Справа № 2-а-1825/11/2414
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-1825/11/2414
Головуючий у 1-й інстанції: Волошин С.О.
Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Загороднюк А.Г.

судді: Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Шевченківського
районного суду м. Чернівці від 08 червня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління праці та
соціального захисту населення
Шевченківської районної ради у місті
Чернівці про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
протиправними та стягнення
недоплаченої щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Чернівці від 08 червня 2011 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції від 08
червня 2011 року та прийняти нове
рішення, яким задоволити позовні
вимоги в повному обсязі.

В судове засідання учасники процесу не
з'явилися. Відповідно до пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є особою, яка постраждала
внаслідок аварії на ЧАЕС, категорії 1,
та відповідно до статті 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" має право
на отримання щорічної допомоги на
оздоровлення в розмірі 5 мінімальних
заробітних плат. Однак у 2010 році
вказана допомога позивачу виплачена у
меншому розмірі ніж передбаченому
статті 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи"

18 квітня 2011 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про виплату
недоотриманої щорічної грошової
допомоги на оздоровлення за 2010 рік.

06 травня 2011 року позивач отримав
відповідь в якій зазначалося, що
вказана допомога виплачена в 2010 році -
120 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Колегія суддів апеляційної інстанції
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до статті 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся до суду 19 серпня 2011
року, при цьому в адміністративному
позові просив зобов'язати відповідача
провести нарахування та виплату
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік в розмірі 5
мінімальних заробітних плат,
відповідно до статті 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" .

Однак позивачем не було надано жодних
доказів підтвердження поважності
причин пропуску строку звернення до
суду, що й стало підставою для
залишення адміністративного позову в
частині зобов'язання відповідача
провести нарахування та виплату
позивачу щорічної допомоги на
оздоровлення за 2010 рік без розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 11 КАС
України суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду -без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваного рішення
правильно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку, та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для задоволення вимог
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 254 КАС України , суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2, -залишити
без задоволення, а постанову
Шевченківського районного суду м.
Чернівці від 08 червня 2011 року, -без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Драчук Т. О.

Полотнянко Ю.П.