Справа № 826/2795/14
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" серпня 2014 р. м. Київ
К/800/25298/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Гончар Л.Я.,

секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

позивач - ОСОБА_4,

від відповідача - Жуковська Я.В,
довіреність №102/01/10-2509 від 25.04.2014 року,

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4

на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 березня 2014року

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року

у справі №826/2795/14

за позовом ОСОБА_4

до Деснянської районної в
місті Києві державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_6

про скасування розпорядження
та ордеру,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до Деснянської
районної в місті Києві державної
адміністрації, яким просила визнати
скасувати розпорядження відповідача
№646 від 13.11.2013 року та ордеру №015033 серії
Б від 02.12.2013 року на жиле приміщення,
виданий ОСОБА_6.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 березня 2014 року у справі №826/2795/14,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2014 року у зазначеній
справі, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Обґрунтовуючи свою правову позицію,
окружний та апеляційний
адміністративні суди виходили з
недоведеності позивачем своїх вимог,
оскільки розпорядження та ордер
видані з дотриманням вимог чинного
законодавства, Деснянська районна в
місті Києві державна адміністрація
діяла в межах своєї компетенції.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
права, просить скасувати вказані вище
судові рішення, ухвалити нове, яким
позовні вимоги задовольнити повному
обсязі.

Деснянська районна в місті Києві
державна адміністрація подала до
Вищого адміністративного суду України
заперечення на касаційну скаргу, в
якому наголошувала на відповідність
судових рішень обставинам справи та
вимогам законодавства України.
Відповідач просив залишити касаційну
скаргу без задоволення, судові рішення
- без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх в судовому засіданні
позивача та представника відповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги та заперечень на неї,
перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, наданої ними
правової оцінки обставин у справі,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно частини 2 статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів першої
та апеляційної інстанцій в межах
касаційної скарги.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_8, разом з її
дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_4 надано
трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, про що
видано Державною адміністрацією
Старокиївського району м. Києва
відповідний ордер №65679 серії Б від
22.01.1993 року.

В період з 22.01.1993 року по 1998 року позивач
була зареєстрована у вищенаведеній
квартирі та отримала право
користування як член родини
квартиронаймача.

З 06.01.1998 р. у спірній квартирі були
зареєстровані та проживали ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 З 1998 року позивач не проживала
та була зареєстрована у вищезазначеній
квартирі.

Згідно реєстрації позивач з цього часу
мешкала за адресою АДРЕСА_1.

В ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_8.

На час смерті ОСОБА_8 квартира АДРЕСА_2
належала до державного житлового
фонду. Оскільки в квартирі не
залишилось зареєстрованих осіб,
Деснянська районна в м. Києві державна
адміністрація прийняла розпорядження
№646 від 13.11.2013року та видала ордер № 015066
серія Б на жиле приміщення за адресою
АДРЕСА_2 ОСОБА_6 та членам його сім'ї.

Переглядаючи судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій, з
урахуванням доводів касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

Частиною 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до адміністративного суду,
якщо вважає, що рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені її права, свободи
або інтереси.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Суд звертає увагу на те, що згідно з
вищевказаними нормами права особа має
право звернутись до адміністративного
суду з позовом у разі, якщо вона вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
відповідача (суб'єкта владних
повноважень) порушено її права, свободи
чи інтереси у сфері публічно-правових
відносин. При цьому, обставину дійсного
(фактичного) порушення відповідачем
прав, свобод чи інтересів має довести
належними та допустимими доказами саме
позивач.

Задоволенню в адміністративному
судочинстві підлягають лише ті вимоги,
які відновлюють порушені права чи
інтереси особи в сфері
публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України захист прав,
свобод та інтересів осіб завжди є
наступним, тобто передбачає наявність
встановленого судом факту їх
порушення.

Отже, право на судовий захист має лише
та особа, яка є суб'єктом (носієм)
порушених прав, свобод чи інтересів.
Тож для того, щоб особі було надано
судовий захист, суд встановлює, чи
особа дійсно має порушене право,
свободу чи інтерес, і це право, свобода
чи інтерес порушені відповідачем.

Враховуючи вимоги Кодексу
адміністративного судочинства
України, особа повинна довести факт
порушення її прав чи охоронюваних
законом інтересів оскаржуваним
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень.

Отже, у даній адміністративній справі
насамперед підлягає встановленню факт
порушення прав чи охоронюваних законом
інтересів з боку відповідача.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України
наголошує на недоведеності ОСОБА_4
порушення її права, яке підлягає
захисту в порядку адміністративного
судочинства, оскарженими актами
райдержадміністрації виходячи з
наступного.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4
обґрунтовує свої вимоги частиною 1
статті 71 Житлового кодексу Української
РСР. Вказує, що вона була вселена в
квартиру АДРЕСА_2 та проживала в ній на
підставі ордеру, за згодою всіх членів
сім'ї, тому оскаржені рішення порушують
її право на користування кватирою.

Таким чином, предметом позову ОСОБА_4
визначила захист права на користування
квартирою.

Питання виникнення, переходу,
припинення цивільного права тощо, не
може бути предметом розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Також суд касаційної інстанції вважає
за необхідне звернути увагу, що
прийняття оскарженого розпорядження
Деснянською районною в місті Києві
державною адміністрацією відбулось
без порушення вимог законодавства з
огляду на наступне.

Приписами статті 59 Житлового кодексу
УРСР визначено, що ордер на жиле
приміщення може бути визнано недійсним
у судовому порядку у випадках подання
громадянами не відповідаючи дійсності
відомостей про потребу в поліпшенні
житлових умов, порушення прав інших
громадян або організацій на зазначене
в ордері жиле приміщення,
неправомірних дій службових осіб при
вирішенні питання про надання жилого
приміщення, а також в інших випадках
порушення порядку і умов надання жилих
приміщень. Вимогу про визнання ордера
недійсним може бути заявлено протягом
трьох років з дня його видачі.

На підставі Розпорядження Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації №646 від 13.11.2013 року
ОСОБА_6 надано ордер № 015066 серія Б на
спірне жиле приміщення. ОСОБА_6 не має
власного житла у місті Києві, на момент
розгляду справи працює в Прокуратурі
Деснянського району м.Києва, отже
відсутні підстави для визнання ордеру
недійсним та скасування розпорядження
№646 від 13.11.2013року.

В матеріалах справи наявне рішення
Деснянського районного суду міста
Києва від 08 квітня 2014 року у справі
№754/20288/13-ц, яке вступило в законну силу,
за позовом ОСОБА_4 до Деснянської
районної в м. Києві державної
адміністрації, треті особи: ОСОБА_6,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Служба у
справах дітей Деснянської районної в
місті Києві державної адміністрації,
про визнання права користування
квартирою, яким в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено, що
ОСОБА_13 у спірній квартирі постійно не
проживала, а мешкала за адресою
АДРЕСА_5.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно частини 1 стаття 14 Цивільного
процесуального кодексу України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 фактично покладені доводи, які
зводяться до переоцінки доказів у
справі та не свідчать про порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права.

При цьому, судова колегія наголошує на
помилковість визначення судами
надання спірної квартири ОСОБА_6 як
службової, оскільки матеріалами справи
даний факт не підтверджується.

З огляду на вищенаведене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України вважає, що адміністративними
судами правозастосування відбулось із
дотримання норм діючого законодавства
та з повним, достовірним, неупередженим
та об'єктивним з'ясуванням обставин
справи.

Відповідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених в
оскаржуваних судових рішеннях, вони
ґрунтуються на вимогах норм
матеріального та процесуального
законодавства, підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 березня 2014 року
та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2014
року у справі №826/2795/14 - залишити без
змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: