Справа № 816/2723/14
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2014-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/2723/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Христич
О.С.,

представника позивача - Воронової В.С.,

представника відповідача - Решетнік
М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Дочірнього підприємства "Сміт
Юкрейн" до Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2014 року Дочірнє підприємство
"Сміт Юкрейн" (далі по тексту - ДП "Сміт
Юкрейн") звернулося до Полтавської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Полтавській області (далі
по тексту - Полтавська ОДПІ) про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення
№ від 04 липня 2014 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що прийняте відповідачем за
наслідками перевірки спірне податкове
повідомлення-рішення № від 04
липня 2014 року є неправомірним, оскільки
при формуванні податкового кредиту
позивачем дотримані вимоги
Податкового кодексу України. Наполягав
на тому, що здійснення господарських
операцій між позивачем та його
контрагентом в перевіряємому періоді
повністю підтверджуються наявними у
позивача первинними документами
бухгалтерського обліку та податкової
звітності. Вказував, що в ході
проведеної перевірки позивача
встановлено порушення, яке
обгрунтовується виключно посиланням
на акт Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області №137/22-03-37617796 від 28
січня 2014 року "Про неможливість
проведення зустрічної перевірки ТОВ "Д
Алекс" з питань достовірності
нарахування суми податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ФГ
"Скутельник А.О." за серпень 2013 року".
Зазначав, що платник не несе
відповідальності за дії всіх
підприємств та організацій, що беруть
участь у процесі сплати податків до
бюджету. А тому, з урахуванням
вищевикладеного вважає податкове
повідомлення-рішення протиправним та
таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач проти позову заперечував,
мотивуючи правомірністю висновків
проведеної документальної
позапланової невиїзної перевірки ДП
"Сміт Юкрейн" з питань дотримання
податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ "Д Алекс" за
серпень 2013 року в ході якої встановлено
заниження податку на додану вартість.
Вказував на те, що за висновками акту
Вінницької ОДПІ №137/22-03/37617796 від 28 січня
2014 року у контрагента позивача
відсутні необхідні умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів. За
таких обставин податкове
повідомлення-рішення № від 04
липня 2014 року прийняте Полтавською
ОДПІ є правомірним.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, надані
сторонами докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, приходить до
наступних висновків.

Судом встановлено, що Дочірнє
підприємство "Сміт Юкрейн" () зареєстровано як юридична особа 18
квітня 2005 року (а.с. 75-77)

Відповідач взятий на облік в органах
державної податкової служби і також
являється платником податку на додану
вартість (а.с. 74, 158) що не оспорюється
сторонами.

Видами діяльності позивача за КВЕД-2010,
є: надання допоміжних послуг у сфері
добування нафти та природного газу,
установлення та монтаж машин і
устаткування, ремонт і технічне
обслуговування машин і устаткування
промислового призначення, виробництво
машин і устаткування для добувної
промисловості та будівництва, надання
в оренду інших машин, устаткування та
товарів, н.в.і.у., оптова торгівля
машинами й устаткуванням для добувної
промисловості та будівництва (а.с. 157).

Полтавською ОДПІ на підставі підпункту
20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2
пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1
пункту 78.1 статті 78, пункту 79.2 статті 79
та пункту 85.2 статті 85 Податкового
кодексу України від 02 грудня 2010 року
№2755-VI (зі змінами та доповненнями),
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку ДП "Сміт Юкрейн" з
питань дотримання податкового
законодавства по взаємовідносинам з
ТОВ "Д Алекс" за серпень 2013 року.

Правомірність підстав та порядку
проведення перевірки позивачем не
оспорюється.

За результатами перевірки складено акт
від 17 червня 2014 року №218/22/33470805 (а.с. 11-34),
за висновками якого встановлено
порушення позивачем вимог пункту 185.1
статті 185, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту
198.6 статті 198 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із
змінами та доповненнями) в результаті
чого занижено податок на додану
вартість.

