Справа № 2а-17400/10/2670
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" липня 2014 р. м. Київ
К/800/15500/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги
С.В.

Загороднього А.Ф.

при секретарі Сперкач Т.В.,

за участю представника позивача -
ОСОБА_2,

представників відповідачів -
Болейко-Чуйко В.О., Жукової О.М.

розглянувши в судовому засіданні
касаційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до
Київської міської державної
адміністрації, Оболонської районної у
місті Києві ради, Оболонської районної
у місті Києві державної адміністрації,
Міністерства України з питань
надзвичайних ситуацій та у справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи, третя особа
- Міністерство регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства, про зобов'язання
забезпечити житлом та стягнення
моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до Київської міської
державної адміністрації, Оболонської
районної у місті Києві ради,
Оболонської районної у місті Києві
державної адміністрації, Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи і
з урахуванням уточнень позовних вимог
просив зобов'язати відповідачів
вчинити дії по забезпеченню позивача
та членів його сім'ї житлом у складі 2-х
осіб та стягнути з кожного з
відповідачів моральну шкоду по 10 000,00
грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
від 01 березня 2011 року адміністративний
позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Зобов'язано Міністерство надзвичайних
ситуацій України забезпечити житлом у
місті Києві ОСОБА_5 для проживання
сім'єю у складі позивача та його
дружини ОСОБА_6.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду 12 березня 2013
року скасовано рішення суду першої
інстанційї та прийнято нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судове рішення апеляційного
суду та залишити в силі постанову суду
першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_5 є постраждалим
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(категорія 2).

07 листопада 2003 року позивач разом з
дружиною ОСОБА_6 отримав направлення
серії ЖТ № 9745 на переселення з с.
Мотрійки Народницького району
Житомирської області.

З 2003 року позивач зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно дублікату направлення
Житомирської обласної державної
адміністрації серії ЖТ № 9745 від 07.11.2003
року та заяви ОСОБА_5, що подавалася ним
08.09.2004 року, позивач разом з дружиною з
22.09.2004 року були прийняті на квартирний
облік в Оболонській районній у м. Києві
державній адміністрації та включені до
позачергового списку евакуйованих із
зони ЧАЕС 2 категорії.

Відповідно до облікової квартирної
справи № 29262 на квартирному обліку
позивач разом із дружиною ОСОБА_6
знаходиться в позачерговому списку
евакуйованих із зони ЧАЕС з 22.09.2004 року
в Оболонській районній у м. Києві
державній адміністрації. Проте житлом
не був забезпечений.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позову, суд апеляційної інстанції
вірно послався на наступне.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, а також єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення, визначаються Законом
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 4 цього Закону передбачено, що
підставами на відселення громадян з
територій, які зазнали радіоактивного
забруднення, є положення Концепції
проживання населення на територіях
України підвищеними рівнями
радіоактивного забруднення внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Етапи відселення
визначаються Концепцією.
Громадянам, які прийняли рішення про
виїзд із зони гарантованого
добровільного відселення, створюються
умови для відселення. Порядок
відселення та самостійного
переселення визначається Кабінетом
Міністрів України. Кожен
громадянин, який проживає у зоні
гарантованого добровільного
відселення має право на підставі
наданої йому об'єктивної інформації
про радіаційну обстановку, дози
опромінення і можливі їх наслідки для
здоров'я, самостійно приймати рішення
про подальше проживання на цій
території чи відселення. Громадянам,
які прийняли рішення про виїзд із
зони гарантованого добровільного
відселення, створюються умови для
відселення.

Відповідно до статті 32 цього ж Закону
громадяни, які евакуйовані або
відселені (відселяються), безплатно
забезпечуються жилими приміщеннями, як
правило, у спеціально збудованих для
цієї мети селищах, будинках і
квартирах, які передаються їм в
особисту власність.

Частиною другою цієї ж статті Закону
встановлено, що громадяни, які
самостійно переселяються або
переселилися відповідно до статті 4
цього Закону за направленнями обласних
державних адміністрацій, за новим
місцем проживання (крім м. Києва та
курортних місцевостей) включаються
підприємствами, установами та
організаціями, де вони
працевлаштовані, або місцевими
державними адміністраціями,
виконавчими органами рад до окремих
від інших категорій списків для
позачергового одержання житла без
подання документів про здачу
приміщення, яке вони займали.

Відповідно до положень статті 33
вказаного Закону, громадяни з числа
інвалідів та пенсіонерів, які
самостійно переселяються
(переселилися) відповідно до статті 4
цього Закону на жилу площу близьких
родичів (батьки, діти, онуки, рідні
брати і сестри), мають право на
позачергове забезпечення житлом як
такі, що не мають житла. Житлом вказані
громадяни забезпечуються протягом
трьох років.

Статтею43 Житлового кодексу
Української РСР визначено, що
громадянам, які перебувають на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов,
жилі приміщення надаються в порядку
черговості. З числа громадян, взятих на
облік потребуючих поліпшення житлових
умов, складаються списки осіб, які
користуються правом першочергового
одержання жилих приміщень. Черговість
надання жилих приміщень визначається
за часом взяття на облік (включення до
списків осіб, які користуються правом
першочергового одержання жилих
приміщень).

Питання щодо надання жилої площі
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи розглядається Комісією по
розподілу жилої площі, що надається
громадянам, які внаслідок
Чорнобильської катастрофи перенесли
променеву хворобу будь-якого ступеня
або стали інвалідами, дітям-інвалідам,
які потребують особливого догляду,
сім'ям, що втратили годувальника з
числа осіб, віднесених до категорії 1,
особам, які самостійно переселилися з
територій, що зазнали радіоактивного
забруднення внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС, відповідно до
Положення, затвердженого
розпорядженням виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
18.03.2010 №151 «Про утворення міської
комісії по розподілу жилої площі, що
надається деяким категоріям громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (Із змінами
і доповненнями, внесеними
розпорядженнями Київської міської
державної адміністрації від 4 жовтня
2010 року № 807, від 28 листопада 2011 року
№ 2205).

Так, пунктом 7 вказаного Положення
встановлено, що згідно з статтею 15
Житлового кодексу Української РСР
Шевченківська районна в місті Києві
державна адміністрація затверджує
рішення Комісії про надання житла та
видає ордери на житлові приміщення в
установленому порядку.

Рішення про надання житла приймає
відповідна Комісія по розподілу жилої
площі, що надається громадянам, які
внаслідок Чорнобильської катастрофи
перенесли променеву хворобу будь-якого
ступеня або стали інвалідами,
дітям-інвалідам, які потребують
особливого догляду, сім'ям, що втратили
годувальника з числа осіб, віднесених
до категорії 1, особам, які самостійно
переселилися з територій, що зазнали
радіоактивного забруднення внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС, яке в
подальшому затверджується
Шевченківською районною у м. Києві
державною адміністрацією, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність правових підстав для
задоволення вимог позивача в частині
позачергового забезпечення позивача
та членів його сім'ї житлом як таких, що
включені до позачергового списку
евакуйованих із зони ЧАЕС 2 категорії.

Апеляційним судом також зазначено, що
надання позивачу та членам його сім'ї
житла поза чергою серед такої ж
категорії осіб, на думку колегії суддів
може призвести до порушення житлового
законодавства та соціальної
справедливості по відношенню до сімей
громадян, які перебувають у черзі
раніше, оскільки ОСОБА_5 не перебуває
під номером 1 у позачергового списку
евакуйованих із зони ЧАЕС.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводами касаційної скарги не
спростовуються висновки, викладені в
судовому рішенні, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 12 березня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Київської міської
державної адміністрації, Оболонської
районної у місті Києві ради,
Оболонської районної у місті Києві
державної адміністрації, Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи,
третя особа - Міністерство
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства, про
зобов'язання забезпечити житлом та
стягнення моральної шкодим - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній