Справа № 804/9226/14
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 р. Справа № 804/9226/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді - Неклеса О.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Синельниковому та
Синельниківському районі
Дніпропетровської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Синельникове
про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Синельниковому та Синельниківському
районі Дніпропетровської області (далі
- УПФУ в м. Синельниковому та
Синельниківському районі, позивач)
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Синельникове
(далі - ВВД ФССНВУ в м. Синельникове,
відповідач), в якому просив зобов'язати
відповідача включити до актів
щомісячної звірки витрати на виплату
та доставку пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_1 за період
березень-травень 2014 року в розмірі 389,58
грн.

В обґрунтування позову зазначено, що у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві. В позовній заяві
зазначено, що загальна сума виплаченої
позивачем пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ОСОБА_1, не прийнятих
відповідачем до заліку відшкодування
витрат за період березень-травень 2014
року склала 389, 58 грн. Не включення сум
витрат, здійснених позивачем на
пенсійне забезпечення громадян, які
отримали каліцтво до акту щомісячної
звірки унеможливлює проведення
розрахунків на центральному рівні.
Представником позивача направлено до
суду клопотання про розгляд справи за
відсутності представника, позовні
вимоги підтримано.

Представником відповідача подано до
суду письмові заперечення проти
позову, в яких зазначено про незгоду з
позовними вимогами в повному обсязі. В
обґрунтування своєї позиції
представник відповідача зазначив, що
заявляючи вимогу про зобов'язання
вчинити дії по включенню до заліку сум
витрат УПФУ обрано неналежний засіб
правового захисту. В письмових
запереченнях зазначено, що діючі норми
права не регулюють спірних відносин,
які виникли в даному випадку, оскільки
встановлене правило щодо
відшкодування витрат підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору. У разі наявності спору та
незгоди на підписання актів звірки
розрахунків з боку Фонду вимоги про
стягнення таких сум мають вирішуватись
у судах адміністративної юрисдикції,
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум. З огляду на
викладене представник відповідача
просив відмовити в задоволенні
позовних вимог. Представник
відповідача в судове засідання не
прибув, про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

У відповідності до ст. 128 КАС України
суд вважає за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Дослідивши письмові докази по справі,
проаналізувавши чинне законодавство,
суд приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

УПФУ в м. Синельниковому та
Синельниківському районі щомісячно
проводиться виплата пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання потерпілим
і особам, які втратили годувальника,
який помер внаслідок нещасного випадку
на виробництві або професійного
захворювання. Списки осіб, яким
виплачено пенсію, надавались
відповідачу для проведення
розрахунків. Сторонами підписано акти
щомісячних звірок витрат по особовим
справах потерпілих за період
березень-травень 2014 року, до яких
ФССНВУ в м. Синельникове відмовляється
включати за період березень-травень 2014
року витрати на виплату та доставку
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
ОСОБА_1 за період березень-травень 2014
року в розмірі 389, 58 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами,
суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 Основ законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
Основи) встановлено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це система
прав, обов'язків і гарантій, яка
передбачає надання соціального
захисту, що включає матеріальне
забезпечення громадян у разі хвороби,
повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності, втрати
годувальника, безробіття з незалежних
від них обставин, а також у старості та
в інших випадках, передбачених законом,
за рахунок грошових фондів, що
формуються шляхом сплати страхових
внесків власником або уповноваженим
ним органом, громадянами, а також
бюджетних та інших джерел,
передбачених законом.

За пенсійним страхуванням, згідно зі
статтею 25 Основ, надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення:

- пенсії за віком, по інвалідності
внаслідок загального захворювання (в
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства);

- пенсії у зв'язку з втратою
годувальника, крім передбачених
пунктом 4 цієї статті;

- медичні профілактично-реабілітаційні
заходи;

- допомога на поховання пенсіонерів.

Відповідно до пункту 4 цієї статті, за
страхуванням від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання надаються такі види
соціальних послуг та матеріального
забезпечення:

- профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням;

- відновлення здоров'я та
працездатності потерпілого;

- допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків;

- пенсія по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- пенсія у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання;

- допомога на поховання осіб, які
померли внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Частиною 4 ст. 26 Основ визначено, що в
разі, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між страховиками виник спір щодо
понесених витрат, виплата здійснюється
страховиком, до якого звернулася
застрахована особа. При цьому
неналежний страховик має право
звернутися до належного страховика
щодо відшкодування понесених ним
витрат.

