Справа № 805/3230/14
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року
м. Київ К/800/30981/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів: Логвиненка
А.О.,

Черпіцької
Л.Т.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
02.04.2014 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 27.05.2014 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання незаконною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 17.02.2014 року
№ Ф 49/05-14-25-13-9 на суму 11040,13 грн.,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до
Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання незаконною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 17.02.2014 року № Ф 49/05-14-25-13-9
на суму 11040,13 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 року
позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 було
задоволено. Визнано незаконною та
скасовано вимогу про сплату боргу
(недоїмки) від 17.02.2014 року № Ф 49/05-14-25-13-9
на суму 11040,13 грн.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
апеляційну скаргу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області було
залишено без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 року -
без змін.

У касаційній скарзі Костянтинівська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області, не погоджуючись з
даними рішеннями, посилаючись на
допущені судами порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга Костянтинівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області задоволенню не
підлягає, оскільки рішення судів
першої та апеляційної інстанції
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не надають
підстав, які передбачені статтями 225 - 229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем, платником єдиного
податку та отримує пенсію за віком,
призначену у відповідності до пункту
«а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення.

17.02.2014 року Костянтинівською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області позивачу було
виставлено вимогу про сплату боргу № Ф
49/05-14-25-13-9, якою встановлено наявність
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі на суму
11040,13 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що частиною 4 статті 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначені
необхідні умови для звільнення від
сплати єдиного внеску, а саме: особа
обрала спрощену систему оподаткування
і є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу. Тому, суди
дійшли висновку про те, що позивач
звільнена від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, оскільки є
пенсіонером та отримує пенсію за віком.

Відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», особи мають
право на призначення пенсії за віком
після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Згідно із пунктом «б» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам;

Судами встановлено, що позивачу у
відповідності до Закону України «Про
пенсійне забещпечення» була
призначена пенсія за віком із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

При цьому, правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначаються
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

06.08.2011 року набрала чинності частина 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», відповідно до
якої особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

За таких обставин, посилання
відповідача на те, що до ОСОБА_2 не може
бути застосовано положення частини 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», оскільки вона
не досягла 60-річного віку є
безпідставними, оскільки вказана норма
не пов'язує звільнення від сплати
єдиного внеску із досягненням особою
певного віку, а передбачає звільнення
від сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком.

Крім того, матеріали справи не містять
доказів того, що ОСОБА_2 у відповідності
до статті 12 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» уклала з Пенсійним фондом
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Таким чином, судова колегія дійшла
висновку про те, що оскільки частина 4
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» не містить
застережень щодо її незастосування до
осіб, яким пенсію за віком призначено
на підставі пункту «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» ,
суди дійшли правильного висновку про
те, що з серпня 2011 року позивач не
повинен сплачувати за себе єдиний
внесок.

Крім того, відповідач при формуванні
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
17.02.2014 року № Ф 49/05-14-25-13-9 в розмірі 11040,13
грн. включив у зазначену суму
заборгованість зі сплати єдиного
внеску у розмірі 10022,60 грн. згідно
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
07.11.2013 року № Ф-160/05-14-17-02-14-3, яка була
скасована постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
27.02.2014 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 12.03.2014 року
у справі № 805/202/14.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що при вирішенні справи судами
першої та апеляційної інстанцій вірно
застосовані норми матеріального права.
Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують. За таких обставин
підстав для задоволення касаційної
скарги судова колегія не вбачає.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Костянтинівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області -
залишити без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 02.04.2014 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
у справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Костянтинівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання незаконною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 17.02.2014 року № Ф 49/05-14-25-13-9
на суму 11040,13 грн. - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

Л.Т. Черпіцька