Справа № 320/7764/14-а
Суддя: КучеренкоН Н. В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 07.08.2014
Справа № 320/7764/14-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

„07" серпня 2014 року Мелітопольський
міськрайонний суд Запорізької області
у складі:

головуючого - судді Кучеренко Н.В.

при секретарі - Левандовській О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора роти ДПС ВДАІ УДАІ УМВС
України в Миколаївській області
старшого сержанта міліції Діміширова
Григорія Володимировича про визнання
дій інспектора ДАІ неправомірними та
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати неправомірними дії
інспектора роти ДПС ВДАІ УДАІ УМВС
України в Миколаївській області
старшого сержанта міліції Діміширова
Григорія Володимировича при винесенні
постанови серії ПС1 № 635636 в справі про
адміністративне правопорушення від 18
липня 2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в
розмірі 255 гривень та скасувати вказану
постанову.

Позивач в судове засідання не з'явився,
від нього надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, в прядку
письмового провадження. Позовні вимоги
просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач - інспектор роти ДПС ВДАІ
УДАІ УМВС України в Миколаївській
області старшого сержанта міліції
Діміширов Григорій Володимирович в
судове засідання не з'явився, не
повідомив суд про причини неявки, про
час і дату судового засідання був
повідомлений належним чином, заяви про
відкладення розгляду справи та про
розгляд справи за його відсутності від
нього не надходило, тому суд визнає
його неявку неповажною та вважає
можливим розглянути справу за його
відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 41 КАС України, з
урахування заяви позивача про розгляд
справи за його відсутності та в зв'язку
з неявкою відповідача, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Суд, ураховуючи доводи позивача, що
викладені в позові, дослідивши інші
матеріали справи, вважає, що
адміністративний позов підлягає
повному задоволенню за наступних
підстав.

Відповідно до вимог ст. 9 Конституції
України чинні міжнародні договори,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської
конвенції з прав людини та основних
свобод кожен при вирішенні питання
щодо його цивільних прав та обов'язків
… має право на справедливий і
відкритий розгляд упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 13 Європейської конвенції з
прав людини та основних свобод кожна
людина, права і свободи якої викладені
у цій Конвенції, порушуються, має
ефективний спосіб захисту у
відповідному національному органі
незалежно від того, що порушення було
вчинене особами, які діяли в офіційній
якості.

У відповідності зі ст. 3 Конституції
України права і свободи людини та їх
гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Держава відповідає перед людиною за
свою діяльність. Утвердження і
забезпечення прав і свобод людини є
головним обов'язком держави.

Стаття 55 Конституції України вказує, що
кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб.

Частиною першою ст. 2 КАС України,
передбачено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами частини 2 статті 19 КАС
України адміністративні справи з
приводу оскарження правових актів
індивідуальної дії, а також дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, які прийняті (вчинені,
допущені) стосовно конкретної фізичної
чи юридичної особи (їх об'єднань),
вирішуються за вибором позивача
адміністративним судом за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем проживання
(перебування, знаходження) цієї
особи-позивача, або адміністративним
судом за місцезнаходженням
відповідача, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч.1 ст.69 КАС
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Постановою інспектора роти ДПС ВДАІ
УДАІ УМВС України в Миколаївській
області старшого сержанта міліції
Діміширова Григорія Володимировича
серії ПС1 №635636 в справі про
адміністративне правопорушення від 18
липня 2014 року на позивача ОСОБА_1
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за
те, що він 18 липня 2014 року о 14 годині 21
хвилин в м. Миколаїв, керуючи
автомобілем Мазда 3, д/н НОМЕР_1, рухався
зі швидкістю 101 км/год, та перевищив
встановлену швидксть на 20 км/год, чим
порущив вимоги п.п. 12.4 ПДР України.

Підставою для винесення вказаної
постанови є фіксація за допомогою
приладу "TruCAM" та протокол про
адміністратвине правопорушення серії
АБ2 №566433.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає
адміністративну відповідальність за
підвищення водіями транспортних
засобів встановлених обмежень
швидкості руху транспортних засобів
більш як на двадцять кілометрів на
годину.

Таким чином, як встановлено в судовому
засіданні виявлення адміністративних
правопорушень в сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху було
зафіксовано за допомогою спеціального
технічного засобу, який має функцію
фото- та кінозйомки.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті вони з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП
доказами в справі про адміністративне
правопорушення, є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху, протоколом
про вилучення речей і документів, а
також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.14-1 КУпАП до
адміністративної відповідальності за
правопорушення у сфері забезпечення
безпеки дорожнього руху у разі їх
фіксації працюючими в автоматичному
режимі спеціальними технічними
засобами, що мають функції фото- і
кінозйомки, відеозапису, чи засобами
фото- і кінозйомки, відеозапису
притягаються власники (співвласники)
транспортних засобів.

Згідно до п. 2 Переліку технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху, затвердженого
Наказом МВС від 01.03.2010 N 33, лазерний
вимірювач швидкості транспортних
засобів "TruCAM" є технічним засобом для
визначення швидкості руху.