На підставі акту перевірки від 17 червня
2014 року №218/22/33470805 Полтавською ОДПІ 04
липня 2014 року прийнято податкове
повідомлення-рішення № (а.с. 10),
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 14400 грн., в тому числі
за основним платежем в розмірі 9600 грн.
та за штрафними санкціями в розмірі 4800
грн.

Збільшуючи ДП "Сміт Юкрейн" суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість за результатами
взаємовідносин з ТОВ "Д.Алекс"
податковий орган виходив з наступного -
"до складу податкового кредиту за
серпень 2013 року ДП "Сміт Юкрейн"
включено суму ПДВ по податкових
накладних отриманих від ТОВ "Д Алекс" за
придбання морських 20-фунтових
контейнерів на суму 57600 грн., в тому
числі ПДВ 9600 грн. Розбіжність між
контрагентами виникла за рахунок
внесення акту №137/22-03/37617796 від 28 січня
2014 року "Про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Д Алекс" () з питань достовірності
нарахування суми податку на додану
вартість по взаємовідносинах з ФГ
"Скутельник А.О." () за
серпень 2013 року", яким встановлено
неможливість здійснення платником
податку господарських операцій з
урахуванням часу, місця знаходження
майна або обсягу матеріальних ресурсів
економічно необхідних для виробництва
товарів, виконання робіт або послуг,
відсутність у платника податку
необхідних для досягнення результатів
відповідної підприємницької,
економічної діяльності в силу
відсутності управлінського або
технічного персоналу, основних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів,
здійснення операцій з
товарно-матеріальними цінностями, які
не вироблялися або не могли бути
вироблені в обсязі, зазначеному
платником податків в документах
обліку".

Позивач, не погоджуючись із позицією
відповідача щодо правомірності
збільшення йому суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість, звернувся до суду з вимогою
про визнання протиправними та
скасування податковиого
повідомлення-рішення від 04 липня 2014
року №.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України.

Завданням адміністративного
судочинства, згідно частини першої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, є захист прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Надаючи правову оцінку спірному
податковому повідомленню - рішенню, суд
дійшов до наступних висновків.

Відповідно до пункту 1.1 статті 1
Податкового кодексу України (в
редакції, чинній на час виникнення
спірних правовідносин) Податковий
кодекс України регулює відносини, що
виникають у сфері справляння податків
і зборів, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 вказаного Кодексу
визначено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

В пункті 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України зазначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс) (пункт 201.7
статті 201 Податкового кодексу України).

Податкова накладна, відповідно до
абзацу першого пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Із системного аналізу вказаних вище
правових норм, можливо дійти до
висновку, що для отримання права на
податковий кредит із сум податку на
додану вартість, сплачених в ціні
придбаного товару (робіт, послуг),
платник податку на додану вартість
повинен мати податкові накладні,
видані на реально отриманий товар
(роботи, послуги), призначений для
використання у власній господарській
діяльності.

Крім того, слід зазначити, що за змістом
частини другої статті 3 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" податкова
звітність ґрунтується на даних
бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини першої статті 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Таким чином, відображення
господарської операції у податковому
обліку повинно здійснюватись
відповідно до її реального
економічного змісту на підставі
первинних документів бухгалтерського
обліку.

Згідно з пунктом 2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року №88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704,
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст та
обсяг господарської операції, одиниця
виміру господарської операції (у
натуральному та/або вартісному виразі),
посади і прізвища осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Щодо взаємовідносин ДП "Сміт Юкрейн" із
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Д Алекс" () судом встановлені наступні
фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що ДП "Сміт Юкрейн" у
серпні 2013 року здійснювало придбання у
ТОВ "Д Алекс" товарно-матеріальні
цінності - стандартний морський 20 -
фунтовий контейнер (20 Dry Freight Container), що
був у використанню кількісю 2 шт. на
загальну суму 57600 грн. в тому числі ПДВ в
розмірі 9600 грн.

