Справа № 822/3003/14
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/3003/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року м.
ХмельницькийХмельницький окружний
адміністративний суд у складі колегії
суддів - Польовий О.Л. (головуючий),
суддів - Тарновецького І.І. , Ковальчук
А.М. , розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Реєстраційної
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції у Хмельницькій
області , Державного реєстратора прав
на нерухоме майно Молдованової Галини
Миколаївни , Державної реєстраційної
служби України про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Хмельницького
міськрайонного управління юстиції у
Хмельницькій області, Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Молдованової Галини Миколаївни,
Державної реєстраційної служби
України про визнання дій
протиправними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що державний реєстратор прав
на нерухоме майно розглянувши заяву
№6447873 від 29.04.2014 року прийняв рішення
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень №13005399 від 13.05.2014
року. Вказує, що підставою для відмови у
державній реєстрації права власності
було те, що подані для проведення
державної реєстрації прав документи не
відповідають вимогам, або не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують. Позивач вважає, що
державний реєстратор при прийнятті
рішення про відмову в державній
реєстрації права власності на квартиру
допустив порушення вимог чинного
законодавства, в зв'язку з чим його дії
є незаконними, а прийняте рішення
підлягає скасуванню. З підстав,
викладених в адміністративному позові,
позивач просить суд позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з'явився,
05.08.2014 року подав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі, просив адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки суду не
повідомили, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, клопотань та заперечень суду не
надали.

На підставі ч. 4 та ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) справа розглянута в
порядку письмового провадження.

Оскільки сторони до суду не з'явились,
технічний запис на звукозаписуючий
пристрій не проводився, відповідно до
вимог ст. 41 КАС України.

Суд дослідивши докази по справі, вважає
що позов підлягає задоволенню з таких
підстав.

Суд встановив, що 29.04.2014 року позивач
(ОСОБА_1) звернулася до Реєстраційної
служби Хмельницького міськрайонного
управління юстиції у Хмельницькій
області з заявою про державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1.

Розглянувши заяву та подані документи,
державний реєстратор прийняв рішення
від 13.05.2014 року №13005399 про відмову у
держаній реєстрацїї права власності на
квартиру АДРЕСА_1 за позивачем на
підставі ст. 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та
пунктами 20 та 28 Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, оскільки подані документи не
дають змоги встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують. Крім того рішенням суду
від 20.06.2013 року визнається право
власності на частково реконструйовані
лоджії, а не на частково
реконструйовані лоджії, а не на
квартиру в цілому, також у рішенні суду
не зазначено загальну та житлову площу
квартири після її реконструкції.

Досліджуючи правомірність спірних дій
та рішення відповідача, суд зазначає
наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 182 Цивільного
кодексу України право власності та
інші речові права на нерухомі речі,
обмеження цих прав, їх виникнення,
перехід і припинення підлягають
державній реєстрації.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень, регулює Закон України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" та
Порядок державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 17.10.2013 року №868
(далі - Порядок).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація прав є
обов'язковою.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування.

В силу ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" у
Державному реєстрі прав реєструються
речові права та їх обтяження на
земельні ділянки, а також на об'єкти
нерухомого майна, розташовані на
земельній ділянці, переміщення яких
неможливе без їх знецінення та зміни
призначення, а саме: підприємства як
єдині майнові комплекси, житлові
будинки, будівлі, споруди (їх окремі
частини), квартири, житлові та
нежитлові приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Для проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно, та інші
документи, визначені цим Порядком (п. 36
Порядку).

Згідно з п. 37 Порядку документами, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, є: 5) свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, видане
державним реєстратором відповідно до
закону; 7) свідоцтво про право власності
на нерухоме майно чи його дублікат,
видані до 1 січня 2013 р. органом
місцевого самоврядування або місцевою
держадміністрацією; 10) рішення суду, що
набрало законної сили, щодо права
власності та інших речових прав на
нерухоме майно; 16) інші документи, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення права власності та інших
речових прав на нерухоме майно
відповідно до закону.

Для проведення державної реєстрації
речових прав заявник, крім документа,
що підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, подає копію документа, що
посвідчує його особу (крім документа,
що посвідчує посадову особу органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування) (п.38 Порядку).

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду від 20.06.2013 року по справі №686/10827/13-ц
(яке набрало законної сили 02.07.2013 року)
визнано за ОСОБА_1 право власності на
частково реконструйовані лоджії
площею 41,8 кв.м. та площею 14,7 кв.м.
квартири АДРЕСА_1 згідно з планом
Хмельницького бюро технічної
інвентаризації від 20 листопада 2010 року.

Вище вказаним судовим рішенням
встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на
праві власності належить квартира
АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом
про право власності на нерухоме майно
серії САВ №617788 від 3 грудня 2008 року
управління житлово-комунального
господарства Хмельницької міської
ради та витягом про реєстрацію права
власності на нерухоме майно №21133226 від 3
грудня 2008 року.

За змістом ч. ч. 1 і 2 ст.328 Цивільного
кодексу України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

В силу ст. 2 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно (далі - державна реєстрація прав) -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" Державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
державний реєстратор: встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями, зокрема: відповідність
обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у випадках, встановлених
законом); відповідність повноважень
особи, яка подає документи на державну
реєстрацію прав та їх обтяжень;
відповідність відомостей про нерухоме
майно, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах; наявність
обтяжень прав на нерухоме майно,
зареєстрованих відповідно до вимог
цього Закону; наявність факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

В силу ч. 1 ст. 22 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" у разі
якщо документи для державної
реєстрації прав та їх обтяжень подано
не в повному обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений
частинами п'ятою, сьомою і восьмою
статті 15 цього Закону для розгляду
заявлених прав, приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень і
письмово повідомляє про це заявника.

Відтак, подання заявником документів
не в повному обсязі є підставою для
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав.

Вичерпний перелік підстав для відмови
у державній реєстрації прав та їх
обтяжень визначений ст. 24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень".

Таким чином, відповідно до Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", за відсутності інших
встановлених цим Законом підстав для
відмови в державній реєстрації,
подання для державної реєстрації
документів не в повному обсязі є
підставою для відмови в державній
реєстрації лише в тому випадку, коли
заявник, отримавши рішення державного
реєстратора про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав,
протягом п'ятиденного строку не
надасть додаткові документи.

Проте, подання не в повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, в силу ст. 22
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" є підставою для
прийняття державним реєстратором
рішення про зупинення розгляду заяви
про державну реєстрацію, а не про
відмову в державній реєстрації
речового права.

В силу ч. 4. ст. 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" відмова
в державній реєстрації прав та їх
обтяжень з підстав, не передбачених цим
Законом, заборонена.

Суд вважає, що правовстановлюючі
документи, подані позивачем для
реєстрації права власності на спірну
квартиру відповідають вимогам ч.1 ст. 19
Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", і не можуть
слугувати підставою для відмови у
державній реєстрації права власності
позивача на квартиру АДРЕСА_1.

Згідно до ст. 6 Конституції України
органи законодавчої, виконавчої та
судової влади здійснюють свої
повноваження у встановлених цією
Конституцією межах та відповідно до
законів України.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, а частиною 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 статті 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене відповідачем не
доведена правомірність рішення
державного реєстратора прав на
нерухоме майно №13005399 від 13.05.2014 року
про відмову у державній реєстрації
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
тому позовні вимоги підлягають до
задоволення.

Керуючись Конституцією України,
Цивільним кодексом України, законом
України "Про державну реєстрацію
речових прав та нерухоме майно та їх
обтяжень", ст.ст. 11, ст. 99, 100, 158 - 163, 167, 254
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно №13005399 від 13.05.2014 року
про відмову у державній реєстрації
права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язати реєстраційну службу
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції у Хмельницькій
області здійснити державну реєстрацію
права власності ОСОБА_1 на квартиру
АДРЕСА_1.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Головуючий суддя судді/підпис/ /підпис/
/підпис/О.Л. Польовий І.І. Тарновецький
А.М. Ковальчук "Згідно з оригіналом"
Суддя О.Л. Польовий