Справа № 817/1096/14
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Сало
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"07" серпня 2014 р.
Справа № 817/1096/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"12" травня 2014 р. у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області до Закритого акціонерного
товариства "Рівненський ливарний
завод" про стягнення заборгованості
,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Закритого
акціонерного товариства "Рівненський
ливарний завод" про стягнення
заборгованості про стягнення
заборгованості по витратах на виплату
і доставку пільгових пенсій по Списку
№2 за березень 2014 року в сумі 50020,66 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року у задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просив постанову суду
першої інстанції скасувати як таку, що
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі на виконання вимог
п.6.4 Інструкції про порядок обчислення
і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за
№ 64/8663, для ЗАТ "Рівненський ливарний
завод" було надіслано розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до п.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "б"-"з"
ст.13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (а.с.5-9).

За розрахунками фактичних витрат
управління Пенсійного фонду України в
Рівненському районі в березні 2014 року
витратило на виплату та доставку
пенсій для працівників ЗАТ
"Рівненський ливарний завод" кошти в
сумі 50020,66 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
в Єдиному державному реєстрі судових
рішень зареєстрована постанова
Господарського суду Рівненської
області від 17.01.2013 в справі № 5019/2869/1,
якою ЗАТ "Рівненський ливарний завод"
визнано банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру.

Відтак, суд першої інстанції, приймаючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог виходив з того, що
відповідно до статті 23 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
нарахування відповідачу до
відшкодування витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій після
визнання підприємства банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури є
неправомірним.

Проте з такими висновками суду не
можна погодитись з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 та пункту 4
статті 12 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або знання його банкрутом»,
мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію. Протягом дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, не нараховуються неустойка
(штраф, пеня), не застосовуються інші
санкції за невиконання чи неналежне
виконання грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

З порушенням провадження у справі про
банкрутство не пов'язується завершення
підприємницької діяльності боржника,
він має право укладати угоди, у нього
можуть виникати нові зобов'язання. З
огляду на наведене можна зробити
висновок про те, що дія мораторію
поширюється лише на задоволення вимог
конкурсних кредиторів.

Що стосується зобов'язань поточних
кредиторів, то за цими зобов'язаннями,
згідно із загальними правилами,
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань та зобов'язань
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів).

З огляду на наведене, оскільки
мораторій не зупиняє виконання
боржником грошових зобов'язань і
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів), які
виникли після введення мораторію, то,
відповідно, і не припиняє заходів,
спрямованих на їх забезпечення, а тому,
стягнення з підприємства суми
заборгованості ґрунтується на законі.

Враховуючи те, що строк виконання
зобов'язань зі сплати витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
у позивача настав в березні 2014 року,
тобто після порушення провадження у
справі про банкрутство та введення
мораторію на задоволення вимог
кредиторів, то дія мораторію на
виконання цих зобов'язань не
розповсюджується.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
25 червня 2011 року № 21-113а11.

Слід зазначити що за змістом пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, роботах з особливо шкідливими
й важкими умовами праці за списком № 1
та на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через такі фонди особам, зазначеним в
абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування". При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

За правилами абзацу четвертого
підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до ПФУ плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за списком № 1, починаючи з дня
набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці п'ятому цього ж підпункту
зазначено, що виплата пенсій особам,
які були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, та особам, пенсії яким
призначені відповідно до пунктів "в" -
"є" та "ж" статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», здійснюється
до 1 січня 2005 року за рахунок коштів ПФУ,
а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що витрати на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
08 жовтня 2013 року №21-310а13.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанцій
відмовляючи в задоволенні позову
дійшов помилкових висновків, а тому
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області необхідно задовольнити, а
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 12 травня 2014
року - скасувати.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 202, 205, 207, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області задовольнити, постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від "12" травня
2014 р. скасувати.

Прийняти нову постанову.

Позовні вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Рівненському районі
Рівненської області у справі за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Рівненському районі
Рівненської області до Закритого
акціонерного товариства "Рівненський
ливарний завод" про стягнення
заборгованості з витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій по Списку №2
за березень 2014 року задовольнити.
Стягнути з Закритого акціонерного
товариства "Рівненський ливарний
завод" на користь Управління
Пенсійного фонду України в
Рівненському районі Рівненської
області заборгованість по витратах на
виплату і доставку пільгових пенсій
за Списком №2 за березень 2014 року у
сумі 50020,66 грн.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Управління Пенсійного
фонду України в Рівненському районі
Рівненської області вул. Соборна, 195,м.
Рівне,33001

представник позивача Губар Наталія
Всеволодівна АДРЕСА_1

3- відповідачу: Закрите акціонерне
товариство "Рівненський ливарний
завод" вул.Привокзальна,
2,с.Городок,Рівненський район,
Рівненська область,35331

- ,