Представники відповідача проти
адміністративного позову в судовому
засіданні заперечили, посилаючись на
обставини, викладені в наданих суду
письмових запереченнях на позовну
заяву, просили у задоволенні вимог
адміністративного позову відмовити (а.
с. 50-54).

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності суд
встановив наступне.

Відповідно до наказу № 1416/22 від 13.05.2013
року, виданого Вінницькою ОДПІ,
головним державним податковим
ревізором-інспектором відділу
перевірок фінансових установ та
контролю за операціями у сфері ЗЕД
управління податкового контролю
Вінницької ОДПІ з 13.05.2013 року по 15.05.2013
року проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ФОП ОСОБА_4 з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при проведенні
розрахунків по контракту № 0023/12 від
01.06.2011 року, укладеному із нерезидентом
- фірмою "YALCIN ORMAN URUNLERI INS.SAN.TIC.LTD.STI",
Туреччина.

Результати перевірки знайшли своє
відображення в акті № 1740/2203/НОМЕР_2 від
17.05.2013 року. Відповідно до висновків
вказаного акта перевіркою встановлено
порушення позивачем:

- ст. 1 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" при проведенні розрахунків по
контракту № 0023/12 від 01.06.2011 року,
укладеному із нерезидентом - фірмою
"YALCIN ORMAN URUNLERI INS.SAN.TIC.LTD.STI", Туреччина.
Зокрема, в акті зазначено, що станом на
30.04.2013 року та на останній день
перевірки за розрахунками по контракту
№ 0023/12 від 01.06.2011 року в бухгалтерському
обліку рахуються неповернуті валютні
цінності в сумі 42502,60 дол. США (339723,28
грн.);

- ст. 1 Указу Президента України "Про
невідкладні заходи щодо повернення в
Україну валютних цінностей, що
незаконно знаходяться за її межами" та
п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання та валютного контролю" в
частині невиконання вимог щодо строків
декларування валютних цінностей
станом на 01.04.2013 року.

На підставі вказаного акта перевірки
Вінницька ОДПІ 24.05.2013 року прийняла
податкові повідомлення-рішення №
, яким позивачу нараховано пеню за
порушення розрахунків у сфері ЗЕД,
невиконання зобов'язань в розмірі 45863
грн., та № , яким застосовано
штрафні санкції за порушення вимог
валютного законодавства в розмірі 170
грн. (порушення строків декларування
валютних цінностей).

Вважаючи вказані податкові
повідомлення-рішення протиправними,
позивач звернулася до суду з цим
адміністративним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд
виходив з такого.

Порядок та механізм розрахунків при
здійсненні суб'єктами
експортно-імпортних операцій у галузі
зовнішньоекономічної діяльності
встановлено спеціальним
законодавством, зокрема, Законом
України "Про порядок здійснення
розрахунків в іноземній валюті".

Статтею 1 Закону України "Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті" визначено, що виручка
резидентів у іноземній валюті підлягає
зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 180
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері економічного
розвитку.

Як установив суд, 01.06.2011 року позивач
уклала з неризедентом - фірмою "YALCIN ORMAN
URUNLERI INS.SAN.TIC.LTD.STI", Туреччина, контракт №
0023/12, згідно з умовами якого, Продавець
(ФОП ОСОБА_4) продає Покупцю (фірма "YALCIN
ORMAN URUNLERI INS.SAN.TIC.LTD.STI") товар на умовах СРТ
(Інкотермс 2000) лісоматеріали в
кількості 750 м. куб. Відповідно до
вказаного контракту поставлений товар
оплачується Покупцем шляхом
перерахування валютних коштів на
рахунок Продавця у розмірі 50% вартості
підготовленого для відвантаження
товару. Кінцевий розрахунок за товар
здійснюється Покупцем на протязі 5 днів
після надання Покупцем зведеного
реєстру. Сума контракту становить 66700
дол. США, термін поставки товару з 01.06.2011
року по 01.06.2012 року.

До контракту № 0023/12 від 01.06.2011 року було
укладено наступні додаткові угоди:

- додаткова угода №1 від 05.01.2012 року,
згідно з якою дані продавця ФОП ОСОБА_5
замінено на ФОП ОСОБА_4;

- додаткова угода №2 від 05.01.2012 pоку,
згідно з якою внесено зміни до п. 11
контракту "Юридичні адреси і рахунки
сторін" в частині зміни банку
нерезидента на Bank: TURKIYE FINANS KATILIM BANKASI A.S.,
Account number: НОМЕР_3 та зміни номера
валютного рахунку ФОП ОСОБА_4 в
уповноваженому банку AT "Райффайзен
Банк Аваль" на НОМЕР_4;

- додаткова угода № 3 від 10.01.2012 року,
згідно з якою продовжено терміни
поставки товару та строк дії контракту
№ 0023/12 від 01.06.2011 року до 31.12.2012 року.

- додаткова угода № 4 від 11.01.2013 pоку,
згідно з якою продовжено строк дії
контракту 0023/12 від 01.06.2011 року до 31.12.2013
року.

- додаткова угода № 5 від 11.04.2013 року,
згідно з якою внесено зміни до п. 11
контракту "Юридичні адреси і рахунки
сторін", а саме уповноважений банк
резидента - ПАТ "КБ "Глобус", в/р 869.

На виконання умов вказаного контракту
позивачем було відвантажено на користь
нерезидента товар на загальну суму
42502,60 дол. США (339723,28 грн.) згідно з ВМД №
500082101/2012/003172 від 02.10.2012 року (граничний
термін надходження валютної виручки -
31.03.2013 року).

Валютна виручка від нерезидента в сумі
42502,60 дол. США (339723,28 грн.) з граничним
строком погашення 31.03.2013 року в рахунок
оплати за товар, відвантажений на
користь нерезидента, в законодавчо
встановлений термін на рахунок НОМЕР_4
AT "Райффайзен Банк Аваль" не надійшла.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" порушення
резидентами строків, передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за
собою стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми
неодержаної виручки (вартості
недопоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).

Позивач вважає, що відсутні підстави
для нарахування їй пені за порушення
термінів, визначених Законом України
"Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті" в розмірі 45863 грн.,
оскільки 15.01.2013 року було укладено
угоду про залік зустрічних однорідних
вимог № 1/15-2013, згідно з якого
встановлено, що борг фірми "YALCIN ORMAN URUNLERI
INS.SAN.TIC.LTD.STI" перед ФОП ОСОБА_4 становить
2272,60 дол. США.

З вказаними твердженнями суд не
погоджується, з огляду на таке.

По-перше, наявність простроченої
дебіторської заборгованості в
загальній сумі 42502,60 дол. США
підтверджується ВМД № 500082101/2012/003172 від
02.10.2012 року. По друге, у своїх письмових
поясненнях до акта перевірки від 17.05.2013
року 1740/2203/НОМЕР_2 позивач сама зазначає
про наявність заборгованості по
контракту № 0023/12 від 01.06.2011 року в
розмірі 42502,60 дол. США. Так, у поясненнях
позивач зазначила: "Мною, ОСОБА_4 по
контракту № 0023/12 від 01.06.2011 року,
укладеному фірмою "YALCIN ORMAN URUNLERI
INS.SAN.TIC.LTD.STI", Туреччина, було
відвантажено товар на експорт згідно з
ВМД № 500082101/2012/003172 від 02.10.2012 року у сумі
42502,60 дол. США (339723,28 грн.) нерезиденту.
Оплата за товар на сьогоднішній день не
надійшла. Вживаю всі можливі заходи для
повернення валютної виручки…".

По-третє, постановою Вінницького
міського суду Вінницької області від
21.06.2013 року у справі № 127/12258/13 визнано
винною ОСОБА_4 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 162-1 КУпАП, -
ухилення від повернення в Україну у
передбачені законом строки виручки в
іноземній валюті від реалізації
експорту товару по контракту № 0023/12 від
01.06.2011 року, укладеному із нерезидентом
- фірмою «YALCIN ORMAN URUNLERI INS.SAN.TIC.LTD.STI",
Туреччина, на суму 42502,60 дол. США, що за
офіційним курсом становить 339723,28 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 72 КАС України
постанова суду у справі про
адміністративний проступок, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалена постанова суду, лише в
питаннях, чи мало місце діяння та чи
вчинене воно цією особою. Тобто, згідно
з указаними положеннями постанова
Вінницького міського суду Вінницької
області від 21.06.2013 року у справі №
127/12258/13 має приюдиційне значення для
даної адміністративної справи.

Крім того, після складання акта
перевірки за період 01.07.2013 року - 01.07.2014
ФОП ОСОБА_4 до Вінницької ОДПІ подала
декларації про валютні цінності,
доходи та майно, що належать резиденту
України і збувають за її межами, із
зазначенням в рядку 5 "Товари (роботи,
послуги), що експортовано резидентом за
межі України з оплатою в іноземній
валюті і за які на звітну дату не
надійшли в установлені законодавством
терміни валютні кошти на валютний
рахунок резидента в уповноваженому
банку" розд. ІІІ "Майно та товари за
кордоном "суми строченої дебіторської
заборгованості суми валютних
цінностей в розмірі 42502,60 дол. США по
контракту № 0023/12 від 01.06.2011 року, із
нерезидентом - фірмою "YALCIN MAN URUNLERI
INS.SAN.TIC.LTD.SТІ", Туреччина, а саме:

станом на 01.07.2013 року - під № 26/22-017 від
25.07.2013 року;

станом на 01.10.2013 року - під № 19/22-017 від
28.10.2013 року;

станом на 01.01.2014 року - під № 24/22-017 від
07.02.2014 року;

станом на 01.04.2014 року - під № 27/22-017 від
08.05.2014 року;

До декларацій про валютні цінності,
доходи та майно, що належать резиденту
України і перебувають за її межами ФОП
ОСОБА_4 були надані також такі
документи:

- ухвала Господарського суду міста
Києва від 22.07.2013 року по справі №
№910/13705/13 про стягнення з юридичної
особи "YALCIN ORMAN URUNLERI INS.SAN.TIC.LTD.STI",
Туреччина, коштів в сумі 339723,28 грн.,

- ухвала Господарського суду
Вінницької області від 19.09.2013 року по
справі № 902/1320/13 щодо стягнення з
юридичної особи "YALCIN ORMAN URUNLERI
JS.SAN.TIC.LTD.STI", Туреччина коштів в сумі
42502,60 дол. США;

- лист Господарського суду Вінницької
області від 23.09.2013 року № 902/1320/13/1956/13 про
перенаправлення за підсудністю
позовної заяви № б/н від 17.09.2013 року
щодо стягнення з юридичної особи "YALCIN
ORMAN URUNLERI INS.SAN.TIC.LTD.STI", Туреччина коштів в
сумі 42502,60 дол. США

- ухвала Господарського суду міста
Києва від 01.10.2013 року про порушення
провадження у справі (справа № 910/18766/13)
щодо стягнення 42502,6 дол. США з фірми "YALCIN
ORMAN URUNLERI INS.SAN.TIC.LTD.STI", Туреччина.

З наведеного слідує, що ФОП ОСОБА_4
самостійно визнавався та декларувався
борг нерезидента "YALCIN ORMAN URUNLERI
INS.SAN.TIC.LTD.STI", Туреччина та здійснювалась
позовна робота щодо стягнення
заборгованості в сумі 42502,60 дол. США.

Відтак, суд критично оцінює доводи
позивача, викладені в позовній заяві
про зменшення суми заборгованості
нерезидента і як наслідок суми
валютної виручки, що підлягає
поверненню, оскільки наведені докази в
сукупності свідчать, що сума
неповернутих валютних цінностей по
контракту № 0023/12 від 01.06.2011 року
становить 42502,60 дол. США (339723,28 грн.).
Посилання позивача на угоду про залік
зустрічних вимог, на переконання суду,
зроблене з метою зменшення бази
нарахування пені.

До того ж суд зважає, що висновок акта
перевірки позивач підписала без
заперечень, що свідчить про згоду з
зафіксованими у ньому порушеннями.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
вважає, що відповідачем правомірно
нарахована пеня позивачу за порушення
термінів розрахунків у сфері ЗЕД в сумі
45863 грн.

Зважаючи на встановлені у справі
обставини, суд вважає, що позовні
вимоги про скасування податкового
повідомлення-рішення від 24.05.2013 року №
не підлягають задоволенню.

Стосовно нарахування позивачеві
штрафу за недекларування валютних
цінностей суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, станом на 01.04.2013 року
у ФОП ОСОБА_4 існувала прострочена
дебіторська заборгованість по
контракту № 0023/12 від 01.06.2011 року,
укладеному із нерезидентом - фірмою
"YALCIN ORMAN URUNLERI INS.SAN.TIC.LTD.STI", Туреччина в у
сумі 42502,60 дол. США (339723,28 грн.), яка
підлягає обов'язковому декларуванню.

З акта перевірки видно, що позивачем до
Вінницької ОДПІ декларацію про валютні
цінності, доходи та майно, що належать
резиденту України та знаходяться за її
межами станом на 01.04.2013 року не подано.

Таким чином, порушено п.1 ст. 9 Декрету КМ
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю" від
19.02.1993 № 15-93 та ст. 1 Указу Президента
України "Про невідкладні заходи щодо
повернення в Україну валютних
цінностей, що незаконно знаходяться за
її межами".

Відповідно до п. 2 ст. 16 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю" від 19.02.1993 року № 15-93 за
невиконання резидентами вимог щодо
декларування валютних цінностей та
іншого майна застосовується штраф у
сумі, що встановлюється Національним
банком України.

Згідно з пп. 2.3 п. 2 Порядку застосування
штрафних санкцій за порушення
законодавства, затвердженого Наказом
ДПА України від 04.10.1999 №542 невиконання
резидентом вимог щодо порядку та
термінів декларування валютних
цінностей та іншого майна тягне за
собою штраф у сумі, що встановлюється
Національним банком України.

Відповідно до пп. 2.7 п. 2 Положення про
валютний контроль, затвердженого
постановою Правління НБУ від 08.02.2000
року № 49 невиконання резидентами вимог
щодо порядку та термінів декларування
валютних цінностей та іншого майна
тягне за собою відповідальність: за
порушення строків декларування -
накладення штрафу у розмірі 10
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

З урахуванням зазначеного суд доходить
висновку про правомірність
податкового повідомлення-рішення від
24.05.2013 року № .

Таким чином, на підставі встановлених в
судовому засіданні фактів, суд дійшов
висновку про те, що оскаржувані
податкові повідомлення-рішення
прийняті Вінницькою ОДПІ обґрунтовано,
в межах компетенції та у спосіб, що
передбачений законодавством, що
регулює спірні правовідносини. В
судовому засіданні представник
відповідача довели суду належними та
допустимими в спірних правовідносинах
доказами, з посиланням на відповідні
положення законодавства,
необґрунтованість позовних вимог
позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є необґрунтованими та такими, що
не підлягають до задоволення. При цьому
звернення позивача з даним позовом за
захистом своїх порушених прав та
інтересів суд оцінює як обраний спосіб
ухилення від відповідальності за
встановлені порушення.

Оскільки позивачу в задоволенні
адміністративного позову відмовлено, а
також за відсутності витрат, пов'язаних
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз, судові витрати
відповідно до статті 94 КАС України
відшкодуванню з Державного бюджету
України не підлягають.

Поряд з цим, відповідно до ч. 3 ст. 4
Закону України "Про судовий збір" під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Враховуючи, що позивач при зверненні до
суду з позовом сплатила 10% розміру
ставку судового збору (182 грн. 70 коп.), а
за результатами розгляду справи в
задоволенні позову їй відмовлено, то з
відповідача необхідно стягнути 90 %
розміру ставки судового збору - 1644 грн.
30 коп.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог адміністративного
позову відмовити.

Стягнути із фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2)
на користь Державного бюджету України
решту суми судового збору в розмірі 1644
грн. 30 коп. (90 % ставки судового збору
який підлягав сплаті) у відповідності
із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір".

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Богоніс Михайло Богданович