Справа № 2а-19/11
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/78851/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

секретар судового засідання Пилипчук
Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в місті
Самборі та Самбірському районі
Львівської області на постанову
Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 05 жовтня 2011 року
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 вересня
2012 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Самбірському районі Львівської
області, Арбітражного керуючого
Самбірського АТП-24667, третя особа
управління Пенсійного фонду України в
місті Самборі Львівської області про
зобов'язання призначити пенсію,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2010 року позивач звернувся в
суд з вказаним адміністративним
позовом, в якому зазначав, що з 01 жовтня
1975 року по 29 вересня 1987 року працював
акумуляторником у відкритому
акціонерному товаристві «Самбірське
АТП-24667». По досягненню 55 років
звернувся до управління Пенсійного
фонду України в Самбірському районі
Львівської області із заявою про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, на що отримав
відмову, посилаючись на необхідність
надати уточнюючу довідку для
підтвердження пільгового характеру
роботи акумуляторником, що дає право на
пільгову пенсію за Списком № 2.

У червні 2011 року, уточнюючи позовні
вимоги, позивач зазначав, що відносно
відкритого акціонерного товариства
«Самбірське АТП-24667» порушено справу
про банкрутство та призначено
арбітражного керуючого Сторонського
А.П., до якого він звернувся за
уточнюючою довідкою для підтвердження
пільгового характеру роботи
акумуляторником, що дає право на
пільгову пенсію за Списком № 2, але йому
відмовили у її видачі.

Вважаючи такі дії незаконними просив
суд зобов'язати арбітражного керуючого
Самбірського АТП-24667 надати довідку про
роботу акумуляторщиком з 01 жовтня 1975
року по 28 вересня 1989 року із
зазначенням графіку роботи, переліку
посадових обов'язків згідно технічної
інструкції, факту отримання надбавок
до заробітної плати за шкідливі умови
праці; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Самбірському районі Львівської
області призначити пенсію за віком на
пільгових умовах з часу звернення за
призначенням пенсії.

Постановою Самбірського
міськрайонного суду Львівської
області від 05 жовтня 2011 року, залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2012 року, позов задоволено:
зобов'язано арбітражного керуючого
Самбірського АТП-24667 Сторонського А.П.
надати довідку про роботу ОСОБА_4 в
Самбірському АТП1-24667 акумуляторщиком з
01 жовтня 1975 року по 28 вересня 1989 рік із
зазначенням графіку роботи, переліку
посадових обов'язків згідно технічної
інструкції, факту отримання надбавок
до заробітної плати за шкідливі умови
праці; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Самбірському районі Львівської
області призначити пенсію за віком на
пільгових умовах, після досягнення ним
віку 55 років, з врахуванням трудового
стажу роботи акумуляторника в
Самбірському АТП-24667 в період з 01 жовтня
1975 року по 29 вересня 1987 року з часу
звернення за призначенням пенсії.

У касаційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в місті
Самборі та Самбірському районі
Львівської області, посилаючись на
порушення судами норм матеріального і
процесуального права, просило
скасувати судові рішення та ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.
У обґрунтування касаційної скарги
посилалося на те, що позивач не
звертався за призначенням пенсії у
встановленому чинним законодавством
порядку, його заяву розгляну
відповідно до Закону України «Про
звернення громадян» та надано письмові
роз'яснення про порядок та умови
призначення пенсії. Призначення пенсії
на пільгових умовах працівникам, які
працювали акумуляторниками має свої
особливості, у зв'язку з чим надання
уточнюючої довідки, на думку
відповідача, є обов'язковим.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 02 жовтня 1974 року
був прийнятий на роботу в Самбірське
АТП-13072 слюсарем першого розряду, а з 01
жовтня 1975 року переведений на посаду
акумуляторника на якій працював по 29
вересня 1987 року, що підтверджується
записами у трудовій книжці.

Загальний стаж роботи на посаді
акумуляторника становить 11 років 11
місяців 27 днів.

24 вересня 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Самбірському районі Львівської
області із заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах,
проте листом відповідача від 04 жовтня
2010 року № 3282/03-20 йому було повідомлено
про необхідність надання уточнюючої
довідки про пільговий характер роботи
для призначення пенсії на пільгових
умовах.

