Справа № 818/7686/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2014 року м. Київ
К/800/8515/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Чумаченко Т.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю "Олівія"

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2013року

та ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 21 січня
2014року

у справі №818/7686/13-а

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Олівія"

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю

у Сумській області

про визнання протиправним та
скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Олівія"
(далі по тексту ТОВ "Олівія") звернулось
до суду з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Сумській області (далі по
тексту Інспекція ДАБК), яким просило
визнати протиправною та скасувати
постанову по справі про правопорушення
у сфері мостобудівної діяльності №92
від 20.08.2013 року, винесену начальником
Інспекції ДАБК про визнання ТОВ
"Олівія" винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого абз.2 п.4
ч.2 ст.2 Закону України «Про
відповідальністю за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладення штрафу у розмірі 20 646 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2013року у справі №818/7686/13-а, залишеною
без змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21 січня 2014 року у зазначеній справі,
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

При ухваленні рішень суди першої та
апеляційної інстанцій виходили з
необґрунтованості позивачем своїх
вимог, оскільки у процесі розгляду
справи знайшов своє підтвердження факт
будівництва позивачем на земельній
ділянці, переданій йому в оренду, двох
критих майданчиків та печі без
належного оформлення проектної
документації та її погодження у
встановленому законом порядку, що є
порушення норм Закону України "Про
архітектурну діяльність", Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності". А отже, прийняття
Інспекцією ДАБК оскарженої постанови
відбулось без порушень вимог закону.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ТОВ "Олівія"
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
права, просить вищезазначені судові
рішення скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Інспекція ДАБК подала до Вищого
адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувало на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України.
Відповідач просив залишити касаційну
скаргу без задоволення, рішення судів
попередніх інстанцій - без змін.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права і наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Інспекцією ДАБК
проведена позапланова перевірка
позивача на предмет дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил на об'єкті
будівництва кафе-ресторан "Колібрі" по
вул.Харківська, 2а в м. Суми.

Перевіркою встановлено, що будівництво
двох критих майданчиків та печі
здійснено ТОВ "Олівія" на земельній
ділянці, не відведеній для цієї мети,
без належно розробленого та
затвердженого проекту, без реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт. Криті літні
майданчики
експлуатуються-використовуються в
якості закладів ресторанного
господарства не прийняті в
експлуатацію, в порушення вимог ч.1 ст.9
Закону України "Про архітектурну
діяльність", ч.4, 5 ст.26, п.2 ч.1 ст.34, ч.8 ст.39
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Ці висновки відображені в акті
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
22.07.2013року №506.

22.07.2013 року відповідач постановив
припис №506 про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил, яким
зобов'язав ТОВ "Олівія" привести у
відповідність до вимог чинного
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил об'єкти
самочинного будівництва-два криті
літні майданчики та піч, що розташовані
за адресою: вул.Харківська, 2а, м.Суми,
шляхом виконання заходів, передбачених
ч.5 ст.26 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Постановою Інспекції ДАБК №92 від 20.08.2013
року ТОВ "Олівія" визнано винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого абз.2 п.4 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальністю за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у
розмірі 20 646 грн.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

За нормою частини 1 статті 9 Закону
України "Про архітектурну діяльність",
будівництво (нове будівництво,
реконструкція, реставрація,
капітальний ремонт) об'єкта
архітектури здійснюється відповідно
до затвердженої проектної
документації, державних стандартів,
норм і правил у порядку визначеному
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

Згідно частин 4, 5 статті 26 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", право на забудову
земельної ділянки реалізується її
власником або користувачем за умови
використання земельної ділянки
відповідно до вимог містобудівної
документації. Проектування та
будівництво об'єктів здійснюється
власниками або користувачами
земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або
проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації
та проведення у випадках, передбачених
статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних
робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів;

6) реєстрація права власності на об'єкт
містобудування".

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
34 Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", замовник
має право виконувати будівельні роботи
після реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю
декларації про початок виконання
будівельних робіт - щодо об'єктів
будівництва, що належать до І-ІІІ
категорії складності.

Враховуючи викладені норми та
встановлені судами попередніх
інстанцій обставини справи, судова
колегія Вищого адміністративного суду
України погоджується з правовою
позицією судів щодо недотримання
позивачем вимог та умов по забудові
земельної ділянки.

В касаційній скарзі ТОВ "Олівія" вказує,
що криті літні майданчики та піч
барбекю не відносяться до нерухомих
речей, вони є тимчасовими спорудами.

З цього приводу суд касаційної
інстанції вважає за необхідне виходити
з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті
21 Закону України «Про благоустрій
населених і пунктів», елементами
(частинами) об'єктів благоустрою є: малі
архітектурні форми. Мала архітектурна
форма - це елемент декоративного чи
іншого оснащення об'єкта благоустрою.

Отже, мала архітектурна форма
призначена для декоративного
оснащення.

Згідно з частиною 2 статті 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруди, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд та встановлюються
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати з
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 кв.м. по зовнішньому контуру)
або не мати такого приміщення.

Таким чином, криті літні майданчики та
піч барбекю не відносяться до рухомих
речей, малих архітектурних форм та
тимчасових споруд.

З огляду на викладене, рішення судів
попередніх інстанцій про законність
оскаржуваного рішення відповідача
ґрунтуються на правильному
застосуванні норм матеріального права.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Олівія" -
відхилити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 21 січня 2014року у справі №818/7686/13-а -
залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: