Справа № 826/7654/14
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

826/7654/14

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

15 липня 2014 року № 826/7654/14

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва

до

Державної установи "Інститут харчової біотехнології та геноміки Національної академії наук України"

про

стягнення 6 962,30 грн.,

в с т а н о в и в

Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з Державної установи "Інститут харчової біотехнології та геноміки Національної академії наук України" заборгованості з відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з 01.02.2014 року по 30.04.2014 року в розмірі 6962,30 грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не відшкодовано витрати Пенсійного фонду України на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи за період з 01.02.2014 року по 30.04.2014 року, яка визначена у відповідних повідомленнях, отриманих відповідачем.

Позивач про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача у судовому засіданні 10 липня 2014 року проти позову заперечив, зазначивши, що оскільки Державна установа "Інститут харчової біотехнології та геноміки Національної академії наук України" є повністю бюджетною установою, яка фінансується з державного бюджету, водночас, Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" покладено обов’язок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації за рахунок коштів державного бюджету, у відповідача відсутній обов’язок з відшкодування такої різниці. Тому, за висновком представника відповідача, вимоги позивача про стягнення з відповідача спірної суми заборгованості є безпідставними.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, керуючись ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

З матеріалів судової справи вбачається, що Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі міста Києва супровідними листами від 04.03.2014 року №2886/11, від 01.04.2014 року №4268/11, від 13.05.2014 року №6367/11 надіслало на адресу Державної установи "Інститут харчової біотехнології та геноміки Національної академії наук України" повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за лютий-квітень 2014 року на загальну суму 6962,30 грн.. Вказані повідомлення були отримані відповідачем, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання.

Як зазначено у позовній заяві, сума різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за лютий-квітень 2014 року, відповідачем до цього часу не сплачена. Наведена обставина відповідачем не заперечується.

Відповідно до частини дев'ятої статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" від 13 грудня 1991 року №1977-XII, різниця між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації – за рахунок коштів державного бюджету (абзац другий); для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації – за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом (абзац третій); для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації – за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів (абзац четвертий).

Згідно з пунктом 5 "Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації згідно із Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2004 року №372 (далі – Порядок №372), розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається. Зазначені підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що відповідач є бюджетною установою, яка фінансується з державного бюджету, відтак фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України, бюджетні установи – органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

На підтвердження своїх заперечень представник відповідача надав суду копію статуту Державної установи "Інститут харчової біотехнології та геноміки Національної академії наук України" від 2008 року з пункту 1.5 якого вбачається, що Державна установа "Інститут харчової біотехнології та геноміки Національної академії наук України" є неприбутковою державною бюджетною науковою установою з правами юридичної особи.

Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію Серія А01 №219168, довідкою з ЄДРПОУ АБ №619412, рішенням ДПІ у Подільському районі м. Києва від 25.08.2009 №562, засвідчені копії яких наявні у справі, відповідач є державною організацією і внесений до реєстру неприбуткових організацій.

Також, представником надано довідку Національної академії наук України від 03.03.2014 №12/403-8 про те, що відповідач є державною установою, яка фінансується повністю з Державного бюджету України за кодами програмної класифікації видатків та кодами економічної класифікації відповідно до кошторису, затвердженого НАН України.

Таким чином, беручи до уваги те, що Законом України "Про наукову і науково-технічну діяльність" покладено обов’язок фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної за цим Законом, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації за рахунок коштів державного бюджету, враховуючи те, що відповідач є державною бюджетною установою, та мав відповідний статус у період, за який йому вручено повідомлення з відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову та науково-технічну діяльність", і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за лютий-квітень 2014 року, що підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача обв’язку з відшкодування витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за період з лютого 2014 року по квітень 2014 року в розмірі 6962,30 грн., відтак у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Позивач не надав до суду аргументованих доводів і доказів, які б спростовували доводи відповідача і надані ним докази.

Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Відповідачем не надано доказів понесення ним судових витрат, тому підстави для присудження на його користь судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, –

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 185-187 цього Кодексу шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня проголошення постанови. У разі відкладення складення постанови у повному обсязі, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя А.С. Мазур