Відповідно до розділу 19 Інструкцйії з
питань діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС, затверджденої
Наказом МВС від 27.03.2009 N 111, технічні
засоби для визначення швидкості руху,
фіксації порушень ПДР, складові
частини системи відеофіксації
транспортних засобів з розпізнаванням
номерних знаків, прилади для виявлення
підробок у документах застосовуються
згідно з інструкціями про порядок їх
використання. Забороняється
застосування технічних засобів та
приладів, які не сертифіковані, не
сертифіковані в Україні у разі якщо
вони підлягають сертифікації
відповідно до чинного законодавства та
які не пройшли метрологічної повірки
або мають свідоцтво про таку повірку,
термін дії якого минув, а також
передавати такі прилади для
користування безпосередньо на
маршруті патрулювання без здійснення
контролю командиром підрозділу
результатів роботи приладу за зміну.

Також, відповідно до п.13.2 Інструкції з
діяльності підрозділів
дорожньо-патрульної служби
Державтоінспекції МВС України
(затверджено наказом МВС 13.11.2006 №1111), до
використання спеціальних засобів
нагляду за дорожнім рухом допускаються
лише співробітники, які вивчили
інструкції та склали заліки з
використання цих приладів. Тому при
оцінці як законності, так і
достовірності фіксації порушень ПДР
необхідно мати відомості про цих
співробітників.

Однак всупереч означених вище норм в
постанові відсутні вказівки на те, хто
саме і яким чином проводив фіксацію
транспортного засобу позивача, а при
оцінці як законності, так і
достовірності фіксації порушень ПДР
необхідно мати відомості про цих
співробітників, а також відомості про
те, яким чином проводилась фіксація
транспортного засобу.

Крім того, вказана в постанові
швидкість сумнівна, тому що у лазерного
вимірювача швидкості транспортних
засобів "TruCAM" є кут огляду, який
регулюється, тобто у наданій фіксації
може бути вказана швидкість іншого
автомобіля, який рухався поруч або
більший за розміром.

Також, відповідно до положень КУпАП,
Закону України "Про дорожній рух", у
разі порушення Правил дорожнього руху
України, водій повинен бути зупинений,
постанову складено на місці, у випадку
незгоди з порушенням - повинен бути
складений протокол, у порядку
передбаченому ст. 256 КУпАП, із
зазначенням відомостей про особу, що
скоїла правопорушення, пояснень цієї
особи, та роз'ясненням її права на
правову допомогу та на право
оскарження даної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Однак всупереч означених вище норм
закону, інспектором ДПС не було
з'ясовано всіх обставин справи, з метою
повного та всебічного її розгляду.

У відповідності з вимогами ч. 2 ст. 71 КАС,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак відповідачем не було надано
жодного доказу на підтвердження
правомірності винесеної ним постанови.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не
може бути підданий заходу впливу в
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше як на підставах
і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про
адміністративні правопорушення
здійснюється на основі суворого
додержання законності. Застосування
уповноваженими на те органами і
посадовими особами заходів
адміністративного впливу провадиться
в межах їх компетенції, у точній
відповідності з законом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП,
постанова по справі про
адміністративне правопорушення про
накладення адміністративного
стягнення може бути оскаржена - до
вищестоящого органу (вищестоящій
посадовій особі) або в районний,
районний у місті, міський чи
міськрайонний суд, в порядку,
визначеному КАС України, з
особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 162 КАС України,
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішень суб'єкта
владних повноважень чи окремих його
положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень, про
поворот виконання цього рішення чи
окремих його положень із зазначенням
способу його здійснення; зобов'язання
відповідача вчинити певні дії;
зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій; стягнення з
відповідача коштів; тимчасову заборону
(зупинення) окремих видів або всієї
діяльності об'єднання громадян;
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; визнання
наявності чи відсутності компенсації
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень.

Згідно ст. 11 КАС України суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
КАС України. Суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.

Таким чином, при розгляді
адміністративної справи, суд вважає за
необхідне визнати протиправними дії
інспектора роти ДПС ВДАІ УДАІ УМВС
України в Миколаївській області
старшого сержанта міліції Діміширова
Григорія Володимировича при винесенні
постанови в справі про адміністративне
правопорушення від 18 липня 2014 року року
серії ПС1 №635636 відносно ОСОБА_1.

Крім того, відповідно до вимог п. 3 ч. 1
ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при
розгляді скарги або протесту на
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
може скасувати вказану постанову і
закрити провадження у справі.

Таким чином, суд вважає необхідним
скасувати оскаржувану постанову та
закрити провадження по справі у
відношенні ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
3, 9, 55 Конституції України, п. 1 ст.6, ст. 13
Європейської конвенції з прав людини
та основоположних свобод, ст.ст. 2, 6, 17,
ч.2 ст. 19, 69, 71, 162, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 7, 14-1, 22, 33, 122 ч. 1, 251, 279-280,
288, 289, 293 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора роти ДПС ВДАІ УДАІ УМВС
України в Миколаївській області
старшого сержанта міліції Діміширова
Григорія Володимировича про визнання
дій інспектора ДАІ неправомірними та
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності -
задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії інспектора
роти ДПС ВДАІ УДАІ УМВС України в
Миколаївській області старшого
сержанта міліції Діміширова Григорія
Володимировича при винесенні
постанови в справі про адміністративне
правопорушення від 18 липня 2014 року року
серії ПС1 №635636 відносно ОСОБА_1.

Скасувати постанову інспектора роти
ДПС ВДАІ УДАІ УМВС України в
Миколаївській області старшого
сержанта міліції Діміширова Григорія
Володимировича серії ПС1 №635636 в справі
про адміністративне правопорушення
від 18 липня 2014 року про притягнення
ОСОБА_1 до адміністративної
відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП до
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 гривень.

Закрити провадження по справі у
відношенні ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП за
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Суддя:
Н.В.Кучеренко