Задовольняючи позов суди передніх
інстанцій виходили з того, що
спеціальний трудовий стаж позивача, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до Списку № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, підтверджується
записами у його трудовій книжці та
поясненнями допитаних у судовому
засідання свідків, тому відмова
відповідача у призначенні пенсії є
незаконною.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах доводів
касаційної скарги колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Відповідно до пункту «б» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин, на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону (чоловіки - після
досягнення 60 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 20 років), на 1 рік за кожні 2 роки
6 місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до Списку № 2 виробництв,
цехів, професій та посад, робота на яких
дає право на державну пенсію на
пільгових умовах та у пільгових
розмірах, затвердженого постановою
Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956
року № 1173 посада акумуляторника
(зарядчика) і акумуляторника-слюсаря,
зайнятого на зарядці акумуляторів,
віднесена до посад, зайнятість на яких
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Згідно статті 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 12 серпня 1993 року № 637 «Про
затвердження Порядку підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній» також передбачено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку визначено, що у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що
довідки мають надаватися в разі, коли
відсутні відомості в трудовій книжці
про працю громадян у спірний період, що
визначає його право на пенсію на
пільгових умовах.

Відповідно до вимог Закону України
«Про пенсійне забезпечення» ОСОБА_4
надав управлінню Пенсійного фонду
України в Самбірському районі
Львівської області копію трудової
книжки, в якій є записи щодо його
трудової діяльності, зокрема за період
з 01 жовтня 1975 року по 28 вересня 1987 року
на посаді акумуляторника в
Самбірському АТП-24667. На час звернення
із такою заявою позивачу виповнилось 56
років 6 місяців та його стаж на роботі,
що дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, складав 11
років 11 місяців 27 днів.

Таким чином, суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку щодо
визнання неправомірними дій
відповідача по відмові у призначенні
пенсії та обґрунтовано зобов'язали
призначити пільгову пенсію з дня
звернення до територіального
управління Пенсійного фонду України.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною у постанові від 30
жовтня 2007 року по справі № 21-525во07.

Посилання відповідача на те, що позивач
не звертався у встановленому законом
порядку та з відповідною заявою, а тому
їх лист від 04 жовтня 2010 року не є
відмовою у призначенні пенсії є
неприйнятним, з огляду на наведені вище
доводи і вимоги законодавства.

Судові рішення в частині зобов'язання
призначити пенсію на пільгових умовах
ухвалені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Частиною другою статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

За змістом пункту 1 частини першої
статті 3 Кодексу адміністративного
судочинства України справа
адміністративної юрисдикції - це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

З наведених вимог закону вбачається, що
публічно-правовим спором за Кодексом
адміністративного судочинства України
є публічно-правовий спір, який випливає
із здійснення суб'єктом владних
повноважень управлінських функцій.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
арбітражний керуючий (розпорядник
майна, керуючий санацією, ліквідатор) -
фізична особа, яка має ліцензію, видану
в установленому законодавством
порядку, та діє на підставі ухвали
господарського суду, а статтею 3-1
даного Закону визначено права,
обов'язки та регулювання його
діяльності.

Згідно статті 34 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
ліквідатор забезпечує належне
оформлення, упорядкування та
зберігання всіх, в тому числі
фінансово-господарських, документів
банкрута протягом ліквідаційної
процедури. Після винесення судом
ухвали про ліквідацію юридичної особи -
банкрута ліквідатор зобов'язаний
забезпечити збереженість архівних
документів банкрута і, за погодженням
із спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері архівної справи і діловодства
або уповноваженою ним архівною
установою, визначити місце подальшого
їх зберігання.

Оскільки арбітражний керуючий не є
особою, що проходить публічну службу,
або суб'єктом владних повноважень у
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України, то справу в
частині зобов'язання арбітражного
керуючого Самбірського АТП-24667 видати
довідку про характер роботи позивача
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства, що
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 157 Кодексу адміністративного
судочинства України є підставою для
закриття провадження у справі.

Суд першої інстанції помилково
розглянув справу в цій частині по суті
позовних вимог, а апеляційний суд не
виправив дану помилку.

Тому в частині позовних вимог про
зобов'язання арбітражного керуючого
Самбірського АТП-24667 Сторонського А.П.
надати довідку про роботу позивача на
посаді акумуляторщика, судові рішення
підлягають скасуванню, а провадження у
справі закриттю у зв'язку з тим, що
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись статтями 221, 223, 224, 228, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Самборі та Самбірському районі
Львівської області задовольнити
частково.

Постанову Самбірського міськрайонного
суду Львівської області від 05 жовтня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 20 вересня 2012 року в частині
позовних вимог про зобов'язання
арбітражного керуючого Самбірського
АТП-24667 надати довідку про роботу
скасувати, а провадження у
адміністративній справі в цій частині
закрити.

У решті судові рішення залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/