Справа № 806/2263/14
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"14" серпня 2014 р.
Справа № 806/2263/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

при секретарі
Рожко М.М. ,

за участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"03" червня 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БТК-Центр Комплект"
до Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області скасування податкового
повідомлення - рішення , - ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2014
року задоволено позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "БТК - Центр
Комплект".

Визнано протиправним та скасовано
податкове - повідомлення рішення
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від 05 травня 2014 року №.

Вирішено питання про відшкодування з
Державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БТК-Центр Комплект"
390,49 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі Житомирська
об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Житомирській області,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду та
прийняти нову - про відмову в
задоволенні позовних вимог. Зокрема,
апелянт посилається на те, що висновки
суду не відповідають обставинам,
встановленим під час перевірки.

Розглянувши справу, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатами виїзної позапланової
документальної перевірки ТОВ
"БТК-Центр Комплект" щодо формування
податкового кредиту у січні 2014 року та
фінансово - господарських
взаємовідносин з ТОВ "СК Маріо" з 01.01.2014
року по 31.01.2014 року, працівниками
Житомирської ОДПІ складено акт №
2572/06-25-22-01/34973151/0100 від 17.04.2014 року, яким
встановлено порушення позивачем вимог
п. 198.1, п.198.2, п.198.6 ст. 198 та п.201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, в
результаті чого платником завищено
податковий кредит за січень 2014 року в
сумі 130161 грн.

На підставі акту перевірки,
відповідачем було прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 05.05.2014
р., яким ТОВ "БТК -Центр Комплект" було
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів в сумі 195242
грн., у тому числі, за основним платежем
-130161 грн. та штрафні (фінансові) санкції
в розмірі 65081 грн.

Суд першої інстанції надаючи правову
оцінку спірному податковому
повідомленню-рішенню дійшов висновків
що доводи перевіряючих контролюючого
органу, викладені в акті, на підставі
якого прийнято податкове повідомлення
- рішення ґрунтуються лише на
припущеннях та не підтверджені
документами.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з вказаним висновком,
виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.198.3 ст. 198 ПК
України, податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до ст.39 цього Кодексу, та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

За змістом п. 198.6. ст.198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу. У разі коли на момент
перевірки платника податку
контролюючим органом суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
цього Кодексу.

В свою чергу, необхідність
підтвердження господарських операцій
первинними документами визначено п.1.2
ст. 1, п.2.1 ст.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, первинні документі - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Зокрема, статтею 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено
вимоги до первинних документів, які є
підставою для бухгалтерського та
податкового обліку. Відповідно до
даної статті, підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Дія контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що 02.12.2013 року між ТОВ "СК
Маріо" та ТОВ "БТК - Центр Комплект" було
укладено договір поставки товару,
відповідно до якого, ТОВ "СК Маріо"
зобов'язується постачати (передавати у
власність) покупцю - ТОВ "БТК - Центр
Комплект" лічильники газу, регулятори
тиску газу, або інший товар, що вказаний
у накладних, а покупець - прийняти та
оплатити цей товар на умовах даного
договору (а.с.42-44).

На виконання умов вищевказаного
Договору 9 січня та 14 січня 2014 року ТОВ
"СК "Маріо" передало у власність
позивача товар на загальну суму 780965,70
грн., у тому числі ПДВ - 130161 грн., що
підтверджується виписаними
податковими накладними (а.с. 45-46), які у
встановленому законом порядку
зареєстровані в Єдиному державному
реєстрі.

При проведенні перевірки, а так само
при розгляді справи зауважень щодо
форми та змісту даних накладних не
зазначено.

Так само, судом першої інстанції
досліджено докази фактичної поставки
товарів та їх оплати - довіреність,
платіжне доручення,
товарно-транспортна накладна, звіт про
використання коштів на відрядження,
посвідчення про відрядження, а тому
посилання податкового органу на
відсутність документів, які
підтверджують факт транспортування
товару не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, як вбачається зі змісту
акту перевірки та встановлено в суді
першої інстанції, частина придбаного
товару не транспортувалась, а
зберігалась в місці його виробництва
за адресою : м.Київ, вул.Полупанова,21, де
і була в подальшому передана позивачем
новому власнику - ПАТ "Київоблгаз".
Взаємовідносини позивача та ПАТ
"Київоблгаз" під сумнів не ставляться, а
тому є безпідставним вимога
відповідача щодо підтвердження
транспортування зазначеного товару.

Так само, судом першої інстанції
встановлено, що придбаний у ТОВ "СК
Маріо" товар використовувався
позивачем у своїй господарській
діяльності, що підтверджується
договором поставки від 02.07.2013 року та
додатковими угодами, укладеними між
ПАТ "Київоблгаз" та позивачем, а так
само податковими накладними,
виписаними ТОВ "БТК - Центр Комплект"
для ПАТ "Київоблгаз".

З огляду на викладене, висновки суду
першої інстанції про правомірність
віднесення сум ПДВ по господарській
операції з ТОВ "СК Маріо" до податкового
кредиту узгоджуються з вимогами
податкового законодавства, оскільки
позивач має усі первинні документи, які
розкривають зміст господарських
операцій, підтверджують реальність
руху активів позивача, а тому, вказані
документи є первинними документами в
розумінні закону, які належить
складати для даного виду господарських
операцій, а відтак є належними та
допустимими доказами відповідно до
приписів статті 70 КАС України, які
підтверджують фактичне здійснення
господарських операцій.

Судом першої інстанції обґрунтовано не
прийнято доводи податкового органу, що
відсутність ТОВ "СК Маріо" за
податковою адресою у березні 2014 року
свідчить про нереальність здійснених
з його участю господарської операції.

Так, з матеріалів справи убачається, що
господарські відносини позивача з ТОВ
"СК Маріо" мали місце в січні 2014 року, в
той час як зустрічну перевірку, на яку
посилається податковий орган,
здійснено в березні 2014 року.

Разом з тим, матеріалами справи
підтверджено, що на час господарських
взаємовідносин з позивачем відомості
про ТОВ "СК Маріо" наявні в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, а відтак
відповідно до статті 18 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців" такі
відомості вважаються достовірними та
можуть бути використані у спорі з
третьою особою.

Даний контрагент перебуває на
податковому обліку та зареєстрований
платником податку на додану вартість.

Також, обґрунтовано відхилено судом
першої інстанції доводи податкового
органу що господарські операції
позивача з ТОВ "СК Маріо" не
спричиняють реального настання
правових наслідків, оскільки у
контрагента позивача відсутні
виробничі потужності, основні засоби
та трудові ресурси для здійснення
даного виду господарських операцій,
оскільки відсутність персоналу,
транспортних засобів,
виробничо-складських приміщень не може
свідчити про відсутність
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань та
відсутність фактичних дій спрямованих
на виконання взятих на себе
зобов'язань, що унеможливлює
здійснення господарської діяльності,
оскільки наведені обставини не
позбавляють суб'єкт господарювання
здійснювати посередницьку діяльність,
залучати виробничі та трудові ресурси
інших суб'єктів господарювання для
виконання зобов'язань по укладених ним
договорах.

Так само, не можуть впливати на
формування податкового кредиту
позивачем взаємовідносини ТОВ "СК
Маріо" з контрагентами
-постачальниками, оскільки Податковий
кодекс України не ставить в залежність
виникнення у платника податку на
додану вартість права на податковий
кредит від дотримання вимог
податкового законодавства іншим
суб'єктом господарювання.

Окрім того, при розгляді справи в суді
апеляційної інстанції встановлено, що
висновки податкової інспекції
Куйбишівського району Донецької
області, зроблені в акті зустрічної
звірки від 26.03.2014 року за №175/05/-66-15-01, на
які посилався податковий орган як на
підставу порушення позивачем вимог
податкового законодавства при
віднесенні сум ПДВ до податкового
кредиту по господарській операції з
ТОВ "СК Маріо", спростовано постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 21.05.2014 року
у справі №805/5190/14, яка набрала законної
сили 25.06.2014 року.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов правильних висновків
про обґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду першої інстанції не
спростовують та не містять фактів
невірного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
а тому колегія суддів не вбачає
підстав, визначених ст. 202 КАС України,
для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "03" червня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "14" серпня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу Товариство з обмеженою
відповідальністю "БТК-Центр Комплект"
вул. Велика Бердичівська,35,м.Житомир,10008

3- відповідачу Житомирська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області м-н
Перемоги,2,м.Житомир,10014

- ,