Справа № 804/7120/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2014 р. Справа № 804/7120/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Боженко Наталії
Василівни розглянувши у письмовому
провадженні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
будинок "Аква-Холдинг" до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«Аква-Холдинг» звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області в якому
просить визнати протиправними та
скасувати:

- податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській за
формою «В4» № від 12 березня 2014
року про зменшення товариству з
обмеженою відповідальністю «Торговий
будинок «Аква-Холдинг»
ідентифікаційний код юридичної особи
32713652 від'ємного значення суми податку
на додану вартість на суму 103128,00
гривень;

- податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській за
формою «Р» № від 26 грудня 2013 року
про збільшення товариству з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«Аква-Холдинг» ідентифікаційний код
юридичної особи 32713652 суми грошового
зобов'язання за податком на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) на суму
основного платежу у розмірі 534898,00
гривень на штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 267448 гривень 50
копійок;

- податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській за
формою «Р» № від 12 березня 2014 року
про збільшення товариству з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«Аква-Холдинг» ідентифікаційний код
юридичної особи 32713652 суми грошового
зобов'язання за податком на додану
вартість із вироблених в Україні
товарів (робіт, послуг) за основним
платежем на суму 55916,00 гривень та за
штрафними (фінансовими) санкціями на
суму 27958,00 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач вважає податкові
повідомлення-рішення, які виніс
відповідач, незаконними та такими, що
порушують права та законні інтереси
позивача, тому вони підлягають
визнанню протиправними та скасуванню,
оскільки підприємство здійснювало
господарську операцію з метою
отримання прибутку.

Представник позивача в судове
засідання призначене на 17.06.2014 року не
з'явився, надав клопотання про розгляд
справи без його участі в порядку
письмового провадження.

Представник відповідача в судове
засідання призначене на 17.06.2014 року не
з'явився, надав до суду клопотання про
розгляд справи без його участі. Також,
від представника відповідача надійшли
письмові заперечення на позовну заяву,
які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до частини 4 статті 122
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка бере участь у справі,
має право заявити клопотання про
розгляд справи за її відсутності. З
огляду на викладене, суд дійшов
висновку про можливість розгляду
справи за відсутності сторін, в порядку
письмового провадження.

Згідно статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши докази наявні в
матеріалах справи, встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«Аква-Холдинг» зареєстровано
Виконавчим комітетом
Дніпропетровської міської ради та
перебуває на податковому обліку в
Державній податковій інспекції у
Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, як платник
податків.

Державною податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на підставі п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України від 02.12.2010
року №2755-VI проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ «ТБ
«Аква-Холдинг» з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку на додану вартість під час
здійснення експортних операцій за
період: лютий, травень, квітень 2013 року.

За результатами перевірки складений
акт за №1241/223/32713652 від 10.12.2013 року,
згідно із висновками якого встановлено
порушення пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.3
ст. 198 Податкового кодексу України, в
результаті чого було занижено суму ПДВ,
що підлягає сплаті до державного
бюджету у сумі 534898,00 грн..

На підставі акту перевірки №1241/223/32713652
від 10.12.2013 року Державною податковою
інспекцією у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області було винесено податкові
повідомлення-рішення № та №
від 26 грудня 2013 року.

ТОВ «ТБ «Аква-Холдинг» подало скаргу до
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області, згідно
статті 56 Податкового кодексу України.
Рішенням про результати розгляду
скарги від 28.02.2014 року №1266/10/04-16-10-08-09
податкове повідомлення-рішення №
від 26 грудня 2013 року було скасовано в
частині зменшення від'ємного значення
сум податку на додану вартість у
розмірі 191994 грн, а також збільшено на
83874 грн. (основний платіж - 55916 грн.,
штрафні санкції - 27959 грн.) суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість, визначену у
податковому повідомленні-рішенні ДПІ у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська від 26 грудня 2013 року
№.

На підставі вказаного рішення
Державною податковою інспекцією у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області було винесено податкові
повідомлення-рішення №, №
від 12.03.2014 року.

Відповідно до статті 56 Податкового
кодексу України, ТОВ «ТБ «Аква-Холдинг»
подало скаргу до Міністерства доходів
і зборів України, рішенням від 30.04.14 р.
№7830/6/99-99-10-01-15 скаргу було залишено без
задоволення.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість вказаних висновків
відповідача і винесених на підставі
такого висновку спірних актуів
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в перевіряємий
період ТОВ «ТБ «Аква-Холдинг» за
договором №201-424-FE10 від 29.09.2010 року було
придбано на митній території України
товар - деревне вугілля (брикети з
деревного вугілля) у ТОВ «Перечинський
ЛХК» на загальну суму 7 291163,42 грн., у тому
числі ПДВ 1215193,98 грн

В подальшому придбаний товар було
експортовано за межі України та
реалізовано фірмі «Carrbirdge Developments Limited»
(Великобританія) та « ASHMOND EXPRESS L.P.»
(Великобританія).

В результаті порівняння загальної суми
витрат, пов'язаних з придбанням
деревновугільної продукції, включаючи
податок на додану вартість (фактурної
вартості), із загальною сумою,
одержаною скаржником від
покупців-нерезидентів як оплату за цей
товар, відповідач дійшов до висновку
про завідому збитковість
досліджуваних експортних операцій
позивача, у той час як за результатами
даних господарських операцій останній
мав отримати прибуток, з якого
необхідно було утримати податки.

Однак суд не погоджується з такими
висновками, оскільки податковий орган
не взяв до уваги ту обставину, що
експортні операції обліковуються за
нульовою ставкою ПДВ, у зв'язку з чим
ціна продажу товару без урахування ПДВ
є вищою, ніж ціна його придбання, що
підтверджується первинними
документами і свідчить про фактичне
отримання товару.

Пп.14.1.136 п.14.1 статті 14 Податкового
кодексу України передбачено, що
господарська діяльність - діяльність
особи, що пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.
Розумна економічна причина (ділова
мета) - причина, яка може бути наявна
лише за умови, що платник податків має
намір одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності
(пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу
України).

У разі експорту платником податку на
додану вартість товарів, база
оподаткування визначається відповідно
до пункту 188.1 статті 188 ПК України, а
саме, виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості - не нижче
звичайних цін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК
України в разі експорту товарів датою
виникнення податкових зобов'язань є
дата оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетину митного
кордону України, оформленої відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Згідно з підпунктом 195.1.1 пункту 195.1
статті 195 ПК України за нульовою
ставкою оподатковуються операції з
експорту товарів (супутніх послуг),
якщо їх експорт підтверджений митною
декларацією, оформленою відповідно до
вимог митного законодавства.

Враховуючи викладене, з метою
достовірного відображення обсягів
експортованих товарів у податковій
звітності позивач повинен відображати
обсяги експортованих операцій, що
підтверджені вантажними митними
деклараціями, в тому звітному періоді,
в якому фактично здійснено вивезення
експортованих товарів за межі митної
території України (дата фактичного
перетину товаром митного кордону має
бути зазначена у вантажній митній
декларації).

Позивачем були надані до перевірки всі
первинні бухгалтерські документи по
здійсненню господарських операцій з
товариством з додатковою
відповідальністю «Перечинський
лісохімічний комбінат» і компаніями
«Carrbirdge Developments Limited» та «ASHMOND EXPRESS L.P.»,
Великобританія, а саме докази
придбання, передачі і отримання товару,
його оплати, реалізації на експорт
(ВМД), а також отримання доходу у
вигляді обумовлених відповідними
контрактами сум валютної виручки.

Відповідно до абзацу «а» пункту 198.1
статті 198 ПК України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Згідно із пунктом 198.3 статті 198 ПК
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до статті 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України встановлено, що податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з приписами підпункту 14.1.181 п. 14.1
ст. 14 Податкового кодексу України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V
Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.6. статті 198 ПК
України не відносяться до податкового
кредиту суми податку, сплаченого
(нарахованого) у зв'язку з придбанням
товарів/послуг, не підтверджені
податковими накладними або оформлені з
порушенням вимог чи не підтверджені
митними деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу). У разі якщо на
момент перевірки платника податку
органом державної податкової служби
суми податку, які попередньо віднесені
до податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
закону.

Відтак, суми податкового кредиту для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на додану вартість мають бути
підтверджені належним чином
складеними первинними документами, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції, що стала
підставою для формування податкового
обліку платника податку.

Не відповідність податкових накладних
чинним нормам законодавства не
встановлена, в тому числі первинних
документів.

