Справа № 2а-27192/10/0570
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/20353/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:головуючого
судді-доповідача:Усенко Є.А.,суддів:
Веденяпіна О.А., Юрченко В.П.,
розглянувши у порядку письмового
провадження

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Першотравневому районі
Донецької області

на постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2011

у справі № 2а-27192/10/0570 Донецького
окружного адміністративного суду

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4

до Державної податкової інспекції у
Першотравневому районі Донецької
області

про визнання неправомірними дій,
визнання неправомірними та скасування
рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17.01.2011 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.03.2011
постанову суду першої інстанції
скасовано частково; позов задоволено
частково: визнано неправомірними та
скасовані рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 13.07.2010
№ та рішення про застосування
фінансових санкцій від 13.07.2010
№/НОМЕР_2; в іншій частині
постанову суду першої інстанції
залишено без змін.

У касаційній скарзі ДПІ у
Першотравневому районі Донецької
області просить скасувати постанову
суду апеляційної інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, та залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
позивач просить залишити її без
задоволення як безпідставну.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню.

Фактичною підставою для застосування
до позивача штрафних (фінансових)
санкцій згідно з рішеннями, з приводу
правомірності яких виник спір, стали
висновки податкового органу, викладені
в акті перевірки від 02.07.2010 №
54000075/2352/НОМЕР_3, про порушення позивачем
норм пунктів 10, 12 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (Закон № 265/96-ВР) (не ведення
обліку товарів за місцем реалізації на
суму 17551,00 грн., не зберігання
контрольних стрічок), та ст. 15-2 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів» (Закон №
481/95-ВР) - не обладнання спеціально
відведених місць для куріння та не
розміщення інформації про шкоду, яку
завдає здоров'ю людини куріння
тютюнових виробів.

На підставі акта перевірки
відповідачем прийняті рішення від
13.07.2010 № про застосування
штрафних (фінансових) санкцій у сумі
35272,00 грн. та рішення від 13.07.2010
№/НОМЕР_2 про застосування
фінансових санкцій у сумі 3400,00 грн.

Відповідно до пунктів 10 та 12 ст. 3 Закону
№ 265/95-ВР суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
контрольні стрічки і забезпечувати їх
зберігання протягом трьох років; вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Стаття 20 зазначеного Закону встановлює
відповідальність для суб'єктів
підприємницької діяльності, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку, у
вигляді застосування фінансової
санкції у розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Отже, застосування штрафних санкцій за
цією нормою можливе у разі здійснення
реалізації товарів, які не обліковані у
встановленому порядку.

Як передбачає стаття 6 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», облік товарних запасів
фізичною особою - суб'єктом
підприємницької діяльності ведеться у
порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва.

За змістом вказаних норм обов'язок
ведення обліку товарних запасів
покладений на суб'єктів
підприємницької діяльності - фізичних
осіб, які перебувають на загальній
системі оподаткування, обліку та
звітності, у той час як ті, що
перебувають на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності,
відповідно до норм Указу Президента
України « Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва» облік
товарних запасів вести не повинні.

Такий зміст правового регулювання
відповідає правовій позиції
Верховного Суду України, висловленій у
постанові від 11.06.2013 за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Харкова Державної
податкової служби України, третя особа
- Державна податкова адміністрація у
Харківській області (правонаступником
якої є Державна податкова служба у
Харківській області Державної
податкової служби України) про
визнання протиправним та скасування
рішення, яка у силу статті 244-2 КАС
України має обов`язкове значення для
судів усіх інстанцій при розгляді цієї
категорії спорів.

Враховуючи те, що позивач здійснював
роздрібну торгівлю алкогольними
напоями та тютюновими виробами згідно
з отриманими ліцензіями, що виключає
можливість застосування спрощеної
системи, він зобов`язаний був вести
облік товарних запасів.

Крім того, правильними є висновки судів
попередніх інстанції в частині
правомірності застосування до
позивача штрафних санкцій,
встановлених ст.17 Закону № 265/95-ВР, за не
зберігання контрольних стрічок з
огляду на не наведення позивачем у
судовому процесі доводів на
спростування цього порушення.

Відповідно до пункту 1 частини 3 ст. 15-2
Закону № 481/95-ВР забороняється, крім
спеціально відведених для цього місць,
куріння тютюнових виробів у закладах
громадського харчування.

У місцях та закладах, де куріння
заборонено, має бути розміщена наочна
інформація, яка складається із
графічного знака про заборону куріння
та тексту такого змісту: "Куріння
заборонено!" (частина 4 цієї статті)

Частиною 5 цієї статті встановлено, що у
спеціально відведених для куріння
місцях розміщується наочна інформація,
яка складається із відповідного
графічного знака та тексту такого
змісту: "Місце для куріння. Куріння
шкодить Вашому здоров'ю!".

На підставі пояснень бармена ОСОБА_6,
наданих під час здійснення перевірки,
про те, що паління дозволено на всій
території кафе, та враховуючи
відсутність обґрунтованих доводів з
боку позивача на спростування факту
порушення ст. 15-2 Закону № 481/95-ВР, суди
першої та апеляційної інстанцій
зробили правильний висновок про
правомірність застосованих до
позивача фінансових санкцій згідно з
рішенням від 13.07.2010 №/НОМЕР_2.

У силу норм частини 2 ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги.

Відповідно до статті 226 цього Кодексу
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Першотравневому районі
Донецької області задовольнити,
скасувати постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 24.03.2011, постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
17.01.2011 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, але
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав та в порядку,
передбачених статтями 236-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:Є.А. Усенко Судді:
О.А. Веденяпін В.П. Юрченко