Справа № 872/17152/13
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2014 рокусправа № 804/11882/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

за участю:

представника позивача: Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Першотравенського
міського житлово-комунального
підприємства

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2013 року у справі № 804/11882/13-а за
позовом Державної фінансової
інспекції в Дніпропетровській області
до Першотравенського міського
житлово-комунального підприємства про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.09.2013 року Державна фінансова
інспекція в Дніпропетровській області
звернулась до суду з позовом, в якому, з
урахуванням уточнень (а.с.42-43), просила
зобов'язати Першотравенське міське
житлово-комунальне підприємство
надати Дніпродзержинській об'єднаній
державній фінансовій інспекції
персональні дані, а саме: інформацію
щодо дати та місця народження,
сімейного стану, на утриманні (діти до 18
років), домашньої адреси з індексом,
районом, притягнення до
адміністративної відповідальності
раніше та оформлені і завірені
належним чином документи (посадові
інструкції, ксерокопії паспортів,
довідок ідентифікаційних кодів,
довідок про розмір середньомісячної
заробітної плати за червень-липень 2013
року із зазначенням займаних посад) на
працівників, які в період з 01.04.2011 року
по 31.03.2013 року мали трудові відносини з
Першотравенським міським
житлово-комунальним підприємством, а
саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що для реалізації обов'язку щодо
забезпечення притягнення до
адміністративної дисциплінарної та
матеріальної відповідальності винних
у допущених порушеннях працівників
об'єктів контролю, Дніпродзержинською
ОДФІ було направлено запит до
відповідача щодо надання персональних
даних для складання та заповнення
протоколів про адміністративні
правопорушення. Такі повноваження
надані Дніпродзержинській ОДФІ ст.10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», а тому відмова
відповідача у наданні запитуваної
інформації є протиправною.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2013 року адміністративний позов
задоволено повністю. Зобов'язано
Першотравенське міське
житлово-комунальне підприємство
надати Дніпродзержинській об'єднаній
державній фінансовій інспекції
персональні дані, а саме: інформацію
щодо дати та місця народження,
сімейного стану, на утриманні (діти до 18
років), домашньої адреси з індексом,
районом, притягнення до
адміністративної відповідальності
раніше та оформлені і завірені
належним чином, документи (посадові
інструкції , ксерокопії паспортів,
довідок ідентифікаційних кодів,
довідок про розмір середньомісячної
заробітної плати за червень-липень 2013
року із

зазначенням займаних посад) на
працівників, які в період з 01.04.2011 року
по 31.03.2013 року мали трудові відносини з
Першотравеньким міським
житлово-комунальним підприємством, а
саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Першотравенське
міське житлово-комунальне
підприємство подало апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати постанову
суду першої інстанції. Апеляційна
скарга обґрунтована тим, що позивач не
має таких повноважень на витребування
персональних даних без згоди їх
суб'єктів.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що посадовими
особами Дніпродзержинської об'єднаної
державної фінансової інспекції
проведено перевірку
фінансово-господарської діяльності
Першотравенського міського
житлово-комунального підприємства за
період з 01.04.2011 по 31.03.2013, за
результатами якої складено Акт №830-21/04
від 19.07.2013р. (а.с.46-163)

Листом за №16/1823 від 31.07.2013р. начальник
Дніпродзержинської ОДФІ запитав у
відповідача інформацію з обов'язковим
зазначенням: дати та місця народження,
сімейного стану, на утриманні (діти до 18
років), домашньої адреси з індексом і
районом та оформлені і завірені
належним чином документи (посадові
інструкції, ксерокопії паспортів,
довідок ідентифікаційних кодів,
довідок про розмір середньомісячної
заробітної плати за травень-липень 2013
року із зазначенням займаних посад) на
працівників, які в період з 01.04.2011 року
по 31.03.2013 року мали трудові відносини з
Першотравенським міським
житлово-комунальним підприємством, а
саме: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 Необхідність в отриманні такої
інформації, Дніпродзержинська ОДФІ
мотивувала необхідністю складання та
оформлення протоколів про
адміністративні правопорушення (а.с.6).