13 серпня 2013 року між ТОВ "Д Алекс"
(Постачальник) та ДП "Сміт Юкрейн"
(Покупець) укладено договір поставки
№1308/13-01 (а.с. 45-49).

За умовами даного Договору
Постачальник зобов'язується поставити
в строк, обумовлений цим Договором у
власність Покупцеві, а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
товар, зазначений у Специфікаціях
(оформлюються у вигляді Додатків до
цього Договору), що є невід'ємними
частинами цього Договору. Адреса
(місце) поставки, кількість Товару,
вартість, асортимент (сортамент) та
комплектність товару зазначаються у
Специфікаціях (оформлюються у вигляді
Додатків до цього Договору). Ціна
Товару, що постачається за цим
Договором встановлена в гривнях і
вказана у Специфікаціях. Товар за цим
Договором поставляється партіями на
умовах та в строки, що вказані в
Специфікаціях. Цей Договір набуває
чинності з моменту фактичного
підписання його повноважними
представниками Сторін і діє до 31 грудня
2013 року, а в частині не виконаних
зобов'язань за Договором - до повного
виконання Сторонами прийнятих на себе
зобов'язань.

Оглянувши вказаний договір суд не
знаходить підстав для висновку про
невідповідність форми або змісту
договору положенням закону,
відсутності у сторін договору
правоздатності або дієздатності
суб'єктів господарювання, а тому визнає
даний договір належним та допустимим
доказом факту вчинення правочину в
розумінні статті 202 Цивільного кодексу
України.

На виконання досягнутої домовленості
позивачем отримано від вказаного
контрагента товар: стандартний
морський 20 - фунтовий контейнер (20 Dry
Freight Container), що був у використанню
кількісю 2 шт. на загальну суму 57600 грн. в
тому числі ПДВ в розмірі 9600 грн.

За наслідками здійснення
господарських операцій із ТОВ "Д Алекс"
останнім виписано позивачу: видаткові
накладні №501 і №502 від 15 серпня 2013 року
(а.с. 53-54) та податкові накладні №34 та №35
від 15 серпня 2013 року (а.с. 55-56).

Дослідивши вказані первинні документи
ТОВ "Д Алекс" для документального
оформлення господарських операцій з
придбання ДП "Сміт Юкрейн" товарів, суд
не має підстав для визнання їх такими,
що не відповідають вимогам оформлення
первинних документів бухгалтерської
та податкової звітності, а саме,
останні містять адресу
місцезнаходження покупця та продавця,
одиниці виміру товару, кількість
товару, ціну товару. Будь-яких порушень
щодо оформлення накладних судом не
встановлено, зауваження до змісту та
форми зазначених документів у
податкового органу відсутні.

Відповідно до пункту 2 Інструкції про
порядок реєстрації виданих, повернутих
і використаних довіреностей на
одержання цінностей, затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 16.05.1996 №99 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 12.06.1996 за
№ 293/1318, сировина, матеріали, паливо,
запчастини, інвентар, худоба, насіння,
добрива, інструмент, товари, основні
засоби та інші товарно-матеріальні
цінності, а також нематеріальні активи,
грошові документи і цінні папери
відпускаються покупцям або
передаються безплатно тільки за
довіреністю одержувачів.

На підставі наданого позивачем витягу
з журналу реєстрації видачі
довіреностей (а.с. 95) встановлено, що
придбаний позивачем товар отримувався
Тесленко Р.І, підписи якого маються на
видаткових накладних.

Також судом встановлено, що розрахунок
за придбаний товар та надані послуги
здійснювався позивачем у
безготівковій формі, шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок ТОВ "Д Алекс" що
підтверджується рахунками на оплату
(а.с. 50-51), банківськими виписками (а.с. 52)
та платіжними дорученнями (а.с. 97-98).

