Справа № 826/5803/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2014 року 08:15
№ 826/5803/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М., розглянувши у
порядку письмового провадження
адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна»до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києвіпро
визнання протиправним і скасування
повідомлення-рішення,ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна»
звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві, у якій
просить суд визнати протиправним і
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
висновки відповідача про порушення
позивачем податкового законодавства в
ході здійснення господарських
операцій з ТОВ «Глобал-Ресурс» не
відповідають фактичним обставинам
справи. Посилався на наявність
належним чином складених первинних
документів, що підтверджують
реальність господарських операцій з
даними контрагентами у періоді, що
перевірявся. За наведених обставин
позивач вважає оскаржуване податкове
повідомлення-рішення протиправним та
просить його скасувати.
Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечив. В обґрунтування
правомірності висновків податкового
органу та оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення посилався на
матеріали кримінального провадження №
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Глобал-Ресурс», які, на
думку відповідача, свідчать про
укладання позивачем з даним
товариством угод без мети настання
реальних наслідків. За таких обставин,
відповідач зазначає, що господарські
операції позивача з даним контрагентом
не мали реального характеру. Вважає
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення правомірним.
В судове засідання 22.07.2014 представник
відповідача не прибув, про дату, час та
місце судового засідання повідомлений
Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
Суд, встановивши відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта,
керуючись частиною 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ухвалив розглядати справу у
порядку письмового провадження.
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
На підставі направлення від 11.12.13 №2071
виданого ДПІ у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві, згідно з підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу
України та відповідно до наказу ДПІ у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
від 09.12.13 №1108 та постанови про
призначення позапланової
документальної перевірки від 09.10.2013
слідчого з ОВС першого відділу
кримінальних розслідувань слідчого
управління фінансових розслідувань
Головного управління Міндоходів у
місті Києві лейтенанта податкової
міліції Тахтарова О.С., винесеної по
матеріалах досудового розслідування,
внесеного до Єдиного реєстру досудових
проведена документальна позапланова
виїзна перевірка Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
взаємовідносинах з ТОВ «Глобал-Ресурс»
За результатами зазначеної перевірки
складено акт №2168/26-53-22-01-21/30579869 від
31.12.2013, згідно висновків якого, позивач
допустив порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.6
статті 198 Податкового кодексу України,
в результаті чого завищено від'ємне
значення різниці між сумою податкових
зобов'язань та податкового кредиту
(залишок від'ємного значення (рядок 24
декларації з податку на додану
вартість)), в періоді, що перевірявся, на
загальну суму 634 989,00 грн. за вересень 2013
Зі змісту зазначеного акту вбачається,
що при перевірці були враховані
показники попередніх перевірок ТОВ
«Аскоп-Україна», результати яких
оформлені актами від 27.09.2013
№816/26-53-22-03-21/30579869 та від 13.12.2013
№2815/15-01/30579869.
На підставі акту перевірки
№2168/26-53-22-01-21/30579869 від 31.12.2013 відповідач
виніс податкове повідомлення-рішення
зменшено розмір від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 634 989,00 за звітний період -
Позивач оскаржив зазначене податкове
повідомлення-рішення у порядку
адміністративного оскарження,
передбаченому статтею 56 Податкового
Рішенням Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 02.04.2014
№2997/10/26-15-10-06-15 та Міністерства доходів
і зборів України від 18.04.2014 №
7133/6/99-99-10-01-15 скарги позивача залишені
без задоволення, а податкове
повідомлення-рішення від 27.01.2014 №
- без змін.

Не погоджуючись з винесеним
відповідачем податковим
повідомленням-рішенням від 27.01.2014
№, позивач оскаржив його до суду.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Матеріали справи свідчать про те, що у
періоді, який був перевірений
контролюючим органом ТОВ
«Аском-Україна» мав
фінансово-господарській відносини з
ТОВ «Глобал-Ресурс», зокрема, між
даними суб'єктами господарювання були
укладені договори купівлі-продажу сої,
а саме: Договір №04/03/13 від 04.03.2013,
Договір №15/03/13 від 15.03.2013, Договір №
21/03/13 від 21.03.2013, Договір №22/03/13 від
22.03.2013, Договір №23/03/13 від 23.03.2013, Договір
№24/03/13 від 23.03.2013, Договір №29/03/13 від
27.03.2013 та Договір №30/03/13 від 28.03.2013.

