Справа № 804/3230/14
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 р. Справа № 804/3230/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Павловського Д. П.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
Дім Профіль України" до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
України про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2014р. до суду надійшов даний
адміністративний позов, у якому
позивач просить визнати протиправною
та скасування картки відмови у митному
оформлені товарів № 110100000/2013/00585 від
25.10.2013 року Дніпропетровської митниці
Міндоходів України;

визнати протиправною та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів № 110100000/2013/200484/1 від
25.10.2013 року Дніпропетровської митниці
Міндоходів України.

Позовні вимоги обґрунтовано
адміністративним позовом від 28.02.2014р.

Сторони не заперечували проти розгляду
даної справи у порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу у письмовому
провадженні.

Судом були встановленні наступні
обставини.

На виконання умов контракту купівлі -
продажу № 15/11/12 від 15.11.2012 року ТОВ
«Торговий Дім Профіль України » (далі
за текстом позивач) 23.10.2013 року отримав
від Shandong CHAMBROAD HOLDING CO. Ltd (Кнр) товар
наступної номенклатури: оцинкована
сталь методом горячого цинкування в
рулонах товщиною 0,35 мм. Виконуючи
обов'язки учасника
зовнішньоекономічних відносин позивач
23 жовтня 2013 року сформував митну
декларацію № 110100000/2013/233554 та надав її до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
(далі за текстом відповідач), а саме до
митного посту «Дніпропетровськ -
Лівобережний» для здійснення
оформлення товару у митному
відношенні. Після розгляду наданих
позивачем основних документів
відповідачем було винесено рішення про
коригування митної вартості товарів в
№ 110100000/2013/200484/1 від 25.10.2013 року та
складено картку відмови в прийнятті
митної декларації № 110100000/2013/00585 від
25.10.2013 року.

Також, судом досліджені наступні
докази: копія митної декларації №
110100000/2013/233554, електронне повідомлення
митниці, копія коносамента № QNDLEG1308025,
копія копія перекладу коносаменту
QNDLEG1308025, копія платіжного доручення в
іноземній валюті № 360 від 13.08.2013 року,
копія платіжного доручення в іноземній
валюті № 409 від 10.10.2013 року, платіжні
документи щодо вартості товару № 1622
від 13.08.2013 року, та № 1715 від 10.10.2013 року,
виписки з бухгалтерської документації,
копія прайс - листа від 12.08.2013 року, лист
від ДП «Укрпромзовнішекспертиза» № 9/532
від 17.10.2013 року, копія розрахунків
собівартості, копія експортної
декларації № 40014636 від 05.09.2013 року,
копія перекладу експортної декларації
№ 40014636 від 05.09.2013 року, копія
сертифікату № 133700 ВО/11530.

Дослідивши матеріали справи, з
урахуванням заперечень суд встановив
наступні обставини.

Позивач звернувся до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
для здійснення митного оформлення
товару - " прокат плоский з нелегованої
сталі, з покриттям цинком (плакований),
шляхом занурення в розплавлений цинк,
марка сталі SGCC, ступінь покриття Zn60 г/м2,
завширшки 1000 мм ", який надійшов на
адресу ТОВ Торговий дім " Профіль
України " від фірми SHANDONG CHAMBROAD HOLDING CO., LTD
(KHP), шляхом

електронного декларування (митна
декларація № 110100000/2013/233554 від 23.10.2013).

Митна вартість товару була заявлена
позивачем за ціною договору (основний
метод) відповідно до ст. 58 Митного
кодексу України, а саме - 0,80 дол. США/кг.

Для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товару
позивачем були надані наступні
документи: картка обліку особи, яка
здійснює операції з товарами від 03.12.2012
року № 110/2012/0001937; залізнична накладна
для внутрішнього сполучення від 17.10.2013
року, коносамент № ONDLEG 1305025 від 24.08.2013
року, банківський платіжний документ №
360 від 13.08.2013; банківський платіжний
документ № 409 від 10.10.2013; платіжний
документ Swift № 162 від 13.08.2013; платіжний
документ Swift 171 від 10.10.2013; лист о
транспортних витрат № 4267 від 07.10.13;
рахунок-фактура (інвойс) від 20.08.2013;
пакувальний лист № б/н від 20.08.13;
рахунок - проформа від 12.08.13 № fp-130812;
специфікація № 13 від 13.08.14;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) від 15.11.2011 № 15/11/12; сертифікат
про походження товару №ССРІТ125358778 від
21.08.2013; сертифікат якості № JB4M від
20.08.2013; акт вивантаження на СТЗ №
110100000/0708 від 21.10.13.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності (стаття 17 та
додаток III, параграф 6 Угоди).

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган,
відповідно до п. 1,2 ч. 5 ст. 54 Митного
кодексу України має право упевнюватися
в достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи розрахунку, поданих
для цілей визначення митної вартості
та письмово запитувати від декларанта
або уповноваженої ним особи
встановлені ст. 53 Митного кодексу
України додаткові документи та
відомості, якщо це необхідно для
прийняття рішення про визнання
заявленої митної вартості.

