Справа № 2а/0570/16848/2012
Суддя: Арабей Т. Г.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голубова Л.Б.
Суддя-доповідач - Арабей Т. Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
справа №2а/0570/16848/2012

приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Арабей Т.Г., Василенко Л.А.,
Геращенка І.В., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Державного підприємства
"Вугільна компанія "Краснолиманська" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 червня 2014
р. у справі № 2а/0570/16848/2012 за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області до Державного підприємства
"Вугільна компанія "Краснолиманська"
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №1 за період
вересень-листопад 2012 року у сумі 4973632,18
гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області звернулось до суду з позовом
до Державного підприємства "Вугільна
компанія "Краснолиманська" про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №1 за період
вересень-листопад 2012 року у сумі 4973632,18
гривень.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 червня 2014
р. у справі № 2а/0570/16848/2012 позовні вимоги
задоволено повністю, внаслідок чого,
стягнуто з Державного підприємства
"Вугільна компанія "Краснолиманська" на
користь Управління Пенсійного фонду
України в місті Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області заборгованість зі сплати
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за списком №
1 за період вересень-листопад 2012 року у
сумі 4973632 (чотири мільйона дев'ятсот
сімдесят три тисячі шістсот тридцять
дві) гривні 18 копійок.

Не погодившись з судовим рішенням,
Державне підприємство "Вугільна
компанія "Краснолиманська" подало
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Скасувати
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11.06.2014 р. по
справі №2а/0570/16848/2012 у повному обсязі та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
Управління Пенсійного фонду України в
м. Красноармійськ та Красноармійському
районі Донецької області до Державного
підприємства «Вугільна компанія
«Краснолиманська», про стягнення
заборгованості з фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах за списком № 1 за
період з 01.09.2012р. по 01.12.2012р. в сумі 4 973
632,18 грн., посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для вирішення справи.

Представники сторін у судове засідання
не з'явилися, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлялись
належним чином, про що свідчать поштові
повідомлення, письмово просили
розглянути справу у відсутність їх
представників. Колегія суддів
розглядає дану справу відповідно до
вимог ст. 197 КАС України у порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції залишити без змін, з
наступних підстав.

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Державне підприємство
"Вугільна компанія "Краснолиманська", є
юридичною особою та платником
страхових внесків на
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування з 27 листопада 2001 року
згідно. (т.1а.с. 6,8).

У відповідача працювали особи, зайняті
на роботах, що дають право на
призначення пенсії на пільгових
умовах, відповідно до пунктів "а" статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року №
1788-ХІІ, і яким призначено пенсію на
пільгових умовах за Списком №1,
розрахунки витрат на виплату та
доставку пенсій яким за
вересень-листопад 2012 року направлялись
позивачем щомісячно та своєчасно
(т.1а.с.31-149, 159).

В суді першої та апеляційної інстанції
встановлено, що за відповідачем
утворилась заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених за списком № 1 за період з
01.09.2012р. по 01.12.2012р. в сумі 4 973 632,18 грн.,
яку позивач просить суд стягнути у
судовому порядку.

Зазначені виплати є спірними в даній
справі.

Апелянт вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково
тільки в сумі 123689,35 грн. відносно
працівників, які були зайняті на
підземних роботах повний робочий день,
але їх роботи не пов'язані з видобутком
вугілля та працівники які не були
зайняті на підземних роботах повний
робочий день,а в решті суми відсутні
підстави в задоволені позову, оскільки
згідно абзацу 5 пунктом 2 розділу XV
Прикінцевих положення Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» з 1 січня 2005 року
виплата пенсій вказаним особам
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України .

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з доводами відповідача
та вважає їх помилковим з наступних
підстав.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону N 1058-IV пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком N 1 та
на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком N 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через такі фонди особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами Закону N 1058-IV в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом N 1788-XII. У
цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону N
1058-IV. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу четвертого
підпункту 1 зазначеного пункту
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
ПФУ плату, що покриває фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій особам,
які були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за Списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в" -
"е" та "ж" частини першої статті 13 Закону
N 1788-XII, здійснюється до 1 січня 2005 року
за рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005
року - за рахунок коштів Державного
бюджету України до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком N 1,
покриваються підприємствами та
організаціями.

Винятком із цього правила є лише
порядок покриття витрат на виплату та
доставку пенсій особам, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, оскільки
за змістом абзацу п'ятого підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону N
1058-IV виплата пенсій таким особам
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України до досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок ПФУ та Державного бюджету
України відповідно.

Однак специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону N 1788-XII
убачається, що працівники,
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних і відкритих гірничих
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) по
видобутку вугілля, сланцю, руди та
інших корисних копалин, на будівництві
шахт і рудників та в металургії мають
право на пенсію незалежно від віку,
якщо вони були зайняті на цих роботах
не менше 25 років.

Аналіз положень пункту 2 Прикінцевих
положень Закону N 1058-IV у контексті
статті 14 Закону N 1788-XII дає підстави для
висновку про те, що порядок, за якого
витрати на доставку пільгових пенсій
покриваються до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів ПФУ, а з 1 січня 2005 року -
за рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам на підставі статті
14 Закону N 1788-XII.

Оскільки у справі, що розглядається,
про обов'язок відповідача відшкодувати
управлінню ПФУ витрати на виплату та
доставку пенсій, які згідно з
розрахунком, складеним останнім
відповідно до Інструкції, призначені
працівникам відповідача відповідно до
пункту "а" частини першої статті 13
Закону N 1788-XII,то вимога позивача
ґрунтується на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постановах
від 10.10.2011 року та від 10.07.2012 року в
справі № 21-205а12. Частиною першою статті
244-2 КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Приймаючи викладене до уваги суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
ухвалено постанову з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 184, 195, 197, п.1 ч. 1ст. 198, 200, п. 1 ч. 1
ст. 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державного
підприємства "Вугільна компанія
"Краснолиманська" - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 червня 2014
р. у справі № 2а/0570/16848/2012 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Судді
Т.Г.Арабей

Л.А.Василенко

І.В.Геращенко