Справа № 807/4516/13-а
Суддя: Кухтей Р.В.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року
Справа № 876/3710/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді:
Кухтея Р.В.

суддів:
Яворського І.О., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Міністерства внутрішніх справ
України на ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 04
лютого 2014 року про залишення позовної
заяви без розгляду за позовом
Міністерства внутрішніх справ України
до Обласного центру
медико-соціальної експертизи
управління охорони здоров'я
Закарпатської обласної державної
адміністрації, третя особа: ОСОБА_1
про визнання рішення щодо не внесення
змін до виписки із акту Ужгородської
міжрайонної МСЕК від 06.03.2012 року серії 10
ААА №533253 незаконним та зобов'язання
привести довідку до акту огляду МСЕК
серії 10 ААА №533253 та виписку із акту
огляду МСЕК від 06.03.2012 р., -

в с т а н о в и в :

У грудні 2013 року Міністерство
внутрішніх справ України (далі - МВС
України) звернулося в суд із зазначеним
позовом, в якому просило визнання
рішення щодо не внесення змін до
виписки із акту Ужгородської
міжрайонної МСЕК від 06.03.2012 р. серії 10
ААА №533253 незаконним та зобов'язання
привести довідку до акту огляду МСЕК
серії 10 ААА №533253 та виписку із акту
огляду МСЕК від 06.03.2012 р. у
відповідність до п. 12 свідоцтва про
хворобу ОСОБА_1 від 27.12.1996 р. №205,
виданого військово-лікарською
комісією УМВС України в Закарпатській
області, виключивши слова: "одержане в
період проходження служби ОСОБА_1 ".

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04.02.2014 р.
позовну заяву залишено без розгляду у
зв'язку з пропуском шестимісячного
строку звернення до суду.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду
МВС України оскаржило її в
апеляційному порядку. Вважає, що ухвала
суду першої інстанції прийняття з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з помилковим
застосуванням норм процесуального
права. Зазначає, що предметом спору
являється рішення відповідача від
11.09.2013 р., яке оформлено актом №2237
огляду МСЕК від 11.09.2013 р., а тому
адміністративний позов поданий в межах
шестимісячного строку. Просить
скасувати оскаржувану ухвалу, а справу
направити для продовження розгляду.

У письмових запереченнях ОСОБА_1
зазначає, що МВС України 22.07.2013 р вже
зверталося з ідентичним
адміністративним позовом до суду.
Також, звертає увагу на те, що позивачу
24.05.2012 р. вже було відомо про рішення
відповідача від 06.03.2012 р. серії 10 ААА
№533253, тому позивачем було пропущено
строк звернення до адміністративного
суду. Просить вказану ухвалу залишити
без змін.

На адресу суду надійшла заява від
представника відповідача про закриття
провадження у адміністративній справі
відповідно до п.10 «Про деякі питання
юрисдикції загальних судів та
визначення підсудності цивільних
справ», затвердженого постановою №3
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01.03.2013р.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явилися, хоча
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
клопотань про розгляд справи за їх
участю не подали, тому відповідно до п.2
ч.1 ст.197 КАС України колегія суддів
вважає можливим здійснювати розгляд
справи у письмовому провадженні за
наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволенню з
наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву
МВС України, суд першої інстанції
виходив з того, що позивач, звернувшись
з позовом 24.12.2013 р., пропустив строк
звернення до адміністративного суду за
захистом своїх прав, свобод та
інтересів, доказів поважності причин
пропуску звернення до суду не подало.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його неправильним, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 99 КАС
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору позовної заяви поданої
МВС України являється рішення
Обласного центру медико-соціальної
експертизи управління охорони здоров'я
Закарпатської обласної державної
адміністрації від 11.09.2013 р., яке
оформлено актом №2237 огляду МСЕК від
11.09.2013 р.

При цьому, необхідно зазначити, що
оскаржуваним рішенням від 11.09.2013 р.
переглянуто акт Ужгородської
міжрайонної МСЕК від 06.03.2012 р., а тому не
можна погодитися з думкою суду першої
інстанції, що перебіг шестимісячного
строку звернення до суду починається з
24.05.2012 р., з дня коли МВС України
ознайомилося з актом Ужгородської
міжрайонної МСЕК від 06.03.2012 р., так як
акт МСЕК від 11.09.2013 р. є окремим
документом, який має юридичне значення
для сторін по даній адміністративній
справі.

Необхідно вказати, що суд першої
інстанції вирішуючи питання про
закриття провадження по справі за
клопотанням ОСОБА_1, вказав в ухвалі, що
предметом даної позовної заяви є акт
огляду №2237 від 11.09.2013 р., яким
встановлено першу «Б» групу
інвалідності. Тому висновки суду
першої інстанції є суперечливими.

Таким чином, судом першої інстанції
дано передчасну юридичну оцінку
фактичним обставинам справи.

Крім того, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що суд першої
інстанції, залишивши без розгляду
позовну заяву позивача, позбавив його
можливості захистити свої права та
інтереси, відповідно порушив його
право на захист прав, свобод та
інтересів і розгляд справи в
адміністративному суді, гарантовані
ст.6 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувану
ухвала суду першої інстанції необхідно
скасувати як таку, що постановлена з
порушенням норм процесуального права з
направленням справи до суду першої
інстанції для продовження її розгляду,
оскільки доводи апеляційної скарги є
обґрунтованими та повністю
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційна скарга
підлягає до задоволення, а оскаржувана
ухвала, як така, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі -
скасуванню, і направленню справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 204, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Міністерства
внутрішніх справ України задовольнити.

Ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2014
року про залишення позовної заяви без
розгляду по справі №807/4516/13-а
скасувати, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала апеляційного суду є остаточною
та оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Головуючий :
Р.В.Кухтей

Судді :
І.О. Яворський

Р.П. Сеник