Справа № 814/1140/14
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 р. Справа № 814/1140/14

Категорія: 11.5 Головуючий в 1 інстанції:
Гордієнко Т. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Семенюк Г.В. судді -
Потапчук В.О. судді - Коваль М.П.

розглянувши у письмовому провадженні у
приміщенні Одеського апеляційного
адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на Постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Миколаївської області про визнання дій
протиправними, -

встановиЛА:

Позивач, звернувся до суду з
позовом до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Миколаївської
області про визнання дій старшого
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Миколаївській області Сазонова Д.К., що
вказані в адміністративному позові від
22.04.2014, неправомірними.

Постановою Миколаївського
окружного адміністративного суду від 16
травня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою задовольнити його
позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Сторони по справі сповіщались належним
чином про час, дату та місце проведення
судового засідання, однак своїм правом
на участь в розгляді апеляційної
скарги не скористались та у судове
засідання не з'явилися, тому судовий
розгляд справи здійснено в порядку
письмового провадження згідно ч. 3 ст.
122, ст. 197 КАС України.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні у державного виконавця
знаходяться чотири виконавчих листа
районних судів про стягнення в
солідарному порядку з ОСОБА_4 та інших
осіб заборгованості за кредитними
договорами та вимога про сплату боргу
ПФУ у Ленінському районі м. Миколаєва
(арк.с.14-18). Державний виконавець
відкрив виконавчі провадження по
кожному виконавчому документу, що
підтверджується постановами про
відкриття виконавчого провадження
(арк.с.19-23). Постановою від 02.10.2012
державним виконавцем на підставі ст. 33
Закону України «Про виконавче
провадження» об'єднано виконавчі
провадження у зведене виконавче
провадження.

На підставі ч.1 ст.33 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі якщо в
органі державної виконавчої служби
відкрито кілька виконавчих проваджень
про стягнення коштів з одного боржника,
вони об'єднаються у зведене виконавче
провадження.

В чотирьох виконавчих листах
зазначено, що заборгованість
стягується в солідарному порядку за
кредитним договором на користь банку, а
боржником зазначено - ОСОБА_4.

Відповідно до ст.543 ЦК України у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі, якщо
рішення ухвалено на користь кількох
позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

Оскільки за виконавчими листами
заборгованість стягується в
солідарному порядку з боржників, що
надає можливість стягувати
заборгованість в повному обсязі з
одного позивача, тому дії відповідача
по об'єднанню всіх виконавчих
документів у зведене виконавче
провадження є правомірними.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 24.03.2014 по справі
№ 6/489/113/2014 дозволено державному
виконавцю примусове проникнення до
житла за адресою: АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_4, для примусового виконання
зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України
питання про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, при виконанні судових рішень та
рішень інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця. Суд негайно розглядає
подання, зазначене в частині першій
цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

На обороті вищезазначеної ухвали
(арк.с.30) міститься запис суду, що ухвала
набрала законної сили 30.03.2014, який
скріплений підписом та гербовою
печаткою суду.

В суді першої інстанції позивач
пояснив, що 16.04.2014 державний виконавець
зателефонував позивачу та зазначив, що
17.04.2014 він буде проводить виконавчі дії
з перевірки майнового стану боржника
та опису й арешту майна, що належить
божнику. 17.04.2014 позивач не допустив
відповідача до житла, оскільки ухвалу
суду від 24.03.2014, він отримав тільки
16.04.2014 та вона не набрала законної сили.

Ухвалою суду від 28.04.2014 суд вимагав у
позивач надати конверт або інші докази,
що підтверджують, коли саме позивач
отримав ухвалу суду від 24.03.2014. Позивач
будь-яких доказів на підтвердження
того, що він тільки 16.04.2014 отримав
ухвалу суду від 24.03.2014
суду не надав. Відповідач надав суду
ухвалу суду від 24.03.2014, в якій зазначено,
що вона набрала законної сили 30.03.2014.
Відповідач намагався повести
виконавчі дії 17.04.2014, коли ухвала суду
набрала законної сили, тому дії
державного виконавця є правомірними.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.3 ст.2 КАС України суд повинен
перевірити, чи діяв суб'єкт владних
повноважень на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією та законами
України.

На підставі ст.129 Конституції України
основними засадами судочинства є
обов'язковість рішень суду.

Позивач всупереч ст.71 КАС України не
довів суду ті обставини, якими він
обґрунтовує позов, яку норму права
порушив державний виконавець, коли
здійснював виконавчі дії по виконанню
ухвали суду.

Згідно ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів та у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Таким чином, відповідач діяв законно й
правомірно, відповідно до вимог
чинного законодавства, обґрунтовано,
добросовісно, з дотриманням принципу
рівності перед законом, відповідно до
ст. 19 Конституції України та вимог ст. 2
КАС України, тому позов задоволенню не
підлягає.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 16 травня 2014
року по справі № 814/1140/14, - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили.

Головуючийсуддя Г.В. Семенюк суддя В.О.
Потапчук суддя М.П. Коваль