Справа № 818/725/14
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 р.Справа № 818/725/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Шевцової Н.В.

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

представника позивача Сімоненко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Дочірнього підприємства "Завод
обважених бурильних та ведучих труб" на
постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014р.
по справі № 818/725/14

за позовом Дочірнього підприємства
"Завод обважених бурильних та ведучих
труб"

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області ,
Головного управління Державного
казначейства України в Сумській
області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство "Завод обважнених
бурильних та ведучих труб" (далі за
текстом - ДП "Завод ОБ та ВТ", позивач)
звернувся до суду з адміністративним
позовом до відповідачів: Державної
податкової інспекції у м.Сумах
головного управління Міндоходів у
Сумській області (далі за текстом - ДПІ
у м.Сумах, 1-й відповідач), Головного
управління Державної казначейської
служби України в Сумській області (далі
- 2-й відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення ДПІ у
м.Сумах головного управління
Міндоходів у Сумській області від
20.01.2014р. №/2223 про зменшення суми
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість у розмірі 16783,00 грн., у
тому числі за вересень 2011 року 5333,00 грн.,
за жовтень 2011 року - 7450,00 грн., за грудень
2011 року - 4000,00 грн., та застосування
штрафу у розмірі 8392,00 грн.;

- стягнути з Державного бюджету України
на користь ДП "Завод ОЮ та ВТ" 8392 грн. 00
кой. штрафу, передчасно сплаченого
згідно з податковим
повідомленням-рішенням ДПІ у м.Сумах
головного управління Міндоходів у
Сумській області від 20.01.2014 № /2223.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
оскаржувану постанову скасувати та
прийняти нове рішення про задоволення
позову.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, а саме: п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 200.3,
п. 200.4 ст. 200, п. 123.1 ст. 123 Податкового
кодексу України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
працівниками ДПІ у м. Сумах з 13.11.2013р. по
24.12.2013 було проведено планову виїзну
перевірку ДП "Завод ОБ та ВТ" з питань
дотримання вимог податкового та іншого
законодавства за період з 01.07.2011р. по
31.12.2012р., за наслідками якої складено
акт від 31.12.2013р. № 2275/2203/30996164/20 (а.с.12-110,
том 1).

Як свідчить з акту перевірки,
податковий орган дійшов висновків про
порушення позивачем п.п. 198.2, 198.3, 198.6 ст.
198, п.п. 200.1, 200.3 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 ст.201
Податкового кодексу України, в
результаті чого:

- занижено від'ємне значення податку на
додану вартість у сумі 16783,00 грн., у тому
числі за серпень 2011 року на суму 5333,00
грн., за вересень 2011 року на суму 7450,00
грн., за листопад 2011 року на суму 4000, 00
грн.

- зменшена сума податку на додану
вартість, що підлягає бюджетному
відшкодуванню у сумі 16783,00 грн., у тому
числі за вересень 2011 року на суму 5333,00
грн., за жовтень 2011р. на суму 7450,00 грн., за
грудень 2011 року на суму 4000,00 грн.

На підставі акту перевірки ДПІ в
м.Сумах було прийнято податкове
повідомлення-рішення від 20.01.2014р. №
/2223 (а.с.9, том1), яким 1-й відповідач
зменшив позивачу суму бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість у сумі 16783,00 грн., у тому числі
за вересень 2011 року на суму 5333,00 грн., за
жовтень 2011 року на суму 7450,00 грн., за
грудень 2011 року на суму 4000, 00 грн. та
застосував штраф 8392,00 грн.

Рішення отримано позивачем 20.01.2014р. і,
як стверджує позивач, помилково,
платіжним дорученням від 27.01.2014 № 162
(а.с.11, том 1) позивачем сплачено штрафні
санкції (штраф) повністю у сумі 8392 грн.

Не погодившись з прийнятим ДПІ в
м.Сумах податковим
повідомленням-рішенням позивач
звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності та обґрунтованості
податкового повідомлення-рішення від
26.07.2013 року № з огляду на те, що
позивачем не надано до суду належних
доказів на підтвердження реальності та
товарності правовідносин з ТОВ "КАСС"
за договором про надання
транспортно-експедеційних послуг.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду з наступних підстав.