Відповідно до умов пунктів 3.1
зазначених Договорів,
приймання-передача сої здійснюється на
умовах СРТ Одеський зерновий термінал
(Incoterms 2000). Поставка сої здійснюється
автомобільним транспортом за адресою:
м. Одеса, вул. Хлібна гавань, 4, Філіал
ПАТ «Державна продовольчо-зернова
корпорація України» «Одеський
зерновий термінал», власник товару ТОВ
Аскоп-Україна», одержувач товару -
експедитор ПП «Блок Баг Системс».

Для забезпечення виконання
вищезазначених договорів, позивач
уклав з ПП «Блок Баг Системс» Договір
від 28.01.2013 №ББС 575/01/13 на надання послуг
з приймання, зберігання та
відвантаження зернових, зернобобових
та олійних культур (а.с. 130-136 Т. І).
Відповідно до умов даного договору ПП
«Блок Бат Системс», діючи в якості
експедитора, взяло на себе зобов'язання
по обслуговуванню зернових,
зернобобових та олійних культур ТОВ
«Аскоп-Україна», які завозяться на
Філіал ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» «Одеський зерновий термінал»
для подальшого відвантаження на
морські судна в режимі «Експорт».

На підтвердження реального виконання
договорів купівлі-продажу, укладених з
ТОВ «Глобал-Ресурс» позивач надав до
матеріалів справи копії податкових
накладних, видаткових накладних,
рахунків на оплату, платіжних доручень
щодо оплати вартості придбаного
товарів, товарно-транспортних
накладних.

Згідно наявних в матеріалах справи
копій первинних документів, у березні
2013 року ТОВ «Глобал-Ресурс» поставило
позивачу сою в загальній кількості 844,22
тон на загальну суму 5 809 935,12 грн. з
урахуванням ПДВ в сумі 634 989,19 грн.
Вартість поставленого товару була
оплачена позивачем у повному обсязі, на
підтвердження чого позивач надав
банківські виписки.

При здійсненні приймання товару,
поставленого ТОВ «Глобал-Ресурс»,
Філіал ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» «Одеський зерновий термінал»
здійснив його зважування, встановив у
власній лабораторії його якісні
показники та визначав залікову вагу
такого товару, про що свідчать
відповідні записи на зворотному боці
кожної товарно-транспортної накладної
по кожній партії окремо.

Після проведення лабораторних
досліджень всі партії товару,
поставлені позивачу ТОВ
«Глобал-Ресурс» були прийнятті на
зберігання ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» відповідно до умов Договору №
ББС 575/01/13 від 28.01.2013 на надання послуг з
приймання, зберігання та відвантаження
зернових, зернобобових та олійних
культур, укладеного між ТОВ
«Аскоп-Україна» та ПП «Блок Баг
Сістемс», що підтверджується
складськими квитанціями на зерно,
копії яких наявні в матеріалах справи.

Державною інспекцією сільського
господарства в Одеській області були
відібрані проби сої, проведені
лабораторні дослідження та виписані
сертифікати якості на кожен об'єм сої
відносно кожного транспортного засобу,
в яких такі об'єми були доставлені (а.с. 1
85-192 Т. І).

Здійснюючи дослідження та виписуючи на
підставі проведених нею досліджень
сертифікати якості, Державна інспекція
сільського господарства в Одеській
області повністю ідентифікувала кожну
партію поставленої сої шляхом
зазначення у виданих нею сертифікатах
якості інформацію про назву
підприємства-постачальника,
підприємства-покупця (позивача), номери
транспортних засобів, в яких була
доставлена соя, кількість доставленої
сої, що співпадають з даними,
зазначеними у видаткових, податкових,
товарно-транспортних накладених, тим
самим підтвердивши фактичну поставку
позивачу сої від його контрагентів.