Статтею 54 Митного кодексу України
передбачено, що контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 Митного
кодексу України.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Відповідно до ст. 337 Митного кодексу
України, перевірка документів та
відомостей, які подаються митним
органам під час переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, здійснюється візуально, із
застосуванням інформаційних
технологій шляхом проведення: формато -
логічного контролю, контролю
співставлення, контролю із
застосуванням системи управління
ризиками та в інші способи, передбачені
цим кодексом.

Так, за результатами проведеного
контролю із застосуванням системи
управління ризиками Автоматизованою
системою аналізу та управління
ризиками (АСАУР) відповідно до

ст. 337 Митного кодексу України в
автоматизованому порядку було
виявлено ризик щодо можливого
заниження митної вартості та
сформована повідомлення щодо
можливого заниження митної вартості та
сформована повідомлення щодо
необхідності здійснення перевірки
правильності визначення митної
вартості, звернувши увагу на вартість
ідентичних або подібних товарів.

Якщо за результатами аналізу,
виявлення та оцінки ризиків посадовою
особою митного органу встановлено
ризик заявлення неповних та/або
недостовірних відомостей про митну
вартість, у тому числі невірне
визначення митної вартості, або якщо за
результатом розгляду поданих
декларантом або уповноваженою ним
особою документів, які підтверджують
митну вартість товарів, встановлені
підстави для запиту документів,
перелік яких визначений частинами
третьою та/або четвертою статті 53
Митного кодексу України, посадова
особа митного органу у графі "Для
відміток митного органу" ДМВ на
паперовому носії робить запис про
необхідність подання документів для
підтвердження митної вартості товарів
із складенням переліку таких
документів, зазначає час, дату і
прізвище, ставить свій підпис та
проставляє відбиток особистої
номерної печатки (пункт 2.3 Правил
заповнення декларації митної вартості,
затверджених наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.2012 № 599).

При електронному декларуванні
посадова особа за допомогою
автоматизованої системи митного
оформлення створює та надсилає
декларанту або уповноваженій ним особі
засвідчене електронним цифровим
підписом електронне повідомлення про
необхідність подання документів
відповідно до частин третьої та/або
четвертої статті 53 Кодексу для
підтвердження митної вартості товарів
із складанням їх переліку.

Так, посадовою особою
Дніпропетровської митниці було
надіслано Позивачеві електронне
повідомлення: «На виконання вимог ст. 54
Митного кодексу України під час
проведення митного контролю і митного
оформлення здійснено контроль
правильності визначення митної
вартості товарів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
та перевірки наявності або відсутності
застережень щодо застосування методу
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту).

Відповідно до положень ст. 52 Митного
кодексу України декларант зобов'язаний
подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Відповідно до п. 4.1. ст. 54 Митного
кодексу України здійснено контроль
заявленої декларантом митної вартості
товарів шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості,
наявності в поданих зазначеними
особами документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

В результаті контролю встановлено до
митного оформлення не надано
обов'язковий документ - договір на
перевезення між декларантом та ТОВ
«Формаг» (п.2 ч.б ст. 54 МКУ);

в рахунку-проформі № fp-130812 від 12.08.13
вказано, що страхування товарів
здійснюється за рахунок покупця, що
свідчить, що до митної вартості не
включені всі витрати, пов'язані з
покупкою товарів включені до митної
вартості; не надано документи, вказані
в п. 6.1 контракту від 15.11.12 № 15/11/12.

Відповідно до Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі 1994 року за митними
органами зберігається право
перевіряти інформацію імпортерів щодо
визначення митної вартості, з точки
зору її повноти і правильності (стаття
17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Відповідно до п.6 ст.54 Митного кодексу
України митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю у разі невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів з
урахуванням вартості її складових
відповідно до наявних у декларанта
документів.

Враховуючи вищезазначене, згідно вимог
ст.53 Митного кодексу України, декларант
зобов'язаний протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

Згідно п.6 ст.53 Митного кодексу України,
декларант за власним бажанням може
подати будь-які додаткові наявні у них
документи для підтвердження заявленої
ними митної вартості товару.

З урахуванням положень частини третьої
ст.53 Митного кодексу України додаткові
документи можуть надаватись протягом 10
календарних днів.

Листом № 1-533 від 25.10.2013 декларант надав
додаткові документи, для підтвердження
заявленої митної вартості товару, у
встановлений законодавством
десятиденний термін, згідно п.6 ст.53
Митного кодексу України.

