Справа № 810/4205/14
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року
810/4205/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лисенко В.І.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі -
Фуд»доКиївської міжрегіональної
митниці Міндоходівпровизнання
протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
товариство з обмеженою
відповідальністю «Фоззі - Фуд» (далі -
позивач) з позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
(далі - відповідач) про визнання
протиправними та скасування рішень
відповідача про коригування митної
вартості від 14.01.2014 №100250002/2014/000010/2,
№100250002/2014/000011/2, №100250002/2014/000013/2,
№100250002/2014/000012/2, №100250002/2014/000008/2,
№100250002/2014/000009/2, №100250002/2014/000007/2, від
17.01.2014 № 100250002/2014/000018/2, від 20.01.2014
№100250002/2014/000022/2, № 100250002/2014/000020/2,
№100250002/2014/000021/2 та від 27.01.2014 №
100250002/2014/000032/2.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що оскаржувані рішення
відповідача про коригування митної
вартості товарів є протиправними,
оскільки «Фоззі - Фуд» на законних
підставах, правомірно і правильно
визначило митну вартість товарів, а
відповідач, у свою чергу, безпідставно
відмовив позивачу у визначенні митної
вартості за першим (основним) методом
та визначив митну за шостим (резервним)
методом.

Відповідач проти позову заперечував з
мотивів, викладених у письмових
запереченнях. Просив суд у задоволенні
позову відмовити.

У судове засідання сторони,
повідомлені належним чином про час,
дату та місце судового розгляду, не
з'явились.

Від представника позивача до суду
надійшло клопотання про розгляд справи
за його відсутності.

Відповідач про причини неявки суд не
повідомив, із заявами про відкладення
судового розгляду до суду не звертався.

Згідно із частиною четвертою статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про розгляд справи за
відсутності сторін та у порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку що позовні вимоги
підлягають задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 26.12.2013 між
компанією Danish Crown A/S (продавець) та ТОВ
«Фоззі - Фуд» було укладено контракт №
182, відповідно до умов якого продавець
продає, а покупець купує мґясну
продукцію (далі - товар) в асортименті,
кількості та за цінами відповідно до
інвойсів, які є невід'ємною частиною
даного контракту.

Відповідно до пункту 2.1 Контракту № 182,
ціна на товар визначається у інвойсах
на кожну партію товару. Ціна включає в
себе вартість продукту, тари,
термоусадочної упаковки, маркування,
завантаження, витрат по митному
оформленню вантажу в країні продавця.

Згідно з пунктом 3.1 Контракту № 182 усі
ціни за даним контрактом, а також
поставка, передбачаються на умовах FCA
Данiя 9500 Hobro, Agri Norcold Hobro Skivevej 43, FCA Данiя Agri
Norcold, Park Alle 17, 6600 Vejen, FCA Данія Marsvej 43, 8960
Randers, Padborg, FCA Данiя Шstbirkvej 2, 8700 Horsens,
відповідно до Incoterms 2010.

У січні 2014 з метою митного оформлення
товару, імпортованого позивачем на
підставі вищезазначеного контракту,
товариством до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
були подані наступні митні декларації
(далі - МД): від 13.01.2014 №100250002/2014/060305, від
13.01.2014 №100250002/2014/060307, від 13.01.2014
№100250002/2014/060309, від 13.01.2014 №100250002/2014/060316,
від 14.01.2014 №100250002/2014/060323, від 14.01.2014
№100250002/2014/060324, від 14.01.2014 №100250002/2014/060322,
від 17.01.2014 № 100250002/2014/060443, від 20.01.2014
№100250002/2014/060538, від 20.01.2014 № 100250002/2014/060530,
від 20.01.2014 №100250002/2014/060535, від 27.01.2014 №
100250002/2014/060743.

Митна вартість була заявлена
декларантом за основним методом
визначення митної вартості - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються.

На підтвердження заявленої митної
вартості позивачем подано митному
органу наступні документи згідно
переліку, що зазначений у графі 44 МД від
13.01.2014 №100250002/2014/060307: картку обліку
особи, яка здійснює операції з
товарами; міжнародна автомобільна
накладна (CMR); документ, що підтверджує
вартість перевезення товару; рахунок -
фактуру (інвойс); страховий поліс;
зовнішньоекономічний договір
(контракт); договір (контракт) про
перевезення; ветеринарні свідоцтва
форм Ф-1, Ф-2; інформацію про позитивні
результати здійснення санітарно -
епідеміологічного контролю товару;
інформацію про позитивні результати
здійснення фітосанітарного контролю
товару; інформацію про позитивні
результати здійснення радіологічного
контролю товару; резервну позицію;
сертифікат про походження товару
загальної форми; заявку на перевезення
вантажу автомобільним
транспортом;сертифікат якості.

Аналогічні пакети документів були
подані до митних декларацій від 13.01.2014
№100250002/2014/060305, від 13.01.2014 №100250002/2014/060309,
від 13.01.2014 №100250002/2014/060316, від 14.01.2014
№100250002/2014/060323, від 14.01.2014 №100250002/2014/060324,
від 14.01.2014 №100250002/2014/060322, від 17.01.2014 №
100250002/2014/060443, від 20.01.2014 №100250002/2014/060538,
від 20.01.2014 № 100250002/2014/060530, від 20.01.2014
№100250002/2014/060535, від 27.01.2014 № 100250002/2014/060743.

Митним органом проаналізовано
інформацію, що містилась у
товаросупровідних документах, наданих
до митного оформлення за вказаними
митними деклараціями та повідомлено
позивача в електронному вигляді про те,
що відповідно до статті 53 Митного
кодексу України декларанту необхідно
подати додаткові документи, що
підтверджують митну вартість товару, а
саме:

- за МД від 13.01.2014 №100250002/2014/060307:
транспортні (перевізні) документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість перевезення оцінюваних
товарів; виписку з бухгалтерської
документації; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс - листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Аналогічні документи були витребувані
митним органом від позивача і по решті
митних декларацій.

У подальшому, на вимогу митного органу
про надання додаткових документів на
підтвердження митної вартості, ТОВ
«Фоззі - Фуд» відповідними листами було
надано:

- за митною декларацією від 13.01.2014
№100250002/2014/060307: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); копії інвойсів по
іншим поставкам (для підтвердження
ціни товару): від 09.01.2014 № , від
10.01.2014 № , від 10.01.2014 № ; від
09.01.2014 № ; від 09.01.2014 № ; від
10.01.2014 № . Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 10.01.2014 № 182 - 325, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 27.12.2013 № 182 -325;

- за митною декларацією від 13.01.2014
№100250002/2014/060309: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); копії інвойсів по
іншим поставкам (для підтвердження
ціни товару): від 09.01.2014 № , від
10.01.2014 № , від 10.01.2014 № ; від
09.01.2014 № ; від 09.01.2014 № ; від
10.01.2014 № . Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 10.01.2014 № 182 - 326, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 27.12.2013 № 182 -326;

- за митною декларацією від 14.01.2014
№100250002/2014/060323: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); копії інвойсів по
іншим поставкам (для підтвердження
ціни товару): від 09.01.2014 № , від
10.01.2014 № , від 10.01.2014 № ; від
09.01.2014 № ; від 09.01.2014 № ; від
10.01.2014 № . Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 10.01.2014 № 182 - 328, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 27.12.2013 № 182 -328;

- за митною декларацією від 13.01.2014
№100250002/2014/060316: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); копії інвойсів по
іншим поставкам (для підтвердження
ціни товару): від 09.01.2014 № , від
10.01.2014 № , від 10.01.2014 № ; від
09.01.2014 № ; від 09.01.2014 № ; від
10.01.2014 № . Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 10.01.2014 № 182 - 327, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 27.12.2013 № 182 -327;

- за митною декларацією 13.01.2014
№100250002/2014/060305: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); копії інвойсів по
іншим поставкам (для підтвердження
ціни товару): від 09.01.2014 № , від
10.01.2014 № , від 10.01.2014 № ; від
09.01.2014 № ; від 09.01.2014 № ; від
10.01.2014 № . Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 10.01.2014 № 182 - 325, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 27.12.2013 № 182 -325;

- за митною декларацією від 14.01.2014
№100250002/2014/060324: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); копії інвойсів по
іншим поставкам (для підтвердження
ціни товару): від 09.01.2014 № , від
10.01.2014 № , від 10.01.2014 № ; від
09.01.2014 № ; від 09.01.2014 № ; від
10.01.2014 № . Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 10.01.2014 № 182 - 329, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 27.12.2013 № 182 -329;

- за митною декларацією від 14.01.2014
№100250002/2014/060322: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); копії інвойсів по
іншим поставкам (для підтвердження
ціни товару): від 09.01.2014 № , від
10.01.2014 № , від 10.01.2014 № ; від
09.01.2014 № ; від 09.01.2014 № ; від
10.01.2014 № . Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 10.01.2014 № 182 - 331, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 27.12.2013 № 182 -331;

- за митною декларацією від 17.01.2014 №
100250002/2014/060443: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); прайс - лист від
08.01.2014 до 08.01.2015; комерційну пропозицію
від 27.12.2013 до 27.12.2014. Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 15.01.2014 № 182 - 332, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 10.01.2014 № 182 -332;

- за митною декларацією від 20.01.2014
№100250002/2014/060538: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); прайс - лист від
08.01.2014 до 08.01.2015; комерційну пропозицію
від 27.12.2013 до 27.12.2014. Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 15.01.2014 № 182 - 333, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 10.01.2014 № 182 -333;

- за митною декларацією від 20.01.2014 №
100250002/2014/060530: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); прайс - лист від
08.01.2014 до 08.01.2015; комерційну пропозицію
від 27.12.2013 до 27.12.2014. Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 16.01.2014 № 182 - 334, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 15.01.2014 № 182 -334; копію
митної декларації країни відправника
№ 14DК00560028ЕЕ2359 від 15.01.2014;

- за митною декларацією від 20.01.2014
№100250002/2014/060535: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); прайс - лист від
08.01.2014 до 08.01.2015; комерційну пропозицію
від 27.12.2013 до 27.12.2014. Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 16.01.2014 № 182 - 335, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 10.01.2014 № 182 -334;

- за митною декларацією від 27.01.2014 №
100250002/2014/060743: роздруківку з сайту
www.alibaba.com стосовно вартості печінки
мороженої свинячої, копію листа
Держслужби статистики України від
11.12.2013 за жовтень 2013 року (ціна печінки з
Данії складає 1,18 дол. США, або 0,8637 Євро,
інші країни від 0,93 до 1,47 дол. США, або з
0,68 Євро до 1,07 Євро); прайс - лист від
08.01.2014 до 08.01.2015; комерційну пропозицію
від 27.12.2013 до 27.12.2014. Разом з тим, позивач
повідомив митний орган про те, що для
підтвердження витрат на
транспортування, товариством вже
надавались транспортні (перевізні)
документи до електронної декларації,
зокрема, документ, що підтверджує
вартість перевезення товару (довідка)
від 22.01.2014 № 182 - 336, договір на
перевезення від 10.06.2010 № L - 228, заявку на
перевезення вантажу автомобільним
транспортом від 15.01.2014 № 182 -336; рахунок
фактуру про надання ТЕП № 000422 від
22.01.2014.

Крім цього, ТОВ «Фоззі - Фуд» повідомило
митний орган про відсутність, на той
час, можливості надати інші
витребувані документи на
підтвердження митної вартості
імпортованих товарів.

За результатами опрацювання
зазначених митних декларацій Митним
органом сформовано картки відмови у
митному оформленні (випуску) товарів та
прийняті рішення від 14.01.2014
№100250002/2014/000010/2, №100250002/2014/000011/2,
№100250002/2014/000013/2, №100250002/2014/000012/2,
№100250002/2014/000008/2, №100250002/2014/000009/2,
№100250002/2014/000007/2, від 17.01.2014
№100250002/2014/000018/2, від 20.01.2014
№100250002/2014/000022/2, 100250002/2014/000020/2,
№100250002/2014/000021/2 та від 27.01.202/2014/000032/2, якими скориговано митну
вартість імпортованого товару -
печінки свинячої мороженої,
виробництва Данії, УКТ ЗЕД , за
шостим (резервним) методом на рівні 1,17
Євро за кілограм товару, замість
заявленої позивачем митної вартості за
першим (основним) методом - 0,57 Євро за
кілограм.

Підставами для коригування митної
вартості, у відповідності до графи 33
вищезазначених рішень стали: неподання
основних документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів; невідповідність обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару, умовам наведеним у
главі 9 Митного кодексу України;
наявність у митного органу інформації
щодо числових значень складових митної
вартості та інших умов, що могли
вплинути на ціну товарів, яка призвела
до виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості. В рішенні
також вказано на те, що методи 2-а та 2-б
не застосовані у зв'язку з відсутністю
цінової інформації на ідентичні та
подібні (аналогічні) товари; методи 2-в,
2-г - через відсутність основи для
віднімання (додавання) вартості. Митна
вартість визначена за резервним
методом та ґрунтується на раніше
визнаних (визначених) митними органами
митних вартостях, а використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально.

З метою випуску товарів у вільний обіг
під гарантійні зобов'язання, позивачем
подано нові митні декларації, у яких
вказано митну вартість товару на рівні,
визначеному митним органом.

Разом з тим, 26.08.2013 позивач направив на
адресу відповідача запит № 734 щодо
причин, за яких заявлена митна вартість
у вантажно митній декларації типу ІМ -
40, реєстраційний номер 100270000/2013/264379 та
деклараціях митної вартості, не могла
бути визнана та надання інформації
щодо порядку і методу визначення
митної вартості, застосованих при
коригуванні заявленої митної вартості,
а також підстав для здійснення такого
коригування.

У подальшому, за результатами розгляду
вказаного запиту, Київською
міжрегіональною митницею Міндоходів
були надані відповіді на запит, за
змістом яких митний орган дійшов
висновку, що заявлена ТОВ «Фоззі - Фуд»
митна вартість у митних деклараціях
від 13.01.2014 №100250002/2014/060305, від 13.01.2014
№100250002/2014/060309, від 13.01.2014 №100250002/2014/060316,
від 14.01.2014 №100250002/2014/060323, від 14.01.2014
№100250002/2014/060324, від 14.01.2014 №100250002/2014/060322,
від 17.01.2014 № 100250002/2014/060443, від 20.01.2014
№100250002/2014/060538, від 20.01.2014 № 100250002/2014/060530,
від 20.01.2014 №100250002/2014/060535, від 27.01.2014 №
100250002/2014/060743, не може бути визнана у
зв'язку з тим, що декларантом позивача
не надано всіх необхідних документів
для визначення числового значення
заявленої митної вартості.

Методи визначення митної вартості 2-а,
2-б не застосовані у зв'язку з
відсутністю цінової інформації на
ідентичні та подібні (аналогічні)
товари. Методи визначення митної
вартості 2-в, 2-г не застосовані через
відсутність основи для віднімання
(додавання) вартості.

Митна вартість визначена із
застосуванням резервного методу
відповідно до статті 64 Митного кодексу
України з використанням способів, які
не суперечать законам України і є
сумісними з відповідними принципами і
положеннями Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою
мірою ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) органами доходів і зборів
митних вартостях.

04 квітня 2014 року ТОВ «Фоззі - Фуд» (в
межах 80 - ти денного строку з моменту
випуску товару у вільний обіг) було
подано заяву № 10/14-437 на визнання
заявленої митної вартості та
скасування рішення. До заяви були
додані: копії платіжних доручень в
іноземній валюті (оплата по інвойсах);
копія банківської виписки стосовно п/д
від 25.02.2014 № 13828 та від 25.02.2014 № 13933; копії
експертних висновків Київської
обласної торгівельно - промислової
палати; копії митних декларацій країни
відправлення по поставкам № № 182-325 -
182-336; копії виписок із бухгалтерської
документації по поставці печінки;
копії виписок із бухгалтерської
документації по перевезенню по
поставкам № № 182-325 - 182-336; копію прайс -
листа; копію комерційної пропозиції;
копії рахунків на перевезення; копії
актів виконаних робіт по перевезенню
(а.с. 69 - 136 Том ІІ).

За результатами розгляду заяви від
04.04.2014 № 125/14 відповідач листом від
11.04.2014 № 4567/1/26-70-61-04 відмовив позивачу у
перегляді рішень про коригування
митної вартості товарів 14.01.2014
№100250002/2014/000010/2, №100250002/2014/000011/2,
№100250002/2014/000013/2, №100250002/2014/000012/2,
№100250002/2014/000008/2, №100250002/2014/000009/2,
№100250002/2014/000007/2, від 17.01.2014 №
100250002/2014/000018/2, від 20.01.2014 №100250002/2014/000022/2,
№ 100250002/2014/000020/2, №100250002/2014/000021/2 та від
27.01.2014 № 100250002/2014/000032/2.

Зокрема, митний орган у листі зазначив,
що в платіжних дорученях в іноземній
валюті в графі «№ та дата вантажної
митної декларації (при наявності)» не
вказано жодних даних, хоча на момент
оплати товар був оформлений у митному
відношенні; у графі «Призначення
переказу коштів» не зазначені дати
інвойсів. Надані експертні висновки
Київської обласної торгівельно -
промислової палати не можуть бути
використані для визначення митної
вартості, оскільки експертом
проводився аналіз вартості продукції
на підставі документів фірми -
виробника товару, а відтак, є
орієнтованими безпосередньо на ТОВ
«Фоззі - Фуд», а не кон'юнктуру ринку в
цілому.

Копії митних декларацій країни
відправлення не містять відміток
митного органу країни відправлення.

Прайс - лист компанії «Danish Crown» містить
інформацію тільки стосовно тієї
позиції товару, яка стосується митного
оформлення, а не стосовно всієї
продукції виробника.

Крім зазначеного, прайс - лист не
містить інформацію стосовно сайтів у
мережі Інтернет для контакту покупців
із фірмою - продавцем зазначених
товарів.

Також, митний орган вказав, що надані
позивачем документи прийнято до уваги
в якості довідкової інформації, але
вони не можуть бути підставою для
підтвердження заявленої митної
вартості товару.

Не погоджуючись із спірними рішеннями
відповідача про коригування митної
вартості товарів, позивач звернувся до
суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним
відносинам, що виникли між сторонами,
суд виходить з наступного.

Відносини, з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів, регулюються
положеннями Митного кодексу України
від 13.03.2012 № 4495-VI, який набув
чинності з 01.06.2012 (далі - Митного Кодексу
України), а також положеннями
Податкового кодексу України та інших
законів України з питань
оподаткування.

Відповідно до статті 246 Митного Кодексу
України метою митного оформлення є
забезпечення дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

Відповідно до статті 248 Митного Кодексу
України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
митному органу декларантом або
уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати) (стаття
257 Митного Кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного Кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів
використовуються, зокрема, для
нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58
Митного Кодексу України також
передбачено, що митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. При цьому, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного Кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації (стаття 52
Митного Кодексу України).

Статтею 53 Митного Кодексу України
встановлено, що у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, зокрема, є:
декларація митної вартості та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару.

В силу частини п'ятої статті 53 Митного
Кодексу України забороняється
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

З аналізу частин першої та другої
статті 53 Митного Кодексу України
вбачається, що Митним кодексом
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного Кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15.02.2011 року №3018-VI "Про
внесення змін до Закону України "Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур", якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
Кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного
Кодексу України передбачено, що в разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до статті 54 Митного Кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється митним органом під час
проведення митного контролю і митного
оформлення шляхом перевірки числового
значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного Кодексу
України передбачено, що метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо щодо
продажу оцінюваних товарів або їх ціни
відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів. Метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. У разі якщо митна вартість
не може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи.

Згідно із частинами четвертою та п'ятою
статті 54 Митного Кодексу України
митний орган під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів зобов'язаний,
зокрема, здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості, а також у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частини шостої статті 54
Митного Кодексу України митний орган
може відмовити у митному оформленні
товарів за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Аналіз положень частини третьої статті
53, частин першої, другої та п'ятої
статті 54, статті 58 Митного Кодексу
України надає підстави для висновку
про те, що митний орган при здійсненні
контролю за правильністю визначення
митної вартості зобов'язаний
перевірити складові числового
значення митної вартості, правильність
розрахунку, здійсненого декларантом,
упевнитись в достовірності та точності
заяв, документів чи розрахунків,
поданих декларантом, а також
відсутності обмежень для визначення
митної вартості за ціною договору,
наведених у статті 58 Митного Кодексу
України.

Митний орган має право відійти від
наведених вище законодавчих обмежень,
що пов'язують з перевіркою основного
переліку документів, які підтверджують
митну вартість, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише
якщо надані декларантом документи
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, адже
такі вади не дозволяють митному органу
законно здійснити визначений законом
мінімум митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи для
розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в
документах, усунення сумнівів щодо
підробки документів або з'ясування
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, які виявились відсутніми,
закон надає право митному органу
витребувати від декларанта інші
додаткові документи, що перелічені в
частині другій статті 53 Митного
Кодексу України.

Водночас, право митного органу на
витребування додаткових документів
закон пов'язує з вичерпним переліком
підстав, які стосуються недоліків у
наданих для митного оформлення товарів
основних документах для підтвердження
митної вартості товарів, перелік яких
наведено у частині другій статті 53
Митного кодексу України.

Такими імперативними умовами є
наявність обґрунтованих сумнівів у
правильності зазначеної декларантом
митної вартості товарів та/або
існування обґрунтованих підстав
вважати, що існуючий взаємозв'язок між
продавцем і покупцем вплинув на
заявлену декларантом митну вартість.

При цьому, суд звертає увагу на те, що
право витребовувати додаткові
документи не означає безапеляційного
неврахування наданих під час
проведення консультацій документів та
в процедурі підтвердження заявленої
митної вартості товарів, що
декларуються.

Як убачається з наданих письмових
запереченьвідповідача, підставами для
сумніву у правильності визначення ТОВ
«Фоззі - Фуд» числового значення митної
вартості товару стало ненадання всіх
необхідних основних документів при
поданні митних декларацій та наявність
розбіжностей у додатково поданих
документах, зокрема, у платіжних
дорученнях в іноземній валюті відсутні
№ та дата ВМД, не зазначені дати
інвойсів, копія ВМД країни
відправлення не містить відбитку
країни відправлення та не завірена
печаткою відправника, прайс лист
наданий лише на ту позицію, яка
розмитнювалась позивачем. А тому,
відповідачем було здійснено
коригування митної вартості товарів, з
урахуванням послідовності методів,
зазначених у статях 59 - 64 Митного
кодексу України.

Проте, як убачається з додаткових
пояснень позивача, форма платіжного
доручення розроблена ПАТ «Банк Восток»
і використовується саме для нього, а
враховуючи зазначення конкретних
інвойсів у призначенні платежу, стає
зрозумілим проведення оплати щодо
відповідних поставок. Оскільки форма
платіжного доручення не дозволяє
вказувати великий обсяг інформації,
тому зазначаються тільки обмежені
дані, у зв'язку із чим і не було вказано
дат інвойсів. Зазначив, що при
перерахунку коштів банк здійснює
перевірку реквізитів платіжного
доручення і те, що платіж буде
перерахований необхідному
бенефіциару.

Таким чином, суд вважає, що
незаповнення графи «№ та дата
вантажної митної декларації (при
наявності)», графи «Призначення
переказу коштів» та не зазначення дат
інвойсів у поданих платіжних
дорученнях, ніяким чином не могло
вплинути на моживість ідентифікації
проплат стосовно досліджуваних
поставок.

Щодо посилань митного органу на те, що
прайс лист містить лише одну позицію
товару, а не декілька , а тому не можливо
визначити митну вартість за ціною
договору, суд зазначає наступне.

Позивачем розмитнювався лише один вид
товару, а не декілька, а тому вимагання
митним органом додатково вказувати в
прайс - листі всі позиції товару, які
реалізує компанія Danish Crown A/S, не
ґрунтується на нормах чинного
законодавства.

Щодо неподання додаткових документів,
судом встановлено, що у всіх випадках
товариство «Фоззі - Фуд» під час
митного оформлення не подало лише ті
документи, які були відсутні на момент
митного оформлення, зокрема, виписки з
бухгалтерської документації, платіжні
документи та висновки експертних
організацій, у зв'язку з необхідністю
часу на їх отримання та оформлення. При
цьому, такі документи , були надані
позивачем протягом передбаченого
статтею 55 Митного кодексу України
80-денного строку із відповідними
заявами.

Щодо відсутності в експортних
деклараціях країни відправлення
відмітки митного органу країни
відправлення, то суд зазначає наступне.

Всі експортні декларації, які
подавалися під час митного оформлення
оцінюваних товарів, були оформлені
відправником шляхом електронного
декларування, тому не могли і не
повинні були містити відміток митних
органів країни відправлення.

Окремо слід зазначити, що пункт 3.15
розділу ІІІ Загального додатку до
Міжнародної конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур
визначає, що митна служба вимагає
представлення оригіналу декларації на
товари і тільки мінімально необхідної
кількості копій.

Про неможливість подання навіть копії
вантажної митної декларації країни
відправлення повідомлено
Держмитслужбу Представництвом України
при Європейських Співтовариствах (лист
від 20.08.2009 № 3111/16-230-1791) за результатами
робочої зустрічі, проведеної 19.08.2009 з
представниками Генерального
директорату з оподаткування та митного
союзу Європейської комісії.

За повідомленням Представництва
України при Європейських
Співтовариствах, Європейською
стороною поінформовано про
неприйнятність застосування подібної
практики відносно імпортерів
країн-членів СС, у зв'язку з тим, що
імпортер (мається на увазі резидент
України): по-перше, не є власником
експортної декларації, вона належить
експортерові та митним органам країни
експорту, при цьому імпортер не має
доступу до експортної декларації;
по-друге, з 1 липня 2009 року митними
органами ЄС для оформлення приймається
виключно електронні декларації,
декларації в паперовому форматі не
використовуються; по-третє, якщо товари
експортуються після режиму транзиту
(залізниця, TIR), застосовується спрощена
процедура митного оформлення у режимі
експорт.

Крім цього, Європейська Комісія ще
листом від 27.03.2008 наголосила, що вимога
надання копії експортної вантажної
митної декларації не відповідає
міжнародним митним стандартам,
сучасній митній практиці і може бути
розглянута як торговельний бар'єр
(відповідь Держмитслужби України на
лист Ради підприємців при Кабінеті
Міністрів України щодо внесення змін
до постанови Кабінету Міністрів
України від 24.07.2009 № 767 «Про внесення
змін до деяких постанов Кабінету
Міністрів України».

Також слід зазначити, що відповідно до
пункту 5 частини п'ятої статті 54 Митного
кодексу України органи доходів і
зборів з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів мають право
звертатися до органів доходів і зборів
інших країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості.

Отже, у разі наявності сумнівів щодо
наданих ТОВ «Фоззі - Фуд» копій митних
декларацій для підтвердження
відомостей щодо їх оформлення в країні
відправлення, митниця мала право
звернутися із відповідним запитом до
митних органів Данії, але не зробила
цього, безпідставно не визнавши
заявлену ТОВ «Фоззі - Фуд» та повністю
підтверджену всіма поданими основними
та додатковими документами митну
вартість.

Враховуючи встановлені судом
обставини, митний орган не навів
жодного обґрунтованого пояснення та не
надав жодного доказу, які б свідчили
про наявні розбіжності, що не дають
можливість підтвердити числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Також, відповідачем не доведено
неможливість застосування основного
методу визначення митної вартості - за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів
використовуються, зокрема, для
нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58
Митного кодексу України також
передбачено, що митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. При цьому, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ним самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації (стаття 52
Митного кодексу України).

Частиною другою статті 58 Митного
кодексу України передбачено, що метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Як встановлено судом, митна вартість
товарів була підтверджена позивачем
всіма необхідними документами,
зазначеними у частини другій статті 53
Митного кодексу України.

Отже, ТОВ «Фоззі - Фуд» для
підтвердження митного оформлення
товару було подано усі документи, які
підтверджують вартість товару та усі
складові митної вартості.

Відповідач ні в рішенні про
коригування митної вартості товарів,
ні в листах про пояснення причин такого
коригування не зазначав жодних
розбіжностей у наданих до митного
оформлення основних документах для
підтвердження митної вартості товарів.

Крім того, у рішенні про коригування
митної вартості товарів також відсутнє
зазначення будь-яких розбіжностей у
поданих до митного оформлення
додаткових документах для
підтвердження заявленої митної
вартості.

Таким чином, у відповідача під час
прийняття рішення про коригування
митної вартості товарів не було
підстав для незастосування основного
методу визначення митної вартості
товарів ТОВ «Фоззі - Фуд» - за ціною
договору.

В оскаржуваному рішенні про
коригування митної вартості товарів не
визначено, яка з перелічених у частині
другій статті 58 Митного кодексу
України підстав у даній конкретній
справі стала причиною неможливості
застосування першого методу.

Відповідно до пункту 1 Загального
вступного коментарю до Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року
(набула чинності для України 16.05.2008)
первинною основою для митної вартості
за цією Угодою є «контрактна вартість»,
як це визначено в Статті 1 даної Угоди.
Статті від 2 до 7 передбачають методи
визначення митної вартості у випадках,
коли вона не може бути визначена згідно
з положеннями Статті 1.

Із вказаного вбачається, що митний
орган не обґрунтував у своїх рішеннях,
що документи, подані декларантом для
митного оформлення товару, є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації, не
навів обставини, які мали були бути
підтвердженні додатково запитаними
митним органом документами, і тому
оскаржувані рішення повинні бути
скасовані.

Таким чином, ненадання декларантом під
час митного оформлення всіх
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товару за першим методом, не є
достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом коригування митної вартості.

У графі 33 рішень про коригування митної
вартості вказано, що був використаний
резервний метод визначення митної
вартості.

Відповідно до частини сьомої статті 54
Митного кодексу України у разі якщо під
час проведення митного контролю митний
орган не може аргументовано довести, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, заявлена декларантом
або уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Отже, митницею при невизнанні митної
вартості, заявленої ТОВ «Фоззі - Фуд»,
та визначенні митної вартості за іншим,
відмінним від першого, методом, не
обґрунтовано із посиланням на надані
декларантом документи, причини
неможливості застосування першого
методу визначення митної вартості,
тому митна вартість повинна бути
визнана автоматично.

Митним органом не доведено, що
неможливо було застосувати інші методи
визначення митної вартості, окрім
резервного.

Згідно з частиною третьої статті 57
Митного кодексу України кожний
наступний метод застосовується лише у
разі, якщо митна вартість товарів не
може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Згідно зі статтями 59 та 60 Митного
кодексу України у разі якщо митна
вартість оцінюваних товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами або подібними
(аналогічними), що продаються на
експорт в Україну з тієї ж країни і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Відповідно до частини першої статті 452
Митного кодексу України інформація
щодо обсягів експорту та імпорту
конкретних видів товарів надається
центральним органам виконавчої влади
за їх вмотивованим запитом (одноразово)
або на підставі міжвідомчих угод про
інформаційний обмін (регулярно).

Спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
статистики згідно з Указом Президента
України від 06.04.2011 № 396/2011 є Державна
служба статистики України, в тому числі
і з питань статистики зовнішньої
торгівлі.

Враховуючи наявні дані Державної
служби статистики України (лист від
11.12.2013 № 15.1-20/1683ПІ), середня вартість
імпорту товару «печінка», країна
походження: Данія жовтні 2013 року
становить 1,18 доларів США /кг або 0,8637
Євро.

Отже, ТОВ «Фоззі - Фуд» імпортувало
свинячу печінку за середньою митною
вартістю 0,57 Євро за кілограм, статичні
дані надають рекомендовану ціну 0,8637
Євро, а митний орган визначив вартість
за ціною 1,17 Євро за кілограм.

Таким чином, середня вартість імпорту
аналогічних/подібних товарів тієї
самої країни походження є набагато
нижчою за визначену митним органом для
ТОВ «Фоззі - Фуд».

Отже, в митного органу була можливість
застосувати метод 2а або 2б визначення
митної вартості товарів (за ціною
договору щодо ідентичних або подібних
товарів), проте, відповідач цього не
зробив, застосувавши метод 2ґ
(резервний).

Також, в оскаржуваних рішеннях не
зазначено докладну інформацію та
джерела, які використовувалися митним
органом при визначенні митної вартості
товарів.

Згідно опису графи 33 розділу 2 Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.2012 № 598, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.06.2012 №
883/21195, у випадку визначення митної
вартості оцінюваних товарів із
застосуванням резервного методу
зазначаються докладна інформація та
джерела, які використовувалися митним
органом при її визначенні.

Посилання на використання наявної в
митному органі інформації, яка
призвела до виникнення сумнівів у
правильності визначення митної
вартості у рішенні про коригування
митної вартості товарів допускається
тільки при визначенні митної вартості
відповідно до положень статей 59, 60 та 64
Митного кодексу України з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо.

Аналогічна вимога міститься у статті 64
Митного кодексу України, яка визначає
правила та умови застосування
резервного методу для визначення
митної вартості товарів, частиною
другою та пунктом 7 частини третьої
якої передбачено, що митна вартість,
визначена згідно з положеннями цієї
статті, повинна ґрунтуватися на раніше
визнаних (визначених) органами доходів
і зборів митних вартостях та не може
визначатися на підставі довільної чи
фіктивної вартості.

Проте, відповідач в оскаржуваних
рішеннях не вказав раніше визнану
(визначену) митну вартість, що
підтверджує її визначення на підставі
довільної вартості в порушення
вказаних норм Митного кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
митний орган неправомірно відмовив
позивачу у визнанні задекларованої ним
митної вартості товару за основним
методом, визначив митну вартість за
резервним методом та прийняв
оскаржувані рішення про коригування
митної вартості товару, тому ці
рішення підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір, таким чином,
судові витрати підлягають стягненню з
Державного бюджету на користь
позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості товарів від 14.01.2014
№100250002/2014/000010/2, №100250002/2014/000011/2,
№100250002/2014/000013/2, №100250002/2014/000012/2,
№100250002/2014/000008/2, №100250002/2014/000009/2,
№100250002/2014/000007/2, від 17.01.2014 №
100250002/2014/000018/2, від 20.01.2014 №100250002/2014/000022/2,
№ 100250002/2014/000020/2, №100250002/2014/000021/2 та від
27.01.2014 № 100250002/2014/000032/2.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі - Фуд»
сплачений судовий збір у розмірі 487
(чотириста вісімдесят сім) гривень 20
копійок.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лисенко В.І.