Першотравенське міське
житлово-комунальне підприємство
листом за №1521 від 06.08.2013р. відмовило у
надані запитуваної інформації. Свою
відмову мотивувало тим, що згідно ст.11
Закону «Про інформацію», запитувана
інформація відноситься до
персональних даних, а відповідно до
ст.14 Закону України «Про захист
персональних даних», поширення
персональних даних без згоди суб'єкта
персональних даних або уповноваженої
ним особи дозволяється у випадках,
визначених законом, і лише (якщо це
необхідно) в інтересах національної
безпеки, економічного добробуту та
прав людини (а.с.7)

Листом за №16/1872 від 08.08.2013р.
Дніпродзержинська ОДФІ повторно
запитало у відповідача інформацію,
визначену попереднім запитом. При
цьому зазначила, що згідно з законом,
Держфінінспекція має всі правові
підстави для отримання, в тому числі
від підприємств, установ, організацій
усіх форм власності а їх посадових осіб
інформації, необхідної для
забезпечення притягнення до
відповідальності винних у допущених
порушеннях працівників об'єктів
контролю (накладання
адміністративного стягнення) (а.с.8)

Першотравенське міське
житлово-комунальне підприємство
листом за №1571 від 12.08.2013р. повідомило
про відсутність законних підстав для
виконання запиту (а.с.9).

Не погодившись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідно
до п.50 Порядку №550, за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав контролюючі органи вживають
заходів для забезпечення, зокрема,
притягнення до адміністративної,
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю. Під час направлення запитів
щодо надання персональних даних для
забезпечення притягнення до
адміністративної відповідальності
винних у допущених порушеннях
працівників об'єктів контролю, орган
державного фінансового контролю діяв у
спосіб та в межах, передбачених
законодавством, а відповідачем
порушено право Державної фінансової
інспекції на складання протоколів про
адміністративні правопорушення та
подальшого їх розгляду компетентним
органом.

З такими висновками суду першої
інстанції неможливо погодитися з
наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно, за дотриманням
законодавства на всіх стадіях
бюджетного процесу щодо державного і
місцевих бюджетів, дотриманням
законодавства про державні закупівлі,
діяльністю суб'єктів господарської
діяльності незалежно від форми
власності, які не віднесені
законодавством до підконтрольних
установ, за рішенням суду, винесеним на
підставі подання прокурора або
слідчого для забезпечення
розслідування кримінальної справи.

Відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України
«Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» органу державного
фінансового контролю надається право
одержувати від державних органів та
органів місцевого самоврядування,
підприємств, установ, організацій усіх
форм власності, інших юридичних осіб та
їх посадових осіб, фізичних осіб -
підприємців інформацію, документи і
матеріали, необхідні для виконання
покладених на нього завдань. Пунктом 10
наведеної статті передбачено право
органу державного фінансового
контролю звертатися до суду в
інтересах держави, якщо підконтрольною
установою не забезпечено виконання
вимог щодо усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів

З аналізу наведених норм вбачається, що
позивач наділений правом звернутися до
адміністративного суду із позовом в
інтересах держави до підконтрольної
установи. При цьому, законом закріплено
вимоги, які може пред'явити орган
державного фінансового контролю -
виконання щодо усунення виявлених
ревізією порушень законодавства з
питань збереження і використання
активів. Разом з тим, позивачем не
наведено, а судом не встановлено
законодавчо закріплених положень, які
б надавали право останньому звертатися
до суду з позовними вимогами про
зобов'язання юридичної особи надати
персональні данні посадових осіб.

Таким чином, суд першої інстанції не
звернув уваги на той факт, що у позивача
відсутнє право на звернення до суду з
даними позовними вимогами, що є
безумовною підставою для відмови в
позові.

Разом з тим, з огляду на позицію органу
державного фінансового контролю, яка
полягає в обов'язку відповідача надати
персональні данні працівників, суд
апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Правове регулювання відносин у сфері
інформації та основи інформаційної
діяльності регулюються Законом
України "Про інформацію".

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про
інформацію" інформація про фізичну
особу (персональні дані) - відомості чи
сукупність відомостей про фізичну
особу, яка ідентифікована або може бути
конкретно ідентифікована. Не
допускаються збирання, зберігання,
використання та поширення
конфіденційної інформації про особу
без її згоди, крім випадків, визначених
законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та захисту прав людини. До
конфіденційної інформації про фізичну
особу належать, зокрема, дані про її
національність, освіту, сімейний стан,
релігійні переконання, стан здоров'я, а
також адреса, дата і місце народження.
Кожному забезпечується вільний доступ
до інформації, яка стосується його
особисто, крім випадків, передбачених
законом.

Статтею 21 Закону України "Про
інформацію" закріплено, що інформацією
з обмеженим доступом є конфіденційна,
таємна та службова інформація.
Конфіденційною є інформація про
фізичну особу, а також інформація,
доступ до якої обмежено фізичною або
юридичною особою, крім суб'єктів
владних повноважень. Конфіденційна
інформація може поширюватися за
бажанням (згодою) відповідної особи у
визначеному нею порядку відповідно до
передбачених нею умов, а також в інших
випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 32 Конституції
України, ніхто не може зазнавати
втручання в його особисте і сімейне
життя, крім випадків, передбачених
Конституцією України. Не допускається
збирання, зберігання, використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди, крім випадків,
визначених законом, і лише в інтересах
національної безпеки, економічного
добробуту та прав людини.