Відповідно до положень частини другої
статті 58 Кодексу метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митним органом, було
встановлено: документ № 01-507 від 21.10.13,
наданий в якості виписки з
бухгалтерської документації, не є
бухгалтерськими документами та не
відносяться до системи
бухгалтерського обліку та фінансової
звітності на підприємстві. У висновку
ДП «Держзовнішінформ» № 9/532 від 17.10.2013
вказано, що рівень цін на продукцію, яка
поставляється декларантом відповідає
поточній кон'юнктурі ринку. Інформація,
що міститься в висновку ДП
«Держзовнішінформ» носить довідковий
характер, так як не враховує умови
формування вартості товару, форми
платежу, якісних характеристик товару,
не зазначені зовнішні незалежні
джерела інформації, використані
експертом. Також у наданому висновку не
вказано, за який період визначено
середній розрахунковий рівень цін на
товар «прокат плоский оцинкований».
Враховуючи вищезазначене, наданий
висновок не містить відомості, що
необхідні для підтвердження заявленої
митної вартості товару.

У зв'язку із неможливістю застосування
першого методу (неподання усіх
затребуваних документів, зокрема,
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями), посадовою особою
Дніпропетровської митниці Міндоходів
було послідовно перейдено до
наступного методу визначення митної
вартості.

Відповідно до ст. 59 Митного кодексу
України, у разі якщо митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
58 Митного кодексу України, за основу
для її визначення береться вартість
операції з ідентичними товарами, що
продаються на експорт в Україну з тієї
ж країни і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або є максимально наближеним до нього.

При застосуванні цього методу
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як: фізичні характеристики;
якість та репутація на ринку; країна
виробництва; виробник.

Відсутність інформації про продаж
ідентичних товарів унеможливила
застосування цього методу для
визначення митної вартості товару.

Відповідно до ст. 60 МКУ - (метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних
товарів), у разі якщо митна вартість
оцінюваних товарів не може бути
визначена згідно з положеннями ст. ст. 58
і 59 МКУ, за митну вартість береться
прийнята митним органом вартість
операції з подібними (аналогічними)
товарами, які продано на експорт в
Україну і час експорту яких збігається
з часом експорту оцінюваних товарів
або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними)
розуміються товари, які хоч і не є
однаковими за всіма ознаками, але мають
схожі характеристики і складаються зі
схожих компонентів, завдяки чому
виконують однакові функції порівняно з
товарами, що оцінюються, та вважаються
комерційно взаємозамінними.

Ціна договору щодо подібних
(аналогічних) товарів береться за
основу для визначення митної вартості
товарів, якщо ці товари ввезено
приблизно в тій же кількості і на тих же
комерційних рівнях, що й оцінювані
товари.

Відсутність інформації про продаж
подібних (аналогічних) товарів
унеможливила застосування цього
методу для визначення митної вартості
товару. Методи на основі віднімання та
додавання вартості (ст. ст. 62, 63 МКУ)
повинні ґрунтуватися на даних, які є
об'єктивними, підтверджуються
документально, піддаються обчисленню
та належать до вартості витрат,
понесених виробником при виробництві
оцінюваних товарів. Відсутність
необхідних документів унеможливила
застосування зазначених методів.

Тому під час перевірки заявленої
митної вартості товару та здійсненні
митної оцінки виникла потреба у
використанні різних джерел її
обґрунтування та була необхідність
застосування різних підходів до оцінки
товарів.

Застосований митницею резервний метод
визначення митної вартості (ст. 64 МКУ)
базується на світовій практиці, згідно
якої в рамках цього методу
допускається розумна гнучкість в
підходах до застосування попередніх
методів визначення митної вартості.

За результатами контролю
співставлення відповідно до ст. 337
Митного кодексу України встановлено,
що рівень заявленої декларантом митної
вартості товару становить 0,80 США за кг.,
а рівень митної вартості подібних
товарів за вже оформленими митними
деклараціями, що визнані митними
органами та розраховані за ціною угоди
становить 0,87 США за кг (МД від 04.10.2013
№125130005/2013/162407).

З урахуванням викладеного, посадова
особа митниці, відповідно до ст. 55
Митного кодексу України, прийняла
рішення про коригування заявленої
митної вартості товару від 25.10.2013 №
110100000/2013/200484/1, відповідно до якого митну
вартість скориговано до 0,87 доларів
США/кг на підставі наявних у митниці
відомостей із застосуванням методу 2(ґ)
відповідно до ст. 60 Митного кодексу
України.

У зв'язку з прийняттям митницею
рішення про визначення митної вартості
товару, за вантажною митною
декларацією було відмовлено в митному
оформленні та видано картку відмови №
110100000/2013/00585 від 25.10.2013.

Відповідно до ст. 264 Митного кодексу
України, у разі відмови у прийнятті
митної декларації посадовою особою
митного органу заповнюється картка
відмови у прийнятті митної декларації
за формою, встановленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері фінансів.
Інформація про відмову у прийнятті для
оформлення електронної митної
декларації надсилається декларанту
електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи митного
органу.

Таким чином, враховуючи встановлені
судом обставини справи та аналізуючи
положення Митного кодексу України, суд
приходить до висновку, що картки
відмови прийняті митницею відповідно
до норм чинного законодавства.

Виходячи з вищевикладеного, суд
доходить висновку, що позовні вимоги є
не обґрунтованими і не підлягають
задоволенню, та не відповідають
чинному законодавству, і позивачем
було доведено їх правомірність.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя Д.П.
Павловський