Справа № 826/2746/14
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 826/2746/14
Головуючий у 1-й інстанції: Бояринцева
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Карпушової О.В., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача Державного
підприємства «Еко» на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 25 квітня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державного підприємства «Еко» до
Державної фінансової інспекції
України в м. Києві, третя особа -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
про визнання неправомірними дій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Державне підприємство «Еко»
звернулися в суд з адміністративним
позовом до Державної фінансової
інспекції України в м. Києві, третя
особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
про скасування вимоги про усунення
порушень виявлених ревізією в частині
стягнення з Державного підприємства
«Еко» до Державного бюджету України
коштів в сумі 177 574,41 грн..

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
25 квітня 2014 року в задоволенні вимог
позивача відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивачем подано
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
Державною фінансовою інспекцією в м.
Києві відповідно до ухвал Печерського
районного суду м. Києва від 7 листопада
2013 року та від 2 грудня 2013 року,
постанови старшого прокурора
прокуратури Печерського району м.
Києва від 31 жовтня 2013 року та на
підставі направлень на проведення
позапланової ревізії від 14 листопада
2013 року за №№ 3759, 3758, від 27 листопада 2013
року № 3926 та від 29 листопада 2013 року №
3957 проведена позапланова ревізія
окремих питань
фінансово-господарської діяльності
Державного підприємства «Еко» за
період з 18 березня 2003 року по 1
листопада 2013 року, за результатами якої
складено акт від 19 грудня 2013 року №
09-30/2758.

Проведеною ревізією встановлено, що
договір оренди нерухомого майна від 1
січня 2004 року № 11-10, укладений між
Державним підприємством «Еко» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
не переглянуто у відповідності до
пункту 3 статті 118 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»,
внаслідок чого за період з 1 липня 2007
року по 1 листопада 2013 року Державне
підприємство «Еко" на підставі
договору отримало від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Чарівний
завиток» 70% орендної плати замість 30%,
що призвело до недоотримання Державним
бюджетом України грошових коштів у
сумі 206 989,13 грн.

За наслідками розгляду заперечень на
акт ревізії, відповідачем складено
висновок, внаслідок арифметичної
помилки при розрахунку сум
недоотримання Державним бюджетом від
фактично отриманої орендної плати, яка
склала 310 755,21 грн., та зазначено, що
Державним підприємством отримано 70%
орендної плати замість 30%, що призвело
до недоотримання Державним бюджетом
України грошових коштів у сумі 177 574,41
грн..

Зазначені обставини слугували
підставою для прийняття відповідачем
вимоги про усунення виявлених ревізією
порушень від 30 січня 2014 року №
26-09-14-14/1274, якою зобов'язано забезпечити
перерахування коштів в сумі 177 574,41 грн.
до Державного бюджету України.

Вирішуючи правомірність спірної
вимоги колегія суддів апеляційної
інстанції зважає на наступні обставини
справи.

Здійснення державного фінансового
контролю визначено положеннями Закону
України від 26.01.1993 року №2939-ХІІ «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» (в
редакції, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин, далі - Закон
№2939-ХІІ)

Згідно статті 2 Закону № 2939-ХІІ
головними завданнями органу
державного фінансового контролю є:
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
установлюється Кабінетом Міністрів
України.

Пунктом 3 частини першої статті 8 Закону
№ 2939-ХІІ встановлено, що орган
державного фінансового контролю
вживає в установленому порядку заходів
до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства та
притягнення до відповідальності
винних осіб.

Згідно пункту 3 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року № 550,
фінансово-господарська діяльність
об'єкта контролю - це сукупність рішень,
дій та операцій, які об'єкт контролю
приймає та здійснює в частині
володіння, використання та
розпорядження фінансовими ресурсами,
необоротними та іншими активами.

Правовий аналіз зазначених положень
законодавства дає підстави для
висновку, що відповідач діяв в межах
повноважень у відповідності до норм
чинного законодавства.

Щодо правомірності спірної вимоги про
усунення виявлених ревізією порушень
від 30 січня 2014 року № 26-09-14-14/1274, колегія
суддів зазначає наступне.

Між Державним підприємством «Еко», як
орендодавцем, та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Чарівний
завиток», як орендарем, 1 січня 2004 року
укладено договір оренди нерухомого
майна, що належить до державної
власності № 11-10.

Відповідно до умов договору Державне
підприємство «Еко» передає, а
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
приймає в строкове платне користування
нерухоме майно - нежитлове приміщення
площею 433,6 кв.м., яке розміщене за
адресою: м. Київ, бульвар Лесі України,
36/10, на першому поверсі тринадцяти
поверхового житлового будинку, що
знаходиться на балансі Державного
підприємства «Еко».

Згідно пункту 3 договору, орендна плата
перераховується таким чином: 70%
орендної плати залишається на
розрахунковому рахунку орендодавця, 30%
орендної плати орендар перераховує до
Державного бюджету щомісячно не
пізніше 12 числа місяця наступного за
звітним місяцем. Дане співвідношення
може змінюватися зі зміною
законодавчих актів в період терміну
дії договору.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» від 10.04.1992 року
№2269-ХІІ (із змінами та доповненнями),
орендодавцями є Фонд державного майна
України, його регіональні відділення
та представництва - щодо цілісних
майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів та нерухомого
майна, а також майна, що не увійшло до
статутного (складеного) капіталу
господарських товариств, створених у
процесі приватизації (корпоратизації),
що є державною власністю, крім майна, що
належить до майнового комплексу
Національної академії наук України та
галузевих академій наук, а також майна,
що належить вищим навчальним закладам
та/або науковим установам, що надається
в оренду науковим паркам та їхнім
партнерам.

