Справа № 820/12085/14
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді - Горшкової О.О., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області до Державного підприємства "Ізюмський приладобудівний завод" про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області, звернувся до суду із адміністративним позовом до Державного підприємства "Ізюмський приладобудівний завод", в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "б" - "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 143039,80грн; призначених відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у сумі 143218,35грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач, будучи зареєстрованим в Управлінні Пенсійного фонду як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, на підставі ч.2 „Прикінцевих положень" Закону України „Про загальнообов'язкове, державне пенсійне страхування" та п.п. 6.1, 6.8 Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” зобов’язаний проводити відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Оскільки відповідач зазначених виплат в повному обсязі не проводив, внаслідок чого виникла заборгованість по Списку № 1 у розмірі 143218,35грн. та за Списком №2 у розмірі 143039,80грн, яка у добровільному порядку сплачена не була, в зв’язку з чим, підлягає стягненню за рішенням суду.

У судове засідання 04.08.2014 року представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не прибув, проте звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у зазначене судове засідання не прибув, проте звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, суду боргу визнав у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку розглядати справу за наявними в ній матеріалами, без участі зазначеної сторони.

Згідно приписів ч.1 ст.41 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 6 ст. 128 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами ДП "Ізюмський приладобудівний завод" зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України у Ізюмському районі Харківської області як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до наявного розрахунку заборгованості вбачається, що за відповідачем станом на час звернення до суду мається заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій по Списку № 1 у розмірі 143218,35грн. та за Списком №2 у розмірі 143039,80грн, яка виникла внаслідок несплати Управлінню Пенсійного фонду України у Ізюмському районі Харківської області місячної суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту п."а" та „б"-„з" ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення" колишнім працівникам підприємства.

В зв’язку з тим, що сума боргу відповідачем в добровільному порядку сплачена не була, позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 р. "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" - окремі роботи та умови праці на підприємстві відповідача відповідають Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", встановлено право працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

Відповідно до п. “б” ч. 1 ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно ч. 2 Прикінцевих Положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку пенсій на пільгових умовах, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто порядок, встановлений Законом України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Абзацом 4 п. 1 ст. 2 та абзацом 3 п. 1 ст. 4 Закону України “Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що для суб'єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об'єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об'єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів “б”-“з”статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення”за ставкою 100%. Таким чином, фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до п. п. “б”-“з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих Положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16.01.2004 року (далі - Інструкція № 21-1).

Відповідно до п. 6 Інструкції, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пільгових пенсій у розмірі 100 відсотків.

Відповідно до п.6.4 Інструкції №21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 “Прикінцевих положень” Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.5 Інструкції № 21-1- розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом 10 днів з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

У п.6.8 даної Інструкції зазначено, що підприємства щомісяця до 25 числа повинні вносити до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, Управлінням Пенсійного фонду України Ізюмському районі Харківської області направлено відповідачу розрахунки витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих Положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів „а-з" ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення".

Наведена у повідомленнях та розрахунках сума заборгованості, відповідає загальному розміру заборгованості, який просить стягнути позивач.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність у відповідача обов’язку відшкодовувати позивачу фактичні витрати на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах за Списком № 1 та Списком №2.

Матеріали справи не місять доказів сплати даної заборгованості у добровільному порядку станом на час прийняття рішення по справі.

Відповідачем на підставі вимог ч. 1 ст. 71 КАС України не було надано доказів відсутності суми заборгованості. Окрім того, вказана сума заборгованості не заперечується відповідачем.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення суми заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №1 у розмірі 143218,35грн. та за Списком №2 у розмірі 143039,80грн.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а відповідачем-фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 94, 128, 159, 160– 163, 186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі до Державного підприємства "Ізюмський приладобудівний завод" про стягнення заборгованості - задовольнити.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення протягом десяти днів з дня її проголошення, у разі застосування судом частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п'ятиденного строку з моменту отримання суб'єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного проваджені або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Горшкова О.О.