Справа № 250/1340/14-а
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Заріцька О.О.
Суддя-доповідач - Ханова Р.Ф.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року справа № 250/1340/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі:

головуючого:
Ханової Р.Ф.

суддів:
Білак С.В.

Жаботинської С.В.

розглянувши у порядку

письмового провадження

апеляційні скарги
Управління Пенсійного фонду України

в
м. Ясинувата та Ясинуватському районі

Донецької області

ОСОБА_3

на постанову
Ясинуватського міськрайонного
суду

Донецької області

від
25 червня 2014 року

по адміністративній справі
№ 250/1340/14-а (суддя Заріцька О.О.)

за позовом
ОСОБА_3

до
Управління Пенсійного фонду України

в
м. Ясинувата та Ясинуватському районі

Донецької області

про
визнання дій незаконними та
зобов'язання здійснити

певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 червня 2014 року задоволені позовні
вимоги ОСОБА_3 (надалі позивач у справі)
до Управління Пенсійного фонду України
в м. Ясинувата та Ясинуватському районі
Донецької області (надалі управління,
відповідач у справі), внаслідок чого,
визнані протиправними дії управління
щодо відмови в перерахунку пенсії
позивачу з урахуванням індексації
заробітної плати, матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги на соціально-побутові
потреби, зобов'язано управління видати
позивачу належну довідку про заробітну
плату та здійснити перерахунок та
виплату пенсії як державному службовцю
позивачу за період з 1 березня 2014 року
по 25 червня 2014 року у розмірі 82% з
урахуванням індексації заробітної
плати, матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
соціально-побутові потреби (арк.
справи 31-33).

Не погоджуючись з висновком
суду першої інстанції, відповідач в
апеляційній скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти постанову про відмову в
задоволені позовних вимог, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права (арк. справи
38-40). Відповідач доводить, що
матеріальна допомога є одноразовою
виплатою та не є складовою заробітної
плати у розумінні частини другої
статті 33 Закону України «Про державну
службу» та згідно постанови Кабінету
Міністрів України № 865 від 31 травня 2000
року «Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії» суми матеріальної
допомоги також не входить до складу
заробітної плати.

Позивач також подав апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм
матеріального права, просить змінити
постанову місцевого суду в частині
обмеження у часі здійснення пенсійних
виплат (арк. справи 44-45).

Сторони у судове засідання не
з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Відповідно до пункту другого
частини першої статті 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши
доповідь судді-доповідача, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку управління з 1 жовтня 2008 року та
отримує пенсію державного службовця за
віком відповідно до статті 37 Закону
України «Про державну службу».

Позивач 20 лютого 2014 року
звернувся до управління із заявою про
перерахунок пенсії відповідно Закону
України «Про державну службу» та
надання відповідної довідки про
виплату заробітної плати з урахуванням
надбавки за високі досягнення у праці
або за виконання особою важливої
роботи, премії, премії до державних,
професійних свят та ювілейних дат та
інших виплат, суми матеріальної
допомоги до відпустки, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, а також
індексації заробітної плати, як
складових заробітної плат.

Колегія суддів зазначає, що у межах
спірних відносин йдеться про порушення
допущені при призначенні пенсії,
внаслідок ненадання відповідачем
довідки.

Листом управління від 26 лютого 2014
року позивачу відмовлено у наданні
вказаної вище довідки та здійсненні
перерахунку пенсії з підстав того, що
зазначені види виплат не включаються в
заробітну плату при розрахунку пенсії
(арк. справи 4-5).

Статтею 33 Закону України «Про
державну службу» встановлено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Державним службовцям
можуть встановлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань. Умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Закон України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не містить визначення
заробітної плати, на підставі якої
здійснюється розрахунок пенсії, але із
змісту статті 40 цього Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати (доходу) повинні бути сплачені
страхові внески.

За вимогами частини першої статті 37
Закону України «Про державну службу» у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюються перерахунок
раніше призначених пенсій.

Згідно з частиною другою статті 37-1
цього Закону перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
держане пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Відповідно до частини першої
статті 1 Закону України «Про оплату
праці» встановлено, що заробітна плата
- це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України «Про державну службу»
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що всі отримані
позивачем та враховані судом види
матеріального забезпечення входили до
системи оплати праці державного
службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці
державного службовця.

Відповідно до частини першої
статті 66 цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Відтак рішення управління не
узгоджуються з нормами матеріального
права і правомірно скасоване судом
першої інстанції.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 20
лютого 2012 року у справі № 21-430а11, яка є
обов'язковою для управління в силу
положень частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Стосовно строку перерахунку,
колегія суддів зазначає, що відповідно
до частини четвертої статті 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», за
якою у разі виникнення права на
підвищення пенсії перерахунок
призначеної пенсії, здійснюється з
першого числа місяця, в якому пенсіонер
звернувся за перерахунком пенсії, якщо
відповідну заяву з усіма необхідними
документами подано ним до 15 числа
включно, і з першого числа наступного
місяця, якщо заяву з усіма необхідними
документами подано після 15 числа.
Оскільки заява подана позивачем 20
лютого 2014 року, право на перерахунок
позивач має з 1 березня 2014 року, що
правильно було визначено судом першої
інстанції.

Проте, місцевим судом безпідставно
обмежено здійснення перерахунку у
часі, оскільки пенсійні виплати
позивач отримує щомісячно. Тобто
порушення у даному випадку має
тривалий характер та не може бути
обмежено у часі. Отже, у цій частині
постанова підлягає зміні, відповідно
до пункту першого частини першої
статті 201 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з помилковим
застосуванням норм матеріального
права.

Керуючись статтями 11, 24, 94, 184, 195, 197,
198, 201, 205, 207, 211, 212, 244-2, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ясинувата
та Ясинуватському районі на постанову
Ясинуватського міськрайонного суду
Донецької області від 25 червня 2014 року
по справі № 250/1340/14-а - задовольнити
частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 червня 2014 року по справі №
250/1340/14-а - задовольнити.

Постанову Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 червня 2014 року по справі №
250/1340/14-а - змінити.

В абзаці четвертому резолютивної
частини постанови Ясинуватського
міськрайонного суду Донецької області
від 25 червня 2014 року по справі №
250/1340/14-а слова «по 25 червня 2014 року»
вилучити.

В іншій частини постанову
залишити без змін.

Постанова постановлена та
підписана 11 серпня 2014 року

Постанова суду апеляційної
інстанції за наслідками розгляду в
порядку письмового провадження
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі.

Постанову може бути оскаржено до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Р.Ф. Ханова

Судді
С.В. Білак

С.В. Жаботинська