Згідно пункту 17 Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 4 жовтня 1995 року № 786, у разі коли
орендодавцем майна є Фонд державного
майна, його регіональне відділення чи
представництво, орендна плата
спрямовується за нерухоме майно
державних підприємств, організацій - 70
відсотків орендної плати до державного
бюджету, 30 відсотків державному
підприємству, організації, на балансі
яких перебуває це майно.

За період з 1 липня 2007 року по 1
листопада 2013 року Державне
підприємство «Еко» на підставі
договору отримало від Товариства з
обмеженою відповідальністю «Чарівний
завиток» 70% орендної плати замість 30%,
що призвело до недоотримання Державним
бюджетом України грошових коштів.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта, щодо забезпечення
перерахування Державним підприємством
«Еко» до Державного бюджету України
коштів з тих підстав, що договір оренди
нерухомого майна від 1 січня 2004 року №
11-10 є нікчемним, тобто недійсність
якого встановлена законом, в зв'язку з
чим зобов'язання між сторонами
договору не виникають, тому не має
заборгованості перед Державним
бюджетом України, а всі раніше сплачені
кошти до бюджету по договору оренди
необхідно повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю «Чарівний
завиток».

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20 грудня 2011 року у справі 3/252
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
до Державного підприємства «Еко» про
стягнення 87 635 грн., яке залишено без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від 18
жовтня 2012 року позов задоволено
частково та стягнуто з Державного
підприємства «Еко» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток» 86
752 грн. збитків.

Зазначеним рішення встановлено, що за
період з серпня 2009 року по червень 2010
року Товариством з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»»
сплачено Державному підприємству
«Еко» орендну плату в загальному
розмірі 86 752 грн..

Державним підприємством «Еко» з 12
серпня 2009 року по 15 червня 2010 року в
орендованих позивачем приміщеннях
було відключено електроенергію та в
подальшому відключено водопостачання,
в зв'язку з чим Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
не мало можливості користуватися
приміщенням, а тому сплачені кошти по
орендній платі підлягають стягненню з
Державного підприємства «Еко» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток».

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 2 листопада 2012 року у справі
№5011-48/12068-2012 за позовом Державного
підприємства «Еко» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Чарівний
завиток» за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по м. Києву
про визнання недійсним договору оренди
та виселення, яке залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19 лютого 2013
року та постановою Вищого
господарського суду України від 14
травня 2013 року, позовні вимоги
Державного підприємства «Еко» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
задоволено частково, виселено
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток» з
нежитлового приміщення площею 433,6 кв.м.,
яке розміщене за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 36/10, на першому
поверсі 13-ти поверхового житлового
будинку та зобов'язано Товариство з
обмеженою відповідальністю «Чарівний
завиток» повернути Державному
підприємству «Еко» нежитлове
приміщення, площею 433,6 кв.м., яке
розміщене за адресою: місто Київ,
бульвар Лесі Українки, 36/10, на першому
поверсі 13-ти поверхового житлового
будинку по акту прийому-передачі.

Зазначеним рішенням встановлено, що
договір від 1 січня 2004 року не укладений
та зазначено, що підстави для визнання
договору недійсним відсутні, оскільки
не можна визнати недійсним правочин,
який не вчинено.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20 листопада 2012 року у справі
№ 5011-18/12784-2012 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Чарівний
завиток» до Державного підприємства
«Еко» про визнання договору дійсним,
яке залишено без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 19 лютого 2013
року та постановою Вищого
господарського суду України від 10
квітня 2013 року, у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24 квітня 2013 року у справі №
910/4386/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Чарівний
завиток» до Державного підприємства
«Еко» про стягнення 386 085,80 грн. позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
задоволено та стягнуто з Державного
підприємства «Еко» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
грошові кошти набуті без достатньої
правової підстави в сумі 386 085,80 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 5 березня 2014
року у справі № 910/4386/13 задоволено
апеляційну скаргу Державного
підприємства «Еко» на рішення
Господарського суду міста Києва від 24
квітня 2013 року у справі № 910/4386/13,
скасовано рішення Господарського суду
міста Києва від 24 квітня 2013 року у
справі № 910/4386/13 та прийнято нове судове
рішення про відмову в задоволенні
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чарівний завиток»
до Державного підприємства «Еко» про
стягнення 386 085,80 грн..

Відповідно до частини першої статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З урахуванням зазначених вище
обставин, судами не встановлено
недійсність правочину (згідно частини
третьої статті 215 Цивільного кодексу
України) та його наслідки в частині
повернення одержаного за договором
тощо, як це й передбачено статтею 216
Цивільного кодексу України, у зв'язку з
чим судом першої інстанції правомірно
застосовано положення статті 204
Цивільного кодексу України щодо
презумпції правомірності правочину.

Щодо доводів позивача щодо
невідповідності обрахованої Державною
фінансовою інспекцією в м. Києві суми
коштів в розмірі 177 574,41 грн., яка
підлягає поверненню до Державного
бюджету України, в матеріалах справи
відсутні докази на спростування
висновків викладені в акті ревізії.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного апелянтом рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст. ст. 201 - 204 КАС України.

Оскаржуване судове рішення в межах
вимог апеляційної скарги ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Державного
підприємства «Еко» - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва
від 25 квітня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
10.07.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Карпушова О.В.

Оксененко О.М.