Справа № 9101/107273/2012
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2012-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2012 рокусправа №
1101/2091/12(2а/1101/60/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова
Д.В. Поплавського В.Ю.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 25
травня 2012 року

у адміністративній справі
1101/2091/12(2а/1101/60/12) за позовом ОСОБА_1 до
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
про протиправність дій, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 25
травня 2012 року відмовлено у
задоволенні вимог ОСОБА_1 щодо визнання
протиправними дій державного
виконавця та скасуванню постанови про
закінченню виконавчого провадження за
виконавчим листом № 2а-2198/2011 від 25.05.2011
року.

Зазначена постанова оскаржена
позивачем по справі з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного рішення, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Колегія суддів перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що апеляційна
скарга позивача не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, оскаржувана
позивачем у цій справі постанова
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ про закінчення
виконавчого провадження була винесена
25.02.2012 року у зв'язку з виконанням
Управлінням пенсійного фонду України в
Бобринецькому районі Кіровоградської
області постанови Бобринецького
райсуду від 25.05.2011 року у строк
встановлений для самостійного
виконання судового рішення в частині
здійснення перерахунку пенсії
позивача в порядку, визначеному
рішенням суду, та вжиття заходів до
виплати позивачу перерахованих сум
пенсії по інвалідності 3 групи, в
розмірі встановленому статтями 50, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», та одноразової
компенсації відповідно до ст..48 цього
закону

Позивач вважає, що постанова
Бобринецького райсуду від 25.05.2011 року
не виконана у повному обсязі, а тому
державний виконавець не мав правових
підстав для закриття виконавчих
проваджень.

Надаючи правову оцінку встановленим
обставинам справи та висновкам суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про виконавче
провадження»від 21.04.1999, № 606-XIV (далі
Закон № 606-XIV), який визначає умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Так, відповідно до ст. 1 Закону № 606-XIV,
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 5 Закону № 606-XIV,
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України.

Невиконання законних вимог державного
виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Частиною першою статті одинадцятої
вказаного Закону № 606-XIV передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
було відкрито виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 2а-2198/2011, виданого 25.05.2011 року
Бобринецьким районним судом про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Бобринецькому районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплату пенсії позивачу
по інвалідності 3 групи для осіб 1
категорії постраждалих внаслідок
чорнобильської катастрофи відповідно
до статті 50, частини 4 статті 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
та одноразової компенсації відповідно
до ст.48 цього закону з 18.03.2011 року

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі фактичного виконання
в повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом

Про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом (ч. 3 ст. 49 Закону № 606-XIV).

Постанову про закінчення виконавчого
провадження було винесено державним
виконавцем відповідача після
отримання від боржника листа про те, що
рішення суду виконано в частині
перерахунку пенсії позивача та
донарахування йому одноразової
щорічної допомоги, а стосовно виплати
перерахованих та донарахованих сум
пенсії і допомоги вжито заходи шляхом
направлення державному розпоряднику
відповідних розрахунків та запитів на
перерахунок грошових коштів на
виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні вимог
позивача, суд першої інстанції узяв до
уваги, що залежна від відповідача
частина судового рішення, виконана ним
в добровільному порядку, а від виплати
позивачу донарахованих коштів пенсії
та допомоги відповідач не
відмовляється, і на виконання вказаної
частини судового рішення відповідачем
вжито відповідні заходи. Також судом
першої інстанції було узято до уваги
відсутність у відповідача можливості
виконати судове рішення в частині
виплати перерахованих та
донарахованих сум, оскільки п.4 розділу
VII Перехідних положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» було передбачено, що в період 2011
року норми і положення ст.ст.39, 48, 50-54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених КМУ виходячи
із наявного фінансового ресурсу
бюджету Пенсійного фонду України на 2011
рік.

Доводи апеляційної скарги позивача не
спростовують висновків суду першої
інстанції та не знайшли свого
належного підтвердження в суді
апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 159 КАС України,
обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи та ухвалено рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, в зв'язку з чим,
суд апеляційної інстанції, у
відповідності до ст. 200 КАС України,
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
КАС України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 25
травня 2012 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку і строки, що визначені ст.212 КАС
України

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський