Справа № 2а-3520/10/1770
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
Справа №
17675/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Промінь» на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2010
року у справі за позовом
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Промінь» до управління
Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі Рівненської
області про визнання незаконним та
скасування рішення органу державної
влади,

в с т а н о в и в:

СГВКП «Промінь» 14.07.2010 року звернулося
в суд з адміністративним позовом до УПФ
України у Володимирецькому районі
Рівненської області, в якому просило
визнати незаконним та скасувати
рішення від 22 червня 2010 року №184, яким
застосовано до позивача фінансові
санкції за несплату страхових внесків
за період з 22.01. 2007 року по 07.06. 2010 року у
вигляді штрафу в розмірі -7623,18 грн., та
нарахування пені в розмірі -2242,70 грн.

В позовній заяві зазначає, що,
враховуючи відсутність будь-якої
перевірки та складеного за її
наслідком акту перевірки, передбачена
в рішенні відповідача сума фінансових
санкцій та відповідний розрахунок не
може відповідати дійсності. Вимога
відповідача відображена в його рішенні
є необгрунтованою, а рішення № 184 від 22
червня 2010 року є таким, що було винесено
з грубим порушенням норм
законодавства.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 20 жовтня 2010
року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції СГВКП «Промінь»
оскаржило його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що тільки при
перевірці особового рахунку
працівника при виїзній перевірці з
участю працівника Пенсійного фонду,
керівника та бухгалтера підприємства
можна чітко визначити правильність
нарахування розміру фонду оплати
праці, від яких утримуються усі
внески.

Сторони в судове засідання не прибули,
про дату, час і місце апеляційного
розгляду були повідомлені належним
чином, тому колегія суддів, у
відповідності до ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглядати справу в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та доводи апеляційної скарги у їх
сукупності, на основі наявних у справі
доказів, колегія суддів приходить до
переконання, що подану апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
сільськогосподарський виробничий
кооператив «Промінь» зареєстрований
платником страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в УПФ України у
Володимирецькому районі.

За період з 22.01. 2007 року по 07.06. 2010 року у
позивача виникала заборгованість зі
сплати страхових внесків, що
підтверджується карткою особового
рахунку страхувальника.

За несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду за період з
22.01. 2007 року по 07.06. 2010 року управлінням
Пенсійного фонду України у
Володимирецькому районі прийнято
рішення № 184 від 22.06. 2010 року, яким
застосовано до позивача фінансові
санкції у вигляді стягнення суми
штрафу в розмірі -7623,18 грн., та
нарахування пені в розмірі -2242,70 грн.
(а.с. 7).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
правомірності прийнятого рішення, з
чим погоджується й судова колегія
апеляційного суду.

Так, згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон № 1058) та п. 5.1
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.004
року №64/8663 (далі Інструкція)
передбачено, що страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески, а саме
до 20 числа наступного за звітним
місяцем.

Однак, в порушення вищевказаних
положень, позивач не своєчасно
сплачував нараховані за відповідний
базовий період страхові внески, в
результаті чого за період з 22.01. 2007 року
по 07.06. 2010 року виникала заборгованість
зі сплати страхових внесків. Зазначене
підтверджується карткою особового
рахунку страхувальника та
відповідними розрахунками фінансової
санкції та пені, що знаходяться в
матеріалах справи (а.с. 7 (на звороті), 8, 9,
19-24, 25-26, 26-27).

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону України
№ 1058, якщо страхувальники несвоєчасно
або не в повному обсязі сплачують
страхові внески, до них застосовуються
фінансові санкції, передбачені цим
Законом, а посадові особи, винні в
порушенні законодавства про сплату
страхових внесків, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Порядок застосування та види
фінансових санкцій передбачено ст. 106
Закону України № 1058, пунктом 2 частини 9
якої передбачено, що за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Відповідно до ч. З ст. 20 Закону України
№ 1058 обчислення страхових внесків
територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
складених актів перевірки
правильності нарахування та сплати
страхових внесків, звітності, що
подається страхувальником,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суму заробітної плати
(доходу), на які відповідно до цього
Закону нараховуються страхові внески.

Отже, перевірка, на якій наполягає
позивач та апелянт передбачена при
«нарахуванні та сплаті страхових
внесків»

Оскільки предметом оскарження у даній
справі є рішення відповідача про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду № 184 від 22.06. 2010 року,
то обґрунтування позивача щодо
відсутності акту, що складається за
наслідком перевірки правильності
нарахування та сплати страхових
внесків, обгрунтовано відхилено судом
першої інстанції, позаяк при винесенні
даного рішення відповідачем
враховувався лише термін сплати
страхових внесків визначений ст. 20
Закону України № 1058 та не брався до
уваги розмір нарахованих страхових
внесків.

Процедуру реєстрації та обліку
платників внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування (далі - страхові внески),
обчислення і сплати страхових внесків
та інших платежів до бюджету
Пенсійного фонду України
підприємствами, установами,
організаціями (далі - Підприємства)
незалежно від форм власності, виду
діяльності і господарювання та
фізичними особами, нарахування і
сплати фінансових санкцій та пені,
подання страхувальниками звітності
управлінням Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах
визначено Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої Постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 року №21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.004
року №64/8663 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 9.3.2. Інструкції за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
територіальними органами Пенсійного
фонду, накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Розрахунок цієї фінансової санкції
здійснюється на підставі даних картки
особового рахунку платника.

Пунктом 10.1 Інструкції передбачено, що
на суми простроченої заборгованості зі
сплати страхових внесків (недоїмки) та
своєчасно не сплачені (не перераховані)
фінансові санкції нараховується пеня в
розмірі 0,1 відсотка суми недоплати за
кожний день прострочення платежу.

У разі виявлення своєчасно не
сплачених сум страхових внесків
страхувальники зобов'язані самостійно
обчислити ці внески і сплатити їх з
нарахуванням пені в порядку та
розмірах, визначених цим пунктом.

Нарахування пені починається з першого
календарного дня, що настає за днем
настання строку сплати відповідного
платежу, до дня його фактичної сплати
страхувальником включно.

Документами, які є підставою для
нарахування пені, є:

документи, що підтверджують суму
страхових внесків, фінансових санкцій
та строк їх сплати - Розрахунок суми
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з позитивною сумою; звіт
про суми нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
органів Пенсійного фонду України з
позитивною сумою; звіт про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до органів Пенсійного
фонду України з позитивною сумою;
вимога про донараховані суми страхових
внесків за актами перевірок та
узгоджене рішення про застосовані
фінансові санкції (штрафи); рішення
суду;

документи, що підтверджують суму та
дату погашення недоїмки за страховими
внесками та боргу за фінансовими
санкціями - виписки з рахунків у
вигляді електронного реєстру
розрахункових документів; корінець
прибуткового документа про приймання
установою банку платежів готівкою;
договорів про розстрочення
(відстрочення) страхових внесків;
Розрахунок суми страхових внесків з
від'ємною сумою; звіт про суми
нарахованої заробітної плати
(грошового забезпечення, доходу)
застрахованих осіб та суми нарахованих
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування з
від'ємною сумою; звіт про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованих внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з від'ємною сумою; рішення
про виключення з Державного реєстру
підприємств та організацій України;
свідоцтво про смерть фізичної особи.

Відповідно до пункту 10.5. Інструкції
рішення про нарахування пені посадові
особи органів Пенсійного фонду
виносять одночасно з прийняттям
рішення про застосування фінансових
санкцій, зазначених у підпункті 9.3.2
пункту 9.3 цієї Інструкції за формою
згідно з додатком 14 цієї Інструкції,
яке протягом трьох робочих днів із дня
його винесення надсилається
страхувальнику з повідомленням про
вручення.

Таким чином, підставою для
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені при винесенні
оспорюваного рішення слугують картка
особового рахунку платника, розрахунок
суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з позитивною сумою та
розрахунок суми страхових внесків з
від'ємною сумою, в яких відображаються
суми заборгованості кооперативу, суми
та дати погашення недоїмки за
страховими внесками і боргів за
фінансовими санкціями.

Відтак, посилання апелянта на
необхідність проведення перевірки, як
на підставу незаконності прийнятого
пенсійним органом рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені є необґрунтованим.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне і обґрунтоване рішення
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, а тому така задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198 п.1, 200, 205 ч.1
п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Промінь" залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 20
жовтня 2010 року у справі №2а-3520/10 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

В.Я. Качмар