Для транспортування придбаного товару
між ДП "Сміт Юкрейн" та ФОП ОСОБА_5 було
укладено Договір № 2013/08/13 від 13 серпня
2013 року про надання транспортних
послуг (а.с. 57-59). За умовами Договору в
порядку та на умовах, визначених цим
Договором, Виконавець зобо'язується за
завданням Замовника надати за плату
транспортні послуги, а Замовник
зобов'язується прийняти надані послуги
та оплатити їх вартість.

Судом встановлено, що на виконання умов
вказаного Договору ФОП ОСОБА_5 надано
послуги по транспортуванню
стандартних морських 20 - фунтовий
контейнері (20 Dry Freight Container), що були у
використанню кількістю 2 шт. на
підтвердження надано
товарно-транспортну накладну від 15
серпня 2013 року (а.с. 60), рахунок №1308/1 від
13 серпня 2013 року (а.с. 61), Акт №2008/1
здачі-приймання робіт (надання послуг)
(а.с. 62).

З пояснень представника позивача судом
встановлено, що придбання двох
стандартних морських 20 - фунтовий
контейнері (20 Dry Freight Container) обумовлено
необхідністю забезпечення умов
зберігання та переміщення зі
свердловини на свердловини бурового
інструменту та обладнання, яке
використовується при виконанні робіт з
капітального ремонту свердловини,
відповідно до вимог Правил безпеки в
нафтогазовидобувній промисловості
України, затверджених Наказом
Державного комітету України з
промислової безпеки, охорони праці та
гірничого нагляду 06 травня 2008 року №95,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 02 червня 2008 року за
№497/15188. Так один з контейнерів
придбаний для зберігання апарату
високого тиску з підігрівом води HDS
13/20-4S виробництва Alfred KARCHER GmbH з
аксесуарами, що поставлений ТОВ
"Українська промислово-технічна
проектна група" відповідно до Договору
поставки №05/04-1 від 05 квітня 2013 року (а.с.
99-104). У паспорті на цей апарат визначені
технічні дані та його умови зберігання,
які застерігають, про небезпеку його
пошкодження холодним повітрям нижче 00С
(а.с. 105-107). Контейнер для апарату був
придбаний під час виконання робіт
позивачем на свердловині №105
Мехедівського-Голотовщинського ГКР
(а.с. 108-124). Другий контейнер був
придбаний для переобладнання його під
склад бурового обладнання та
інструментів, необхідного при наданні
послуг з капітального ремонту
свердловин. Контейнер був розміщений
на території відкритого складу за
адресою: м. Полтава, Затуринський
промвузол, вул. Енергетична, який
орендується ДП "Сміт Юкрейн" у ТОВ
"Енергопроект-2" (а.с. 138-154).

Отже, на виконання Договіру поставки
№1308/13-01 від 13 серпня 2013 року ТОВ "Д
Алекс" видано податкові накладні,
видаткові накладні, поставка товару в
асортименті здійснена ФОП ОСОБА_5, що
підтверджується відповідною
товарно-транспортною накладною, оплата
за поставлений товар здійснена у
повному обсязі, що підтверджуються
карткою рахунку позивача. Податкові
накладні зареєстровані в реєстрі
отриманих та виданих податкових
накладних. Товар та його асортимент
відповідає меті здійснених видів
діяльності ДП "Сміт Юкрейн", фактів які
б ставили під сумнів реальність
здійснення господарської операції
судом не встановлено. В зв'язку з чим,
позивачем, правомірно включено суму
податку на додану вартість в розмірі 9600
грн. до складу податкового кредиту за
відповідний період та відображено у
податковій декларації з податку на
додану вартість, а витрати по придбанню
товару віднесено до складу валових
витрат.

Суд враховує, що відповідно до пункту
201.8 статті 201 Податкового кодексу
України право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Пунктом 184.1 статті 184 Податкового
кодексу України визначено, що
реєстрація діє до дати анулювання
реєстрації платника податку, яка
проводиться шляхом виключення з
реєстру платників податку.

Стосовно контрагента позивача - ТОВ "Д
Алекс" то слід зазначити, що фактів
визнання недійсним або анулювання
свідоцтва про державну реєстрацію на
момент здійснення господарських
операцій судом не встановлено;
останнійзнаходився в Єдиному
державному реєстрі, а також мав
свідоцтво про реєстрацію платником
податку на додану вартість.

При цьому, суд зауважує, що подальше
припинення юридичної особи та
анулювання свідоцтва платника ПДВ не
робить виписані ним первинні документи
та податкові накладні недійсними та не
позбавляють позивача права на
формування на їх підставі податкового
кредиту.

Посилання ПОДПІ у акті перевірки та у
своїх запереченнях на той факт, що у
контрагента позивача відсутні основні
фонди та трудові ресурси для
здійснення видів діяльності,
визначених згідно довідок з ЄДР, судом
оцінюються критично. Суд вважає
необхідним зазначити, що чинним
законодавством не заборонено
використовувати залучені трудові
ресурси. Крім того, ні в акті перевірки,
ні в подальших поясненнях, відповідач
не визначив, яка саме кількість людей
повинна була бути при поставці товару,
що придбавався позивачем у ТОВ "Д
Алекс".

Крім того суд зазначає, що чинним
законодавством України на учасників
цивільно-правових відносин, які є
платниками податків, не покладено
обов'язку та не визначено право
перевірки відповідності законодавству
статусу контрагентів, в т.ч.
перебування за місцезнаходженням, та
дотримання ними вимог податкового
законодавства. Кожен платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податку і не може автоматично
поширюватися на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів. Статтею 198
ПК України не встановлено обмежень по
включенню до складу податкового
кредиту сум ПДВ по товарах, послугах
отриманих від продавця, в разі
порушення ним умов податкового
законодавства, за умови, що такий
продавець зареєстрований платником
податку на додану вартість, за
наявності належним чином оформлених
податкових накладних, та за наявності
фактичного здійснення операцій з
придбання товарів (робіт, послуг).

Згідно з частини другої статті 161 КАС
України при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 237 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 2442
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

При вирішенні справи судом
встановлено, що 31 січня 2011 року
Верховним Судом України винесена
постанова у справі за позовом
закритого акціонерного товариства
"Мукачівський лісокомбінат" до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції в Закарпатській
області про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення.

В рішенні Верховного суду України по
цій справі зазначено, що у постановах
Верховного Суду України від 9 вересня
2008 року у справі N 21-500во08, від 1 червня 2010
року у справі N 21-573во10 Судова палата в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла висновку, що якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи. Зазначені обставини не є
підставою для позбавлення платника
податку права на відшкодування ПДВ у
випадку, коли останній виконав усі
передбачені законом умови стосовно
отримання такого відшкодування та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Крім того, суд зазначає, що у
відповідності до статті 1 Закону
України "Про ратифікацію Конвенції про
захист прав і основних свобод людини 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", статті 17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року
Україна визнає джерелом права рішення
Європейського суду з прав людини, а
також юрисдикцію цього суду в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення і
застосування Конвенції. Рішення
Європейського суду є частиною
національного законодавства і є
обов'язковими для правозастосування
органами правосуддя.

Європейський суд з прав людини в
ухвалених Рішеннях, а саме у справі
"БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява №
3991/03) Європейський Суд з прав людини у
своєму рішенні від 22 січня 2009 року
зазначив, що платник податку не повинен
нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку Суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс, який повинен
підтримуватися між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту права власності.

Отже, надання податковому органу
належним чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковий орган не
встановив та не довів, що відомості, які
містяться в цих документах, неповні,
недостовірні та (або) суперечливі, є
наслідком укладення нікчемних
правочинів або коли відомості
ґрунтуються на інших документах,
недійсність даних в яких установлена
судом. Відповідачем не надано жодних
доказів наявності між позивачем та
його контрагентом при здійсненні ними
договірних відносин взаємоузгоджених
зловмисних дій, не спрямованих на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ними. Наявності таких
доказів, зокрема вироку суду,
постановленого у кримінальній справі
стосовно посадових осіб ДП "Сміт
Юкрейн" чи його контрагента ТОВ "Д
Алекс". В акті перевірки податковим
органом не встановлений факт
відсутності поставки тих
товарно-матеріальних цінностей, за
результатами придбання яких позивачем
сформовано податковий кредит.
Твердження відповідача про
відсутність здійснення господарської
операції ДП "Сміт Юкрейн" фактично
ґрунтуються на підставі Акту
перевірки його контрагента. Податковим
органом не доведено фактичних
обставин, які ставлять під сумнів
реальність господарської операції.

Отже, дослідження наявних у справі
доказів у їх сукупності, дає суду
підстави для висновку про відсутність
в діях ДП "Сміт Юкрейн" порушень
податкового законодавства, визначених
актом перевірки №218/22/33470805 від 17 червня
2014 року, на підставі висновків якого
відповідачем прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення №
від 04 липня 2014 року.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Разом з тим, незважаючи на вимогу
частини другої статті 71 цього Кодексу
щодо процесуального обов'язку
відповідача, останній в ході судового
розгляду справи правомірності
прийнятого податкового
повідомлення-рішення № від 04
липня 2014 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 14400 грн. в
тому числі за основним платежем в
розмірі 9600 грн. та за штрафними
санкціями в розмірі 4800 грн. не довів, а
відтак позовні вимоги ДП "Сміт Юкрейн" є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

З огляду на викладене, суд доходить
висновку про наявність законних
підстав для задоволення
адміністративного позову щодо
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 04 липня 2014 року.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені витрати з Державного
бюджету України.

Частиною третьою статті 4 Закону
України "Про судовий збір" передбачено,
що під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Як свідчить наявне у матеріалах справи
платіжне доручення №2408 від 10 липня 2014
року, при зверненні до суду з даним
адміністративним позовом ДП "Сміт
Юкрейн" сплачено 100 відсотків розміру
ставки судового збору, що становить 1827
грн.

У зв'язку з цим, з Державного бюджету
України на користь ДП "Сміт Юкрейн"
підлягають стягненню судові витрати по
сплаті судового збору в розмірі 182,70
грн. шляхом їх безспірного списання з
рахунка суб'єкта владних повноважень -
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 7 Закону України "Про судовий
збір" сплачена сума судового збору
повертається в разі внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом.

Отже, необхідно повернути позивачу
сплачену згідно платіжного доручення
№2408 від 10 липня 2014 року суму судового
збору в розмірі 1644,30 грн.

В силу статті 5 Закону України "Про
судовий збір" органи доходів і зборів
звільнені від сплати судового збору, а
тому судовий збір в сумі, що становить 90
відсотків розміру ставки судового
збору, з відповідача до державного
бюджету не стягується.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 2, 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Дочірнього
підприємства "Сміт Юкрейн" до
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Полтавської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області № від 04 липня 2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
в особі Полтавської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області на користь
Дочірнього підприємства "Сміт Юкрейн"
судові витрати, понесені у зв'язку зі
сплатою судового збору у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) гривні 70 (сімдесят)
копійок.

Повернути з Державного бюджету України
Дочірньому підприємству "Сміт Юкрейн"
() сплачену згідно
квитанції №2408 від 10 липня 2014 року суму
судового збору в розмірі 1644 (тисяча
шістсот сорок чотири) гривні 30
(тридцять) копійок.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови з одночасним поданням
її копії до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови складено 13
серпня 2014 року.

Суддя
С.О. Удовіченко