В силу положень пункту 185.1 статті 185 ПК
України об'єкт оподаткування податком
на додану вартість утворюють як
операції платників податку постачання
товарів, місце постачання яких
розташоване на митній території
України, так і операції з вивезення
товарів у митному режимі експорту.

Статтею 193 ПК України встановлено, що
ставки податку на додану вартість
встановлюються від бази оподаткування
в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0
відсотків.

Як передбачено в пункті 194.1 статті 194 ПК
України, операції, зазначені у статті 185
цього Кодексу, крім операцій, що не є
об'єктом оподаткування, звільнених від
оподаткування, та операцій, до яких
застосовується нульова ставка,
оподатковуються за ставкою, зазначеною
в підпункті «а» пункту 193.1 статті 193
цього Кодексу, яка є основною (20%).

Згідно з підпунктом 195.1.1 пункту 195.1
статті 195 ПК України за нульовою
ставкою оподатковуються операції з
вивезення товарів за межі митної
території України: а) у митному режимі
експорту; б) у митному режимі
реекспорту, якщо товари поміщені у
такий режим відповідно до пункту 5
частини першої статті 86 Митного
кодексу України; в) у митному режимі
безмитної торгівлі; г) у митному режимі
вільної митної зони.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
експорт товарів - продаж товарів
українськими суб'єктами
зовнішньоекономічної діяльності
іноземним суб'єктам господарської
діяльності (у тому числі з оплатою в
негрошовій формі) з вивезенням або без
вивезення цих товарів через митний
кордон України, включаючи реекспорт
товарів.

Застосування податкових ставок,
визначених ПК України, для певних
господарських операцій є обов'язковим
для суб'єктів господарювання, що
проводять відповідну діяльність. Отже,
при здійсненні експортних операцій
формується позитивний залишок
податкового кредиту, оскільки податок
на додану вартість був сплачений при
придбанні товару і включений до складу
податкового кредиту, а податкові
зобов'язання від реалізації товару на
експорт не виникають.

Позивач здійснював господарські
операції у відповідності до норм
чинного законодавства з нарахуванням
податку на додану вартість за
встановленими законом податковими
ставками, які є різними для різних
видів операцій, зокрема, поставки
товарів на території України
оподатковуються за ставкою 20%, а
експорт товарів - за ставкою 0%. Суми,
віднесені до складу податкового
кредиту, дорівнюють сумам податку на
додану вартість, що сплачені при
придбанні товару шляхом
безготівкового розрахунку.

За таких обставин, здійснені платником
податків господарські операції з
продажу товару на експорт є
прибутковими, а посилання відповідача
на їх вчинення нібито виключно задля
отримання податкової вигоди -
надуманими, а отже і неправомірними.

Таким чином позивач правомірно включив
витрати на придбання у подальшому
експортованого товару до складу
валових, а сплачений постачальникові
податок на додану вартість до
податкового кредиту, адже дійшовши до
висновку про збитковість відповідних
господарських операцій податковий
орган не зважав на те, що експортні
операції обліковуються за нульовою
ставкою податку на додану вартість, у
зв'язку з чим ціна продажу товару без
урахування податку на додану вартість
є вищою, ніж ціна його придбання, що
підтверджується первинними
документами, копії яких містяться в
матеріалах справи, і свідчить про
фактичне отримання позивачем доходу
від загального обсягу господарських
операцій, не відповідність ціни
договору звичайним цінам також
відповідачем не доведена.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд, згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Таким чином, з урахуванням доказів у їх
сукупності та висновків суду
викладених вище, суд приходить
висновку, що відповідачем не доведено
належними та допустимими доказами
правомірність винесення податкових
повідомлень-рішень № від 26.12.2013
року, №, № від 12.03.2014 року,
тому позов є обґрунтованим та підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат, суд керується вимогами
ч. 1 ст.94 Кодексу адміністративного
судочинства, згідно з якими, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України. Виходячи з
цього, сплачений позивачем судовий
збір у розмірі 487,20 грн., що
підтверджується квитанцією, що
міститься в матеріалах справи,
підлягає компенсації з Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 72, 86, 94, 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
будинок «Аква-Холдинг» до Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
від 26.12.2013 року, №, № від
12.03.2014 року - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № від 26.12.2013 року, №
від 12.03.2014 року, № від 12.03.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий будинок
«Аква-Холдинг» () судові
витрати у розмірі 487 (чотириста
вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Н.В.
Боженко