Враховуючи те, що пенсія по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання є наслідком
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, належним страховиком,
тобто тим, хто має надавати
застрахованій особі матеріальну
допомогу чи соціальні послуги
відповідно до статті 25 Основ, є Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві.

Разом з тим, статтями 8, 10, 81 Закону
України від 05.11.1991 року № 1788 «Про
пенсійне забезпечення» (надалі - Закон
№ 1788) визначено, що пенсійне
забезпечення громадян, призначення
пенсій і оформлення документів для їх
виплати здійснюються органами
Пенсійного фонду України з виплатою
пенсій за рахунок його коштів.

Відповідно до ст. 21 Закону України від
23.09.1999 року № 1105 «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» (надалі - Закон
№ 1105), у разі настання страхового
випадку Фонд соціального страхування
від нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, зокрема,
допомогу у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю до відновлення
працездатності або встановлення
інвалідності, пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Страховими виплатами є грошові суми,
які згідно із статтею 21 цього Закону,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків виплачує
застрахованому чи особам, які мають на
це право, у разі настання страхового
випадку (ст. 28 Закону № 1105).

Частиною 2 статті 24 Закону № 1105
встановлено, якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Міністерством юстиції України 16.05.2003
року зареєстрована постанова
правління Пенсійного фонду України та
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, якою затверджений "Порядок
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання" (далі - Порядок).

Пункт 2 Порядку визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та списку померлих осіб і
осіб, знятих з обліку з інших причин,
які отримували пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, проводять з відділеннями
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в районах та
містах обласного значення звірку
витрат за особовими справами
потерпілих. За її результатами
складається акт щомісячної звірки
витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності, та до 15 числа місяця,
наступного за звітним, який подається
відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Головні управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків (п. 6 Порядку).

Згідно п. 7 Порядку, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі довідки про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Отже, відповідно до вимог Порядку, Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків перераховує кошти Пенсійному
Фонду України на підставі даних, що
зазначені в акті щомісячної звірки.

Крім того пунктом 2 вказаного Порядку
визначається механізм відшкодування
на централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному фонду витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач відмовляється від
прийняття до заліку суми витрат,
понесених УПФУ в м. Синельниковому та
Синельниківському районі витрати на
виплату та доставку пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_1 за
період березень-травень 2014 року в
розмірі 389, 58 грн.

З огляду на вищенаведені норми, суд
приходить до висновку, що заявляючи
вимогу про зобов'язання вчинити дії по
включенню до заліку сум витрат УПФУ
обрано неналежний засіб правового
захисту. Оскільки всі зазначені норми і
насамперед Порядок не регулюють
спірних відносин, які виникли в даному
випадку, оскільки встановлене правило
щодо відшкодування витрат підлягає
застосуванню лише за відсутності
спору. У разі наявності спору та
незгоди на підписання актів звірки
розрахунків з боку Фонду вимоги про
стягнення таких сум мають вирішуватись
у судах адміністративної юрисдикції,
шляхом пред'явлення позову про
стягнення цих сум.

Суд вважає за необхідне зазначити, що
відшкодування витрат понесених
Пенсійним фондом України пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності від
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання передбачено
шляхом здійснення відповідних
розрахунків на централізованому рівні,
тобто між Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України та Пенсійним
фондом України, проте позивачем не
дотримано встановленого порядку
вирішення питання щодо відшкодування
сум.

Отже, суд вважає позовні вимоги такими,
що не підлягають задоволенню, оскільки
обраний у спосіб захисту (відновлення)
порушеного права є неналежним,
оскільки, чинним законодавством
визначено, що відшкодування витрат
може мати місце лише на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України, а не їх органами на місцях.

Подібна правова позиція викладена в
постановах Верховного Суду України від
20.03.2007 р. (справа № 21-1087во06 та справа №
21-897во06), від 23.03.2010 № 10/37, від 28.11.2011 р.
(справа № 21-366а11), від 20.06.2011 р., ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 13.03.2014 р. (справа № К/9991/55613/11).

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

З огляду на зазначене, у суду відсутні
правові підстави для задоволення
позовних вимог УПФУ в м. Синельниковому
та Синельниківському районі.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені ст. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Суддя О.М.
Неклеса