Справа № 806/2105/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"07" серпня 2014 р.
Справа № 806/2105/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представника
позивача-Шатківської А.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"15" травня 2014 р. у справі за позовом
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області до Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції про визнання дій
неправомірними та скасування
постанови, зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області звернулась до
суду з вказаним позовом та просила
визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця № ВП
37372053 від 06.12.2013 року про повернення
виконавчого документа стягувачеві та
зобов`язати відповідача прийняти до
виконання виконавчий лист № 1183/11,
виданий Житомирським окружним
адміністративним судом від 19.04.2011 року
про стягнення з ДП "Житомирторф" в сумі
42238,96 грн. податкового боргу.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 15 травня 2014
року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
Житомирська ОДПІ подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вищевказану постанову та прийняти
нову, якою позов задовольнити в повному
обсязі. В апеляційній скарзі апелянт
посилається на неправильність
застосування норм матеріального права,
що є підставою для скасування
постанови суду першої інстанції.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обгрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що після набрання
законної сили постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від 19
квітня 2011 року позивачу було видано
виконавчий лист № 1183/11, який в
подальшому було направлено до
Корольовського ВДВС.

22 квітня 2014 року Житомирська ОДПІ
отримала постанову № ВП 37372053 про
повернення виконавчого документа
стягувачеві видану 06 грудня 2013 року
державним виконавцем Корольовського
ВДВС на підставі п.9 ч.1 ст.47, ст.50 Закону
України "Про виконавче провадження".

Не погодившись із даною постановою
позивач оскаржив її в судовому порядку
з дотриманням строків звернення до
суду.

З мотивувальної частини постанови
державного виконавця вбачається, що
підставою для її винесення стало:

- Податковий кодекс України, який
набрав чинності 01 січня 2011 року, в якому
встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунку
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання, є контролюючі органи в
розумінні Податкового кодексу України.
При цьому, органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
долучаються. Таким чином, після
набрання чинності новим Податковим
кодексом України, тобто після 1 січня 2011
року, не підлягають виконанню органами
державної виконавчої служби виконавчі
документи про стягнення податкового
боргу з юридичних осіб;

- інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України №
1484/12/13-13 від 24.10.2013 року;

- Закон України " Про виконавче
провадження".

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції дійшов
висновку, що дії відповідача були
законними, а тому підстав для
задоволення позову немає.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції зі
слідуючих підстав.

Із інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України
№1484/12/13-13 від 24.10.2013 року, слідує, що
згідно пункту 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Із змісту наведеної законодавчої норми
випливає, що Податковим кодексом
України встановлено особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу. Органами
стягнення за такими рішеннями, які
здійснюють процедуру їх примусового
виконання, є контролюючі органи в
розумінні Податкового кодексу України.

У відповідності до п.41,1 ст.41
Податкового кодексу України,
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Отже, чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів у
рахунок погашення податкового боргу.
При цьому органи державної виконавчої
служби до цієї процедури не
залучаються. Як випливає з наведених
норм, немає підстав для відкриття
виконавчого провадження в порядку,
передбаченому Законом України від 21.04.99
N 606-XIV "Про виконавче провадження".

Процедура погашення податкового боргу
є самостійною процедурою, яка
регулюється окремими нормами, а саме
Податковим кодексом України, а не
законодавством про виконавче
провадження.

Таким чином, після набрання чинності
Податковим кодексом України, а саме
після 01 січня 2011 року, не підлягають
виконанню органами державної
виконавчої служби виконавчі документи
про стягнення податкового боргу з
юридичних осіб.

Судом встановлено, що виконавчий лист
№ 1183/11 про стягнення з державного
підприємства "Житомирторф" на користь
держави в особі Державної податкової
інспекції у м.Житомирі податкового
боргу, виданий 19 квітня 2011 року, тобто
після набрання законної сили ст.95
Податкового кодексу України.

За таких обставин у відповідача
відсутні правові підстави для
виконання зазначеного виконавчого
документа.

З огляду на викладене, державним
виконавцем Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції, у відповідності до вимог
Закону України "Про виконавче
провадження", правомірно винесено
спірну постанову про повернення
виконавчого документа стягувачеві.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких грунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що позивач не
довів ті обставини, на яких грунтуються
його позовні вимоги, в той час як
відповідачем правомірність винесення
оспорюваної постанови доказана
повністю.

Відповідно до статті 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. Постанова суду першої
інстанції прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
відповідає матеріалам справи та
чинному законодавству, а підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "15" травня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "07" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

3- відповідачу Корольовський відділ
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції вул.Довженка,64,м.Житомир,10002

- ,