У відповідності з п.п. 14.1.18. п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України бюджетне
відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу

Відповідно до п.п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

За приписами з п.п.201.10 ст.201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

З матеріалів справи вбачається, що
передумовою для віднесення сум ПДВ до
податкового кредиту в перевіреному
періоді стали господарські операції
позивача з ТОВ "КАСС".

Так, між ДП "Завод обважнених бурильних
та ведучих труб" (замовник) та ТОВ "КАСС"
(виконавець) укладено договір від
18.07.2011р. №18/07-2011 "Про надання
транспортно- експедеційних послуг", за
умовами якого виконавець за дорученя
замовника зобов'язується організувати
та виконати перевезення вантажу
автомобільним транспортом в
міжнародному сполученні та
перевезення по Україні, а замовник
зобов'язується оплатити транспортні
послуги.

Відповідно до п. 3 договору замовник
зобов'язаний надавати експедитору
заявку та забезпечувати своєчасне та
правильне оформлення
товарно-транспортних накладних.

На підтвердження реальності
здійснення господарської операції за
вказаним договором позивачем було
надано до перевірки та до суду копії
договору, податкових накладних, актів
здачі-прийняття робіт, рахунки-фактури.

Між тим, підприємством не було надано
на перевірку товарно-транспортні
документи, як передбачено п.3.3 та п. 5.2
договору від 18.07.2011р. №18/07-2011 "Про
надання транспортно-експедеційних
послуг", по отриманим актам
здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Підприємством також на перевірку не
було надано заявки, на які йдеться
посилання у п.2.1. вищезазначеного
договору.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
на вимогу суду першої інстанції
позивачем було надано до матеріалів
справи товарно-транспортні накладні по
території України (а.с.109-144, 2 том).

В зазначених товаросупровідних
документах містяться номерні знаки та
ідентифікація автомашин, які
здійснювали перевозку товарів
(сировини).

З матеріалів справи вбачається, що ДПІ
у м. Сумах було направлено запит на
встановлення автомобільного
транспорту, який зазначено в
товарно-транспортних накладних до
органу УДАІ в Сумській області.

Між тим, у відповідь на вказаний запит
УДАІ в Сумській області повідомлено, що
зазначений автомобільний транспорт не
закріплений за ТОВ "Касс", а лічиться за
іншими підприємствами та фізичними
особами (а.с.210-217, 2 том)

Колегія суддів також зазначає, що в
наданих до матеріалів справи
податкових накладних в графі "вид
цивільно - правового договору"
зазначено договір купівлі продажу від
01.06.2011 року, однак між позивачем та ТОВ
"Касс" 18. 07.2011 року укладено договір №18/07
- 2011 про надання
транспортно-експедиційних послуг,
тобто в податковій накладній не
співпадає вид договору та його дата.

В актах здачі - прийняття робіт та
рахунках фактури відсутні будь-які
посилання на документ, на підставі
якого виконувались роботи (послуги).

Вимоги до оформлення первинних
документів визначені ч. 2 ст. 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в України,
відповідно до ч.2 ст.9 яких первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Між тим, із наданих позивачем
документів неможливо достовірно
встановити, на виконання яких
господарських операцій вони були
оформлені, з'ясувати їх зміст та обсяг.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що первинні документи,
надані позивачем до суду на
підтвердження реальності
господарської операції за перевірений
період по взаємовідносинам з ТОВ "Касс"
не можуть належним чином засвідчувати
факт отримання позивачем
транспортно-експедиційних послуг від
зазначеного контрагента за договором
№18/07 - 2011 про надання
транспортно-експедиційних послуг.

Отже, у зв'язку з тим, що позивачем не
надано суду належних доказів на
підтвердження реальності
господарських операцій з ТОВ "Касс", а
тому не доведено факт виконання робіт,
колегія суддів вважає обґрунтованими
висновки суду першої інстанції про
правомірність податкового
повідомлення-рішення 20.01.2014р. №/2223
про зменшення суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у розмірі 16783,00 грн. та
застосування штрафу у розмірі 8392,00 грн.

За викладених обставин, переглянувши
постанову суду першої інстанції,
колегія суддів підтверджує, що при її
прийнятті суд першої інстанції дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, п. 1 ч. 1
205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства "Завод обважених
бурильних та ведучих труб" залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 27.05.2014р.
по справі № 818/725/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Шевцова
Н.В.Судді(підпис) (підпис) Макаренко Я.М.
Мінаєва О.М. Повний текст ухвали
виготовлений 04.08.2014 р.