Справа № 712/11893/13-а (2а/712/425/13)
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/18348/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В. Васильченко Н.В.
Чумаченко Т.А. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою приватного підприємства
"Вересень+" на постанову Соснівського
районного суду м. Черкаси від 20
листопада 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 березня 2014 року у справі №
712/11893/13-а (2а/712/425/13) за позовом
приватного підприємства "Вересень+" до
Департаменту архітектури,
містобудування та інспектування
Черкаської міської ради про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

Приватне підприємство "Вересень+"
звернулось в суд з позовом до
Департаменту архітектури,
містобудування та інспектування
Черкаської міської ради, в якому
просило: визнати неправомірною відмову
відповідача у продовженні терміну дії
дозволів та зобов'язати відповідача
продовжити термін дії дозволів згідно
заяви позивача.

Позовні вимоги мотивовано тим, що
відмова відповідача в продовженні
терміну дії дозволів через відсутність
у позивача правових підстав для такого
продовження є неправомірною, оскільки
позивач надаючи заяву діяв у
відповідності до положень
законодавства.

Постановою Соснівського районного
суду м. Черкаси від 20 листопада 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 19 березня 2014 року, у задоволенні
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, приватне
підприємство "Вересень+" звернулось до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати та задовольнити позов.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, 05 січня 2011 року
між позивачем та товариством з
обмеженою відповідальністю "СВК-Медіа
груп" укладено договір купівлі-продажу
рекламних щитів, розміщених у м.
Черкаси.

Власником вказаних рекламних щитів
позивач фактично став після підписання
акту прийому-передачі 12 січня 2011 року.

11 лютого 2011 року позивач звернувся до
Департаменту архітектури,
містобудування та інспектування
Черкаської міської ради із заявою про
переоформлення дозволів, проте
відповідач відмовив у переоформлені
вказаних дозволів, у зв'яжу з чим
приватне підприємство "Вересень +"
звернулось за захистом своїх прав до
суду.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 25 квітня 2013
року по справі № 2а-5049/11/2316 визнано
неправомірною відмову Департаменту
архітектури, будівництва та
землеустрою, управління планування та
архітектури, відділ дизайну міського
середовища та реклами виконавчого
комітету Черкаської міської ради у
переоформленні дозволів позивачу та
зобов'язано відповідача переоформити
дозволи згідно заяви приватного
підприємства "Вересень+" від 11 лютого 2011
року.

На виконання вказаної постанови, 17
травня 2013 року Департаментом
архітектури, містобудування та
інспектування Черкаської міської ради
було переоформлено дію дозволів,
відповідно до заяви позивача від 11
лютого 2011 року.

Після цього, 24 липня 2013 року приватне
підприємство "Вересень +" звернулося до
відповідача з заявою про продовження
терміну дії вказаних дозволів.

Листом від 20 серпня 2013 року № 9719-01-14
відповідач повідомив позивача про
відсутність правових підстав для
продовження терміну дії дозволів на
розміщення зовнішньої реклами.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суди першої та апеляційної
інстанцій виходили з того, що
відповідач діяв з додержанням вимог
законодавства.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того, чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанції
у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 та ч. 3 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин віл
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративної справи. У
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті ( вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо,
добросовісно, розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації, пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення, з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення,
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Як вірно зазначено судами попередніх
інстанцій розміщення зовнішньої
реклами в м. Черкаси регламентовано
нормами Закону України "Про рекламу",
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", постановою
Кабінету Міністрів України від 29
грудня 2003 року № 2067 "Про затвердження
типових правил розміщення зовнішньої
реклами" та рішень виконавчого
комітету Черкаської міської ради від 17
червня 2009 року № 752 "Про затвердження
Порядку розміщення зовнішньої реклами
у м. Черкаси" та від 03 липня 2012 року № 968
"Про затвердження схеми розміщення
спеціальних рекламних конструкцій та
внесення змін до рішення виконавчого
комітету Черкаської міської ради від 17
червня 2009 року № 752 "Про затвердження
Порядку розміщення зовнішньої реклами
у м. Черкаси".

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, лише 17 травня 2013 року на
виконання постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2013 року по справі №
2а-5049/11/2316 Департаментом архітектури,
містобудування та інспектування
Черкаської міської ради було
переоформлено дію дозволів, відповідно
до заяви позивача від 11 лютого 2011 року.

Таким чином, на момент звернення
позивача 23 липня 2013 року до
Департаменту архітектури,
містобудування та інспектування
Черкаської міської ради із заявою про
продовження терміну дії дозволів у
приватного підприємства "Вересень+" в
наявності були належним чином
оформленні дозволи.

Відповідно до пункту 31 Типових правил
розміщення зовнішньої реклами,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 29 грудня 2003 року
за № 2067, дозвіл скасовується до
закінчення строку дії на підставі
рішення виконавчого органу ради за
письмовою заявою розповсюджувача
зовнішньої реклами у разі
невикористання місця розташування
рекламного засобу безперервно
протягом шести місяців або не
переоформлення дозволу в
установленому порядку. Перелік підстав
для скасування дозволу є вичерпним.

Рішення про скасування дозволу
фіксується в журналі реєстрації та
надсилається робочим органом
розповсюджувачу зовнішньої реклами.

Рішення про скасування дозволу може
бути оскаржене у порядку,
встановленому законодавством.

Колегія суддів зазначає, що по справі
не встановлено обставин щодо
проведення відповідачем процедури
скасування дозволів, які були видані на
підставі постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 25 квітня 2013 року.

За встановлених у справі обставин,
колегія суддів приходить до висновку,
що відповідач неправомірно відмовив у
продовженні терміну їх дії. Питання про
продовження дозволів не було вирішене
відповідачем, не дивлячись на те, що
позивачем було подано відповідні
документи.

Відповідно до ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково. Суд може прийняти постанову,
яка б гарантувала дотримання і захист
прав, свобод, інтересів людини і
громадянина, інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Згідно п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в
адміністративній справі» у разі
визнання судом неправомірними дій чи
бездіяльності відповідача суд може
зобов'язати його вчинити чи утриматися
від вчинення певних дій у спосіб,
визначений чинним законодавством, яким
може бути відновлено порушене право.
Суд може ухвалити постанову про
зобов'язання відповідача прийняти
рішення певного змісту.

Вирішуючи питання позовних вимог
позивача щодо зобов'язання колегія
суддів бере до уваги встановлені у
справі обставини та наведені вимоги
закону, вважає, що належним способом
захисту порушених прав позивача є
покладення на відповідача обов'язку по
продовженню терміну дії дозволів
згідно поданої заяви позивача.

За правилами статті 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції має право
скасувати судові рішення судів першої
та апеляційної інстанції та ухвалити
нове рішення, якщо обставини справи
встановлені повно і правильно, але суди
першої та апеляційної інстанцій
порушили норми матеріального чи
процесуального права, що призвело до
ухвалення незаконного судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 229, 230, 232
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

постановила:

Касаційну скаргу приватного
підприємства "Вересень+" задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду
м. Черкаси від 20 листопада 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 19 березня
2014 року скасувати, ухвалити нове
рішення наступного змісту:

«Позов приватного підприємства
"Вересень+" до Департаменту
архітектури, містобудування та
інспектування Черкаської міської ради
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити.

Визнати відмову Департамента
архітектури, містобудування та
інспектування Черкаської міської ради
№9719-01-14 від 20.08.2013 року у продовжені
терміну дії дозволів згідно заяви
приватного підприємства "Вересень+" від
24.07.2013 року неправомірною.

Зобов'язати Департамент архітектури,
містобудування та інспектування
Черкаської міської ради продовжити
термін дії дозволів згідно заяви
приватного підприємства "Вересень+" від
24.07.2013 року».

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237 - 240 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

з оригіналом згідно: помічник судді
А.О. Кулеша