Справа № 641/12559/13-а
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2014-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 р.Справа № 641/12559/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.

Суддів: Курило Л.В. , Русанової В.Б.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 19.06.2014р.
по справі № 641/12559/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Чернігівської міської ради

про визнання частково незаконним і
скасування в частині рішення,
зобов'язання вчинення дій,

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до
Чернігівської міської ради, в якому
просила визнати незаконним та
скасувати рішення Чернігівської
міської ради від 30 вересня 2013 року «Про
затвердження проектів землеустрою
щодо відведення земельних ділянок,
технічних документацій із землеустрою
та надання, передача земельних ділянок
юридичним та фізичним особам» у
частині п. 53, відповідно до якого, ФОП
ОСОБА_1 відмовлено у припиненні
договору оренди земельної ділянки від
19 липня 2011 року № 2699; зобов'язати
Чернігівську міську ради укласти з ФОП
ОСОБА_1 акт приймання - передачі
земельної ділянки, загальною площею
0,0071 га., в АДРЕСА_1.

Постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 19 червня
2014 р. позовні вимоги задоволено
частково, а саме: скасовано пункт 53
рішення тридцять третьої сесії шостого
скликання Чернігівської міської ради
від 30 вересня 2013 року «Про затвердження
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, технічних
документацій із землеустрою та
надання, передача земельних ділянок
юридичним та фізичним особам», та
зобов'язано Чернігівську міську раду
повторно розглянути питання про
припинення договору оренди земельної
ділянки від 19 липня 2011 року за № 2699. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
незаконність рішення суду першої
інстанції у зв'язку з ненаданням
належної правової оцінки обставинам
справи та невірним застосуванням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 19 червня
2014 р. в частині відмови у задоволенні
позовних вимог та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а саме: вимог Земельного кодексу
України, КАС України та не
відповідність висновків суду
обставинам справи.

У судове засідання сторони не
з'явилися, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку з чим, відповідно до ст.
197 КАС України, справа розглядається в
письмовому провадженні за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши наявні
в матеріалах справи докази, вважає, що
вимоги апеляційної скарги задоволенню
не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що
19 липня 2011 року між Чернігівською
міською радою у особі начальника
Управління земельних ресурсів
Чернігівської міської ради Титаренка
Ю.В. (Орендодавцем) та суб'єктом
підприємницької діяльності - ФОП
ОСОБА_1 (Орендарем) було укладено
договір оренди земельної ділянки № 2699,
відповідно до умов якого орендодавець
надає, а орендар приймає у
короткострокове платне користування
земельну ділянку, загальною площею 0,0071
га, в м. Чернігові для експлуатації
нежитлового приміщення - аптеки в
АДРЕСА_1. Договір укладений строком до 31
січня 2016 року.

Відповідно до п. 29 вищезазначеного
договору підставою припинення
договору є: закінчення строку, на який
його було укладено; придбання
орендарем земельної ділянки у
власність; примусовий викуп (вилучення)
земельної ділянки у разі суспільної
необхідності в порядку, встановленим
законом; неможливість використання
земельної ділянки внаслідок обставин,
що не залежать від Орендаря або
Орендодавця (у разі зміни умов
господарювання, внаслідок змін у
чинному законодавстві України); в разі
ліквідації юридичної особи - Орендаря;
інших випадках, передбачених
законодавчими актами України.

Пунктом 31 договору визначено що у разі
припинення чи розірвання цього
договору Орендар має забезпечити
виконання умов повернення земельної
ділянки, визначених у п. 18 договору.
Відповідно до умов п. 18 договору
передача земельної ділянки Орендарю
здійснюється після реєстрації цього
договору за актом її
приймання-передачі.

У відповідності до договору
купівлі-продажу від 23 липня 2013 року,
укладеним між позивачем (Продавець) та
ОСОБА_3 (Покупець), продавець продав, а
покупець купив нежитлове приміщення
аптеки, з літ 1-1 по літ.1-10, загальною
площею 103,9 кв.м., що розташоване за
адресою: АДРЕСА_1.

Задовольняючи частково позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що спірна земельна ділянка має
бути передана від позивача до
відповідача за актом приймання -
передачі, який має бути оформлений
після прийняття рішення про
припинення чи розірвання договору.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із приписами ст. 122 ч. 1 ЗК
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ст. 93 ЗК України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Аналогічна норма закріплена ст. 1
Закону України «Про оренду землі».

Згідно зі ст. 124 ч.1 ЗК України передача
в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу.

Частиною першою статті 116 ЗК України
встановлено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом,
або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2 ст. 120 ЗК України якщо жилий
будинок, будівля або споруда розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці об'єкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача.

Відповідно до ст. 141 ЗК України
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є,
зокрема, набуття іншою особою права
власності на будівлю або споруду, які
розташовані на земельній ділянці.

Статтею 7 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що до особи, якій
перейшло право власності на житловий
будинок, будівлю або споруду, що
розташовані на орендованій земельній
ділянці, також переходить право оренди
на цю земельну ділянку. Договором, який
передбачає набуття права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
припиняється договір оренди земельної
ділянки в частині оренди попереднім
орендарем земельної ділянки, на якій
розташований такий житловий будинок,
будівля або споруда.

Судом першої інстанції було
встановлено та підтверджено при
апеляційному перегляді справи, що
право власності на об'єкт нерухомого
майна, розташований на земельній
ділянці, відведеній позивачці на
підставі договору оренди земельної
ділянки від 19 липня 2011 року 2699, перейшов
від ФОП ОСОБА_1 до іншої особи згідно
договору купівлі продажу від 23 липня 2013
року номер 1735. За таких обставин
відповідач не мав повноважень щодо
відмови позивачці у припиненні
договору оренди земельної ділянки від
19 липня 2011 року № 2699.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позовних вимог
про зобов'язання Чернігівської міської
ради укласти з ФОП ОСОБА_1 акт приймання
- передачі спірної земельної ділянки,
оскільки спірна земельна ділянка має
бути передана від позивача до
відповідача за актом приймання -
передачі, який має бути оформлений
після прийняття рішення про
припинення чи розірвання договору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
спір з приводу підписання акту
приймання - передачі земельної ділянки
ще не виник, оскільки відмови в такому
підписанні позивачка не отримувала.
Судом не може бути захищено не порушене
на момент розгляду справи право
позивача.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 19.06.2014р. по справі №
641/12559/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Присяжнюк О.В.Судді
Курило Л.В. Русанова В.Б.