Справа № 820/10858/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

05.08.2014 р.
№ 820/10858/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Єгупенко В.В.

за участю секретаря - Вождаєвої М.О.

за участю сторін:

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представники відповідачів - не прибули.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2
доКомінтернівського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, Харківського районного суду
Харківської області про зобов'язання
вчинити певні дії В С Т А Н О В И В:

Позивачі, ОСОБА_1, ОСОБА_2, звернулись до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом в якому
просять суд терміново усунути
порушення їх права на судовий захист та
примусити Комінтернівський РВ ХМУ ГУ
МВС України в Харківській області
надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріали
кримінальної справи №25050075 до
фотокопіювання.

В обґрунтування позову позивачі
зазначили, що вимагали від
Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС
України в Харківській області надати
матеріали кримінальної справи №25050075
для фотокопіювання. 22.04.2014 року
Комінтернівський РВ ХМУ ГУМВС України
в Харківській області необґрунтовано
створив для позивачів перешкоду до
судового захисту, безпідставно
порушивши право на копіювання
кримінальної справи №25050075, яка
фактично порушена за вимогами
позивачів та обґрунтована ними.

В судовому засіданні судом поставлено
на обговорення питання щодо закриття
провадження в даній адміністративній
справі, оскільки даний спір не підлягає
вирішенню в порядку адміністративного
судочинства.

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому
засіданні своїх заперечень проти
закриття провадження у справі не
висловили.

Відповідачі у судове засідання своїх
уповноважених представників не
направили, про час, дату та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, що підтверджується
повідомленнями про вручення поштового
відправлення які знаходяться в
матеріалах справи.

Вислухавши позивачів та розглянувши
матеріали справи суд приходить до
висновку про необхідність закриття
провадження в адміністративній справі
з огляду на те, що даний спір не
підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Частиною 2 статті 4 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що юрисдикція
адміністративних справ поширюється на
всі публічно-правові спори, крім
спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Згідно ч. 2 ст. 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності; 2) спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби; 3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації
їхньої компетенції у сфері управління,
у тому числі делегованих повноважень; 4)
спори, що виникають з приводу
укладання, виконання, припинення,
скасування чи визнання нечинними
адміністративних договорів; 5) спори за
зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України; 6)
спори щодо правовідносин, пов'язаних з
виборчим процесом чи процесом
референдуму.

Згідно п.2 ч.3 ст.17 КАС України,
юрисдикція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку кримінального судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач в своїх вимогах фактично
просить визнати протиправними дії
(бездіяльність) відповідача
протиправними та зобов'язати
Комінтернівський РВ Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
вчинити певні дії, що безпосередньо
пов'язані із кримінальною справою
№25050075.

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII, міліція
в Україні є державним озброєним
органом виконавчої влади, який захищає
життя, здоров'я, права і свободи
громадян, власність, природне
середовище, інтереси суспільства і
держави від протиправних посягань.

Згідно статті 25 Закону України «Про
міліцію», працівник міліції у межах
повноважень, наданих цим Законом та
іншими законодавчими актами,
самостійно приймає рішення і несе за
свої протиправні дії або бездіяльність
дисциплінарну чи кримінальну
відповідальність.

Дії працівника міліції можуть бути
оскаржені у встановленому порядку до
органів внутрішніх справ, суду або
прокурору.

Рішення, прийняті суб'єктами владних
повноважень, дії, вчинені ними під час
здійснення управлінських функцій, а
також невиконання повноважень,
встановлених законодавством
(бездіяльність), можуть бути оскаржені
до суду відповідно до частин першої,
другої статті 55 Конституції України.

Згідно пункту 2 частини 3 статті 17 КАС
України, юрисдикція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи, що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

Так, Рішенням Конституційного Суду
України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 надано
роз'яснення поняттю кримінальне
судочинство, під яким слід розуміти
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу - підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів. Захист
прав і свобод не може бути надійним без
надання їй можливості оскаржити до
суду окремі процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду. Але таке оскарження може
здійснюватись у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб прокуратури має свої особливості
і не належить до управлінської сфери.

Порядок оскарження в суді рішень чи дій
органів дізнання, слідчого, прокурора,
які вони постановили чи вчинили уже під
час провадження у кримінальній справі,
визначається положеннями
Кримінально-процесуального кодексу
України.

Суб'єкти визначені цим Кодексом є
носіями спеціальних владних
процесуальних повноважень, а тому
виконують функції, обумовлені
завданнями кримінального судочинства.

Як зазначено в рішенні Конституційного
Суду України від 14 грудня 2011 року №
19-рп/2011 у справі № 1-29/2011 щодо офіційного
тлумачення положень частини другої
статті 55 Конституції України, частини
другої статті 2, пункту 2 частини
третьої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, частини третьої статті 110,
частини другої статті 236
Кримінально-процесуального кодексу
України та конституційним поданням
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ щодо офіційного тлумачення
положень статей 97, 110, 234, 236
Кримінально-процесуального кодексу
України, статей 3, 4, 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
в аспекті статті 55 Конституції України
(справа про оскарження бездіяльності
суб'єктів владних повноважень щодо
заяв про злочини), завданнями
кримінального судочинства є охорона
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб, які беруть у ньому
участь, а також швидке і повне
розкриття злочинів, викриття винних та
забезпечення правильного застосування
закону з тим, щоб кожний, хто вчинив
злочин, був притягнутий до
відповідальності і жоден невинний не
був покараний (стаття 2 КПК України).
Положення КПК України регламентують
діяльність органів державної влади та
їх посадових осіб, яка стосується сфери
публічно-правових відносин, що
виникають внаслідок злочинних
посягань, відповідальність за які
встановлено в нормах кримінального
права. Тому перевірка скарг на рішення,
дії чи бездіяльність вказаних
суб'єктів владних повноважень має
відбуватися у тому ж процесуальному
порядку і тим же судом, на який
відповідно до закону покладені
повноваження щодо перевірки й оцінки
доказів у кримінальній справі, тобто
судом із розгляду кримінальних справ.
До того ж імперативний припис пункту 2
частини третьої статті 17 КАС України
виключає юрисдикцію адміністративних
судів щодо справ, які належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства (п. 4.3 Рішення КСУ від 14
грудня 2011 року № 19-рп/2011).

Таким чином, аналізуючи норми діючого
законодавства, суд приходить до
висновку, що позивач не позбавлений
права захищати свої інтереси в суді,
однак таке оскарження можливе лише в
порядку, передбаченому
кримінально-процесуальним
законодавством.

Пунктом 1 ч.1 ст. 157 КАС України
передбачено, суд закриває провадження
у справі якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про закриття провадження в
адміністративній справі у зв'язку з
тим, що справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 17, п.1 ч.1 ст.157, ст.165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Комінтернівського районного відділу
Харківського міського управління
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, Харківського районного суду
Харківської області про зобов'язання
вчинити певні дії.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу
було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з частиною
третьою статті 160 цього Кодексу, або без
виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст ухвали виготовлено 11
серпня 2014 року.

Суддя
Єгупенко В.В.