Справа № 826/2138/14
Суддя: Карпушова О.В.
Дата ухвалення: 2014-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 826/2138/14
Головуючий у 1-й інстанції: Смолія
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

14 серпня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Карпушової
О.В., суддів: Бистрик Г.М., Оксененка О.М.,
секретар судового засідання Самсонова
М.М., за участю сторін: представник
позивач Півак О.А., представник
відповідача Геращенко С.А., розглянувши
у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів та зборів України на постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 11 квітня 2014 року в
адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дієса» до Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів та зборів України, Головного
управління Державної казначейської
служби у м.Києві про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості та картку
відмови, стягнення надмірно сплаченого
мита, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Дієса" (надалі - ТОВ
"Дієса") звернулося до суду з позовом до
Київської регіональної митниці,
Головного управління Державної
казначейської служби у м. Києві, в якому
з урахуванням уточнень, просило
визнати протиправним та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів №100260000/2013/200535/2 від
21.08.2013р., картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №100260000/2013/00521 та стягнути з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у м. Києві
суму надміру сплаченого податку на
додану вартість у розмірі 53059,94 грн. і
суму надміру сплаченого мита у розмірі
24118,15 грн., всього на загальну суму 77178,09
грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим,
що підприємство надало митному органу
документи, необхідні для митного
оформлення товарів, що надійшли до
України на підставі
зовнішньоекономічного контракту.
Митницею було витребувано додаткові
документи, відмовлено у прийнятті
митної декларації та самостійно
визначено митну вартість товару за
шостим методом. Позивач вважає такі дії
митниці, що не відповідають чинному
законодавству, оскільки митна вартість
оцінюваного товару могла бути
визначена за першим методом - за ціною
договору.

Постановою Окружного
адміністративного суду від 11.04.2014 р.
адміністративний позов задоволено
частково: визнано протиправними та
скасовано рішення про коригування
митної вартості товарів №100260000/2013/200535/2
від 21.08.2013р. Київської регіональної
митниці та картку відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення №100260000/2013/00521. У
задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з
того, що із наявних матеріалів справи
та документів, наданих підприємством
для митного оформлення, не вбачається
відсутність будь-яких умов чи
застережень, які унеможливлюють
визначення відповідачем вартості
імпортованого товару за першим
методом.

Відповідач, не погодившись з
рішенням суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу в якій просить
скасувати постанову Окружного
адміністративного суду від 11.04.2014 р. як
таку, що прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що
митна вартість імпортованих товарів не
могла бути визначена за ціною договору,
оскільки в поданих документах були
виявлені розбіжності.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, представник
позивача заперечував проти
задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представник сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що на виконання умов
зовнішньоекономічного контракту
№27/12/2011 на поставку товарів від 27.12.2011р.,
укладеного між позивачем та ТОВ "НІНГБО
БАЙТОНГ ІМП. ЕНД. ЕКСП. КО." (Китай), до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів декларантом позивача
подано митну декларацію №100260000/2013/109554,
та документи з метою здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів. Митна вартість товарів була
визначена за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції).

Відповідно до графи 44 митної
декларації для підтвердження
заявлених відомостей було подано також
наступні документи:
зовнішньоекономічний контракт;
міжнародні автомобільні накладні;
рахунок-фактура; інформація про
позитивні результати здійснення
санітарно-епідеміологічного та
радіологічного контролю товару;
сертифікат про походження товару
загальної форми; картка обліку особи,
яка здійснює операції з товарами;
коносамент; платіжні доручення, свіфт;
довідка про транспортні витрати;
рахунок - фактура на перевезення;
договір про перевезення; декларація
про відповідність; лист про
страхування; екологічна декларація;
довідка про транспортні витрати.

Відповідач при розгляді документів під
час контролю за правильністю
визначення митної вартості товарів та
у зв'язку із сумнівами щодо митної
вартості товару, було запропоновано
декларанту надати (за наявності)
додаткові документи для підтвердження
митної вартості товару, зокрема:
виписку з бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями.

Позивач на запит митного органу надано
наступні документи: висновок Київської
ТПП від 16.08.2013р. № Ц-529; копія митної
декларації країни відправлення
№18813684 від 17.07.2013р. та переклад на
українську мову; прайс-лист виробника
товару від 01.08.2013р. та переклад на
українську мову; переклад інвойсу від
03.06.2013р.; виписка з бухгалтерської
документації №1282 від 19.08.2013р.;
ліцензійний договір від 02.02.2012р. та
додатки до нього: б/н від 02.02.2012р., №2 від
08.05.2013р., №3 від 08.05.2013р.

Митний орган після розгляду поданих
документів дійшов висновку про те, що
вони не містили всіх даних відповідно
до обраного методу визначення митної
вартості, а також містили розбіжності,
у зв'язку з чим, було прийнято рішення
про коригування митної вартості
товарів №100260000/2013/200535/2 від 21.08.2013р. та
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№100260000/2013/00521.

Згідно з вказаними рішеннями було
скориговано митну вартість у бік її
збільшення.

Позивачем було надано забезпечення
сплати різниці між сумою митних
платежів, обчисленою згідно з митною
вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
Митного кодексу України та звернувся
до суду з метою захисту своїх порушених
прав.

Вищенаведені обставини, встановлені
судом першої інстанції, перевірені,
знайшли своє підтвердження при
апеляційному розгляді справи.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Митний кодекс України від 13.03.2012 р.
№ 4495-VІ (надалі МК) встановлює порядок
визначення митної вартості
імпортованих товарів та правила її
декларування.

Згідно ч.1-3 ст.54 МК контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється органом
доходів і зборів під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно п.2 ст. 52 МК декларант
або уповноважена ним особа, які
заявляють митну вартість товару,
зобов'язані подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню. Перелік
документів, які підтверджують митну
вартість товарів, визначений ч.2 ст. 53
Кодексу. Частиною 5 ст. 54 МК
передбачено, що митний орган має право
упевнитися в достовірності та точності
будь-якої заяви, документа, рахунку
поданих для цілей визначення митної
вартості.

Згідно п. 6 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Державної митної служби України від
13.07.2013р. № 362, при перевірці розрахунку,
здійсненого декларантом або
уповноваженою ним особою при
визначенні митної вартості товарів за
основним методом, та чисельного
значення заявленої митної вартості,
було здійснено в тому числі такі
заходи: перевірка числового значення
заявленої митної вартості; вивчення
характеристик товарів, які впливають
на рівень їх митної вартості; вивчення
маршруту транспортування товарів та
перевірки достовірності декларування
витрат на транспортування до митного
кордону України; порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено;
перевірка наявності взаємозв'язку
продавця та покупця; перевірка
наявності ознак підробки документів та
наявності розбіжностей у документах,
які підтверджують митну вартість
товарів; перевірка наявності
розбіжностей у документах, які
підтверджують митну вартість товарів.

Положеннями ст. 53 МК визначено, що
у разі якщо надані документи містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язаний
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Згідно ст.49 МК митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари. Відповідно до частин 1, 2
ст. 51 МК, митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу; митна
вартість товарів, що ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, визначається
відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Статтею 57 глави 9 МК встановлено,
що визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний. Основним
методом визначення митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. 3).

В ст. 58 МК затверджено метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Відповідно до ч. 4 вказаної статті,
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари, якщо вони продаються
на експорт в Україну, скоригована в
разі потреби з урахуванням положень
частини десятої цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 58 МК, ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
- це загальна сума всіх платежів, які
були здійснені або повинні бути
здійснені покупцем оцінюваних товарів
продавцю або на користь продавця через
третіх осіб та/або на пов'язаних із
продавцем осіб для виконання
зобов'язань продавця. Згідно з ч. 1 ст. 53
МК, у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає митному
органу документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення. Так, ч. 2
вказаної статті передбачено, що
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах 5 і 6 ст.
52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; 2) зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що
у разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Частина 5 ст. 53 МК, забороняє
вимагати від декларанта або
уповноваженої ним особи будь-які інші
документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Статтею 54 МК встановлено, що
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій ст. 58 цього Кодексу (ч.
2).

Згідно ч. 3 ст. 54 МК, за
результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК, рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст. 54 МК передбачено, що
митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; 3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

З матеріалів справи вбачається,
що відповідач в графі 33 «Обставини
прийняття рішення та джерела, що
використовувались митним органом для
коригування митної вартості» зазначив,
що митна вартість імпортованих
товарів не може бути визначена за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції),
оскільки документи, що подані
декларантом для підтвердження
заявленої митної вартості містять
розбіжності та не містять всіх
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Проте, в оскаржуваному рішенні не
вказано саме яких документів не
вистачає для застосування основного
методу визначення митної вартості.

Враховуючи вказане, колегія
суддів вважає вірним висновок суду
першої інстанції, що оскільки
оскаржуване рішення не містить
зрозумілого обґрунтування причин,
через які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано, то
вказане рішення відповідача не
відповідає вимогам п. п. 1 ч. 1 ст. 55
Митного кодексу України.

Розбіжності в документах не
впливають на визначення митної
вартості імпортованого позивачем
товару.

Отже, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції, що
позивачем надано відповідачу для
митного оформлення імпортованого
товару документи, що передбачені ч. 2 ст.
53 МК. Подані документи чітко
ідентифікували оцінюваний товар та
містили об'єктивні і достовірні дані,
що піддавалися обчисленню, які чітко
підтверджували ціну товарів, що
підлягала сплаті позивачем на користь
продавця, тобто підтверджували митну
вартість товарів за ціною договору
згідно з вимогами ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Доводи апелянта не спростовують вірних
висновків суду першої інстанції.

На підставі вищезазначеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, тому відсутні підстави для
скасування постанови.

Повний текст ухвали виготовлено
14.08.2014р.

Керуючись статтями 195, 196, 198, 200, 205,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Київської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів та зборів України на постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 11 квітня 2014 року, залишити
без задоволення.

Постанову Окружного
адміністративного суду м.Києва від 11
квітня 2014 року в адміністративній
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Дієса» до
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів та зборів
України, Головного управління
Державної казначейської служби у
м.Києві про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості та картку відмови,
стягнення надмірно сплаченого мита,
залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі.

Колегія суддів:
О.В. Карпушова

Г.М. Бистрик

О.М. Оксененко

.

Головуючий суддя
Карпушова О.В.

Судді:
Бистрик Г.М.

Оксененко О.М.