Частинами 1 та 2 статті 14 Закону України
"Про захист персональних даних"
визначено, що Поширення персональних
даних передбачає дії щодо передачі
відомостей про фізичну особу за згодою
суб'єкта персональних даних. Поширення
персональних даних без згоди суб'єкта
персональних даних або уповноваженої
ним особи дозволяється у випадках,
визначених законом, і лише (якщо це
необхідно) в інтересах національної
безпеки, економічного добробуту та
прав людини.

Суд першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної постанови послався на п.50
Порядку проведення інспектування
Державною фінансовою інспекцією, її
територіальними органами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.04.2006 № 550,
відповідно до якого, за результатами
проведеної ревізії у межах наданих
прав контролюючі органи вживають
заходів для забезпечення, зокрема,
притягнення до адміністративної,
відповідальності винних у допущенні
порушень працівників об'єктів
контролю.

Проте, згідно аналізу вищенаведених
правових норм вбачається, що для
надання Дніпродзержинській ОДФІ
персональних даних працівників, які в
період з 01.04.2011 року по 31.03.2013 року мали
трудові відносини з Першотравенським
міським житлово-комунальним
підприємством без їх згоди, необхідна
наявність двох підстав у сукупності, а
саме: наявність закріпленого в
законодавстві випадку, при настанні
якого роботодавцю дозволяється
поширювати персональні дані своїх
працівників без їх згоди та отримання
таких даних повинно бути викликано
виключно необхідністю збереження
національної безпеки, економічного
добробуту або прав людини.

Можливість поширення роботодавцем
персональних даних для притягнення їх
суб'єктів до адміністративної
відповідальності Законом не
передбачено.

Отже, суд першої інстанції не звернув
уваги на те, що надання прав
контролюючому органу на вжиття заходів
для забезпечення, зокрема, притягнення
до адміністративної, відповідальності
винних у допущенні порушень
працівників об'єктів контролю не є
підставою для порушення
підконтрольною установою чинного
законодавства України, оскільки
відповідно до ст.15 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні», лише
законні вимоги службових осіб органу
державного фінансового контролю є
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що контролюються

Згідно з частиною четвертою ст. 9
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, з адміністративного
позову Державної фінансової інспекції
в Дніпропетровській області не
вбачається підстав, за яких відповідач
може поширювати персональні данні
своїх працівників, в порядку частини 2
статті 14 Закону України "Про захист
персональних даних".

Державною фінансовою інспекцією
України подано позов про зобов'язання
надати інформацію про фізичних осіб,
яка могла бути наявна у відповідача у
зв'язку з наявністю трудових відносин з
фізичними особами, а не у зв'язку з
виконанням відповідачем певних
функцій чи повноважень.

Такі функції та повноваження, зокрема,
щодо доходів громадян, їх сімейного
стану, місця реєстрації та проживання
мають, відповідно до законів України,
органи Державної податкової служби
України, органи реєстрації актів
цивільного стану та Державної
міграційної служби, які є
розпорядниками інформації та мають
право надання персональних даних, у
випадку наявності передбачених
законодавством підстав.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі
про адміністративне правопорушення
зазначаються: дата і місце його
складення, посада, прізвище, ім'я, по
батькові особи, яка склала протокол;
відомості про особу, яка притягається
до адміністративної відповідальності
(у разі її виявлення); місце, час
вчинення і суть адміністративного
правопорушення; нормативний акт, який
передбачає відповідальність за дане
правопорушення; прізвища, адреси
свідків і потерпілих, якщо вони є;
пояснення особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності;
інші відомості, необхідні для
вирішення справи. Якщо правопорушенням
заподіяно матеріальну шкоду, про це
також зазначається в протоколі.

Таким чином, вищезазначена норма не
передбачає зазначення у протоколі про
адміністративне правопорушення даних,
витребовуваних у відповідача.

Відповідно до частини другої ст.19
Конституції України, органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що позов не підлягає
задоволенню, оскільки, зважаючи на
характер інформації, яку просив надати
позивач, та вимоги наведених правових
актів, відмова відповідача надати таку
інформацію є правомірною.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції було порушено
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, а
відтак, в силу ст.202 КАС України,
постанова суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.3 ч.1
ст.198, ст.202, ст.205, ст.207 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першотравенського
міського житлово-комунального
підприємства задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 21
жовтня 2013 року у справі № 804/11882/13-а
скасувати та прийняти нову.

У задоволенні позову Державній
фінансовій інспекції в
Дніпропетровській області відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

(Постанову у повному обсязі складено
08.08.2014р.)

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов