Справа № 823/1903/14
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2014-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
справа № 823/1903/14

м. Черкаси

09 год. 40 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.

за участю секретаря судового засідання
Цаплі І.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Кравченко
Н.В. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області про
визнання протиправним та скасування
рішення,

ВСТАНОВИВ:

23 червня 2014 року до суду з позовною
заявою звернувся ОСОБА_1, в якій
просить суд визнати протиправним та
скасувати рішення суб'єкта владних
повноважень, а саме постанову
начальника інспекції ДАБК № 897 від
16.12.2013 про накладення штрафу за
порушення у сфері містобудівної
діяльності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що відповідачем накладено
штраф за проведення будівельних робіт
без отримання декларації на початок
виконання робіт, а саме порушено п.1.6
ДБН-А.3.1-5-2009 «Організація будівельного
виробництва», абзац 1, абзац 3 та абзац 4
ч. 1 ст. 25 Закону України «Про основи
містобудування», п. 3 ч.1 ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п.2 абзацу
4 Порядку виконання будівельних робіт
затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011
за №466. Позивач зазначив, що не вчиняв
жодних правопорушень у сфері
містобудівної діяльності та належно
виконав всі вимоги визначені Порядком
розміщення тимчасових споруд.

Позивач в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та пояснив, що діючим Порядком
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності не передбачено отримання
декларацію про виконання будівельних
робіт.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечувала
зазначивши, що оскаржувана постанова
винесена в межах повноважень та в
спосіб передбачений чинним
законодавством України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, судом встановлено
наступне.

Виконавчий комітет Монастирищенської
міської ради Черкаської області
розглянувши документи ПП ОСОБА_1 про
надання дозволу на виготовлення
паспорта прив'язки 5 (п'яти) малих
архітектурних форм по вул. Леніна м.
Монастирища та відповідно до п. 9 ст. 31
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. ст. 12, 39,
124, 126, 126, п. 12 розділу Х Земельного
кодексу України, Наказу державного
комітету України з будівництва та
архітектури «Про внесення змін до
типових правил розміщення малих
архітектурних форм для здійснення
підприємницької діяльності» від 16.10.2002
р. № 59 та прийняв рішення від 29.07.2010 р. №
144 про надання дозволу позивачу на
виготовлення паспорта прив'язки 5
(п'яти) малих архітектурних форм до 30 кв.
м. по вул. Леніна м. Монастирище.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «Екобуд» на
замовлення № 40-2010 ОСОБА_1 виготовлено
паспорт прив'язки (мала архітектурна
форма по вул. Леніна м. Монастирище),
погодженого головним архітектором
Монастирищенського району 07.10.2010.

Між територіальною громадою м.
Монастирища Черкаської області від
імені Монастирищенської міської ради
та ОСОБА_1 укладено договір про
встановлення особистого строкового
сервітуту для розміщення малої
архітектурної форми від 14.07.2011 для
провадження підприємницької
діяльності дві МАФ загальною площею 150,0
кв. м.

В подальшому, виконавчий комітет
Монастирищенської міської ради
Черкаської області розглянувши
документи, подані ПП ОСОБА_1 про
реєстрацію об'єкта торгівлі (тимчасова
споруда для здійснення торговельної
діяльності) магазину роздрібної
торгівлі по вул. Леніна уздовж
залізничної колії навпроти районного
відділу міліції м. Монастирище,
враховуючи договір про встановлення
особистого строкового сервітуту від
14.07.2011 та відповідно до п. 8 «а», п. 4, п. 10
«б» ст. 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1999 № 746/99
вирішив зареєструвати об'єкт торгівлі
(тимчасова споруда для здійснення
торговельної діяльності) магазин
роздрібної торгівлі по вул. Леніна м.
Монастирища.

З матеріалів адміністративної справи
вбачається, що Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області 03.12.2013 проведено
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 з питань дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил. За
результатами перевірки відповідачем
складено акт та встановлено, що
замовником (ФОП ОСОБА_1) проведено
будівельні роботи без отримання
декларації на початок виконання
будівельних робіт, чим допущено
порушення в сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил при
будівництві, а саме: п.1.6 ДБН-А.3.1-5-2009
«Організація будівельного
виробництва», абзац 1, абзац 3 та абзац 4
ч. 1 ст. 25 Закону України «Про основи
містобудування», п. 3 ч.1 ст. 34 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності та п.2 абзацу 4
Порядку виконання будівельних робіт
затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011
за №466.

16 грудня 2013 року начальником інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Черкаській області Євминою
Б.Г. за результатами матеріалів справи
про адміністративне правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
винесено постанову № 897 та
накладено штраф у сумі 43848 грн.

Вважаючи, що відповідач незаконно,
всупереч вимогам чинного
законодавства України виніс
оскаржувану постанову, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
Черкаського окружного
адміністративного суду за захистом
своїх прав, свобод та інтересів.

Вирішуючи даний спір по суті, суд
виходить з наступного.

Статтею 28 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
визначено, що тимчасова споруда
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення
підприємницької діяльності може мати
закрите приміщення для тимчасового
перебування людей (павільйон площею не
більше 30 квадратних метрів по
зовнішньому контуру) або не мати такого
приміщення.

Розміщення малих архітектурних форм
здійснюється відповідно до Закону
України «Про благоустрій населених
пунктів».

Розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності здійснюється в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
містобудування.

Механізм розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності визначений «Порядком
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності», затвердженим наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.2011 року №
244 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 1.3 Порядку тимчасова
споруда торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності - це
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку -
підставою для розміщення тимчасової
споруди є паспорт прив'язки тимчасової
споруди.

Так, пунктом 1.10 Порядку встановлено, що
для розміщення групи тимчасових споруд
(але не більше п'яти) розробляється
єдиний паспорт прив'язки тимчасових
споруд з прив'язкою кожної окремої
тимчасової споруди з відображенням
благоустрою прилеглої території та
інженерного забезпечення (на
топографо-геодезичній основі М 1:500).

Пунктом 2.2 даного Порядку передбачено,
що замовник, який має намір встановити
тимчасову споруду, звертається до
відповідного виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради,
районної державної адміністрації із
відповідною заявою у довільній формі
про можливість розміщення тимчасової
споруди.

У відповідності до пункту 2.3 Порядку до
такої заяви додаються: графічні
матеріали із зазначенням бажаного
місця розташування тимчасової споруди,
виконані замовником у довільній формі
на топографо-геодезичній основі М 1:500
кресленнями контурів тимчасової
споруди з прив'язкою до місцевості;
реквізити замовника (найменування,
П.І.Б., адреса, контактна інформація).

Згідно із пунктом 2.4 Порядку
відповідність намірів щодо місця
розташування тимчасової споруди
комплексній схемі розміщення
тимчасової споруди (у разі її
наявності), будівельним нормам
визначає відповідний орган з питань
містобудування та архітектури, який
утворено у складі виконавчого органу
відповідної сільської, селищної,
міської ради, районної державної
адміністрації, протягом десяти робочих
днів з дня подання зазначеної заяви.

У разі відсутності у складі
відповідного виконавчого органу
сільської, селищної, міської ради
органу з питань містобудування та
архітектури відповідність намірів
щодо місця розташування тимчасової
споруди на території сільської,
селищної, міської ради визначає орган з
питань містобудування та архітектури
відповідної районної державної
адміністрації за територіальною
належністю. У такому випадку строк
розгляду заяви становить п'ятнадцять
робочих днів.

Відповідно до пункту 2.5 Порядку про
відповідність намірів замовника щодо
місця розташування тимчасової споруди
комплексній схемі розміщення
тимчасової споруди (у разі її
наявності), будівельним нормам
замовник повідомляється відповідним
органом з питань містобудування та
архітектури письмово протягом трьох
робочих днів з дня такого визначення
відповідності намірів або замовнику
надається аргументована відмова щодо
реалізації намірів розміщення
тимчасової споруди.

Паспорт прив'язки ТС оформлюється
органом з питань містобудування та
архітектури за формою, наведеною у
додатку 1 до цього Порядку.

Крім того, суд зауважує, що паспорт
прив'язки включає (п. 2.11 Порядку): схему
розміщення ТС, виконану на
топографо-геодезичній основі у
масштабі 1:500, а також схему благоустрою
прилеглої території; ескізи фасадів ТС
у кольорі М 1:50 (для стаціонарних ТС);
технічні умови щодо інженерного
забезпечення ТС, отримані замовником у
балансоутримувача відповідних мереж;
реквізити замовника (найменування, П. І.
Б., адреса, контактна інформація). Цей
перелік документів є вичерпним.

Таким чином, підставою для розміщення
тимчасової споруди є виключно паспорт
прив'язки тимчасової споруди, який не
передбачає отримання декларації про
виконання будівельних робіт.

В оскаржуваній постанові відповідач
посилається на Порядок виконання
будівельних робіт затверджений
Постановою КМУ від 13.04.2011 за №466 (далі
Порядок №466). Суд зазначає, що Порядком
№466 визначається процедура виконання
будівельних робіт. Згідно п. 1 Порядку
№466 будівельні роботи - роботи з нового
будівництва, реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту. Суд
встановлено, що будівельні роботи
позивачем не виконувались, а тому
застосування відповідачем норм даного
порядку є неправомірним.

Відповідальність юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (суб'єктів
містобудування) за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
встановлена Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» від 14
жовтня 1994 року № 208/94-ВР (далі - Закон №
208/94-ВР).

Відповідно до вимог статті 1 Закону №
208/94-ВР правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами. Вчинення
суб'єктами містобудування
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності тягне за собою
відповідальність, передбачену цим та
іншими законами України.

За вчинене правопорушення
відповідачем застосована
відповідальність до позивача, що
передбачена абзацом 3 пункту 4 частини 2
статті 2 Закону № 208/94-ВР, відповідно до
якого суб'єкти містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт, а також наведення недостовірних
даних у зазначеній декларації на
об'єктах II категорії складності - у
розмірі тридцяти шести мінімальних
заробітних плат;.

З аналізу норм чинного законодавства
та обставин справи суд приходить до
висновку, що позивачем розміщено 5
(п'ять) малих архітектурних форм по вул.
Леніна м. Монастирища відповідно до
вимог Порядку розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності № 244, яким
не передбачено отримання декларації
про виконання будівельних робіт.

Однак, перевірка інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області ФОП ОСОБА_1
проводилася відповідно до положень
законодавства про містобудування та
архітектурну діяльність, аналогічно як
і відповідальність за правопорушення в
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, стандартів і правил,
які не можуть бути застосовані до
спірних правовідносин, оскільки дані
правовідносини регулюються нормами
спеціального законодавства (Порядком
№ 244), вимоги яких позивачем були
виконані.

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку про задоволення
адміністративного позову в повному
обсязі.

Згідно ч. 1 та 2 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Керуючись статтями 56, 58, 86, 94, 159, 162, 163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Черкаській області № 897 від 16.12.2013 про
накладення штрафу за порушення у сфері
містобудівної діяльності.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) грн 70 коп. сплачений
згідно «заявки на перевод наличных»
№ 5183.111.1 від 20.06.2014.

Постанова набирає законної сили
відповідно до вимог статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Черкаський окружний
адміністративний суд у строки та
порядку, передбачені статтями 185-187
цього Кодексу.

Суддя
В.П. Тимошенко

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 04 серпня 2014 року