Факт передачі сої на зберігання
підтверджуються також Витягами з
Реєстру складських документів на
зерно, виданими Державним
підприємством «Держреєстри України»
(а.с. 147-153 Т. І).

Відповідно до пояснень представник
позивача, товар, що був придбаний у ТОВ
«Глобал-Ресурс» в подальшому
імпортований позивачем згідно
контракту №1/13 від 04.01.2013. На
підтвердження фактичного перетину
товаром митного кордону України та
здійснення його митного оформлення,
позивач надав до матеріалів справи
копії митної декларації, інвойсу,
банківської виписки про надходження
валютних коштів за поставлений товар
(а.с. 174-184 Т. І).

Суд встановив, що за результатом
здійснення господарських операцій з
ТОВ «Глобал-Ресурс» позивач включив до
податкового кредиту суму податку на
додану вартість у розмірі 634 989,00 грн.

За результатами перевірки
господарських взаємовідносин ТОВ
«Аскоп-Україна» з ТОВ «Глобал-Ресурс»
відповідач дійшов висновку про
відсутність у позивача права на їх
відображення у податковому та
бухгалтерському обліку, оскільки такі
правочини не мали реального характеру.

В обґрунтування зазначених доводів
представник відповідача посилався на
матеріали досудового слідства у
кримінальному провадженні № 0000134.
Зокрема, відповідач зазначив, що
відповідно до протоколу допиту свідка -
Керівника ПП «Кряж» СП «Елеватор
Соколівка» () ОСОБА_3,
який пояснив, що відвантаження соєвих
бобів з СП «Елеватор Соколівка» на
транспортні засоби ДАФ д.н. НОМЕР_1
згідно ТТН №542861, транспортний засіб:
КАМАЗ д.н. НОМЕР_2 згідно ТТН №552519,
транспортний засіб: Івеко д.н. НОМЕР_3
згідно ТТН №552517 з СП «Елеватор
Соколівка» протягом 2013 року не
відбувалося. Також, ОСОБА_3 зазначив, що
підприємства ТОВ «Глобал-Ресурс», ТОВ
«Аскоп-Україна» та їх посадові особи
йому не знайомі, що на вказані
підприємства з Елеватора протягом
2012-2013 років продукція не
відвантажувалась та жодних
фінансово-господарських операцій з
вказаними підприємствами не
відбувались. Аналогічні пояснення
надала провідний бухгалтер ПП «Кряж»
СП «Елеватор Соколівка» ОСОБА_4.

Суд відхиляє посилання відповідача на
вищезазначені пояснення посадових
осіб СП «Елеватор Соколівка», оскільки
у первинних документах, наданих
позивачем відсутні відомості про
поставку товару на адресу СП «Елеватор
Соколівка». Доказів, які б
підтверджували наявність
господарських відносин позивача з СП
«Елеватор Соколівка» відповідач суду
не надав.

Відповідач також посилався на
податкову інформацію, отриману від ДПІ
у Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві, а
саме: акт від 18.09.2013 №1458/26-57-22-02-09/38204885
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Глобал-Ресурс»
() щодо підтвердження
господарських відносин із платниками
податків за період з 01.04.2013 по 30.06.2013.
Згідно даного акту, за адресою
реєстрації ТОВ «Глобал-Ресурс» та його
посадові особи відсутні, встановити
фактичний вид діяльності, та
проведення операцій, що підлягають
ліцензуванню, не надається можливим,
оскільки підприємством не надано до
перевірки первинні документи,
підтверджуючі здійснення
фінансово-господарської діяльності.

Податковий орган у зв'язку з
неможливістю проведення зустрічної
звірки, дійшов висновку про те, що
керівник ТОВ «Глобал-Ресурс» ОСОБА_5
фізично не міг здійснювати
фінансово-господарську діяльність в
обсягах, зазначених в поданих
податкових деклараціях.

Крім того, представник відповідача
посилався на те, що СУ ФР Головного
управління Міндоходів у м. Києві надано
протокол допиту свідка ОСОБА_5 -
директора ТОВ «Глобал-Ресурс». По суті
поставлених запитань свідок ОСОБА_5
пояснив, що бажання або мету займатися
будь-якою підприємницькою діяльністю
підприємницькою діяльністю ніколи не
мав. Ніколи від свого ім'я не доручав
нікому представляти свої інтереси
будь-де. Ніколи не реєстрував жодної
юридичної особи та про ТОВ
«Глобал-Ресурс вперше чує. Банківські
рахунки ніколи не відкривав і ніколи
нікому не доручав цього робити.
Зазначив, що йому невідома жодна особа
яка б мала відношення до реєстрації або
здійснення фінансово-господарської
діяльності ТОВ «Глобал-Ресурс». Де
знаходяться печатки, штампи та
первинні бухгалтерські документи ТОВ
«Глобал-Ресурс» йому не відомо. ТОВ
«Аскоп Україна» йому не відоме.

Суд зазначає, що матеріали
кримінального провадження, за
відсутності обвинувального вироку, не
є беззаперечним доказом
протиправності формування позивачем
валових доходів і підлягають доведенню
в межах розгляду даної справи.

Пояснення ОСОБА_5 щодо нездійснення ним
повноважень директора ТОВ
«Глобал-Ресурс» не можуть бути взяті до
уваги, оскільки відповідно до частини 1,
2 статті 18 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців» якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру, були внесені до
нього, то такі відомості вважаються
достовірними і можуть бути використані
в спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, є
недостовірними і були внесені до нього,
то третя особа може посилатися на них у
спорі як на достовірні.

Згідно відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_5 з 22.06.2012 та
станом на дату розгляду даної справи є
керівником ТОВ «Глобал-Ресурс».

Таким чином, враховуючи наявність у
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
інформації про те, що ОСОБА_5 є
керівником ТОВ «Глобал-Ресурс»,
позивач не знав та не міг знати, що
ОСОБА_5 не підписував первинні
документи по господарським операціям
між ТОВ «Аскоп-Україна» і ТОВ
«Глобал-Ресурс».

Аналогічна правова позиція викладена у
судових рішеннях Вищого
адміністративного суду від 28.05.2013
№К/9991/7031/11, від 20.03.2013 №К-11299/10, від 06.12.2012
№К-31067/10, від 12.07.2012 №К-27504/10.

В ході розгляду даної справи суд
встановив, що договори купівлі-продажу
сої, а саме: Договір №04/03/13 від 04.03.2013,
Договір №15/03/13 від 15.03.2013, Договір №
21/03/13 від 21.03.2013, Договір №22/03/13 від
22.03.2013, Договір №23/03/13 від 23.03.2013, Договір
№24/03/13 від 23.03.2013, Договір №29/03/13 від
27.03.2013 та Договір №30/03/13 від 28.03.2013 та
первинні документи, складені в ході їх
виконання від імені ТОВ
«Аскоп-Україна» підписані не
директором товариства - ОСОБА_6, а
фінансовим інспектором ТОВ
«Аскоп-Україна» - ОСОБА_7.

В судових засіданнях 29.05.2014 та 04.06.2014 суд
допитав в якості свідків ОСОБА_6, та
ОСОБА_7, які підтвердили, що підписи
вищезазначених на договорах, укладених
з ТОВ «Глобал-Ресурс» підписані від
імені ОСОБА_6 ОСОБА_7, на підставі
відповідної довіреності (а.с. 52 Т. ІІ).
Також свідки надали пояснення щодо
ходу виконання зазначених договорів та
підтвердили їх реальність.

Крім того, суд встановив, що ТОВ
«Аскоп-Україна» оскаржив у судовому
порядку податкові
повідомлення-рішення, прийняті на
підставі актів перевірки від 27.09.2013
№816/26-53-22-03-21/30579869 та від 13.12.2013
№2815/15-01/30579869, складених за результатами
попередніх перевірок позивача, які
були враховані відповідачем при
прийнятті оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 27.01.2014 №.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
13.02.2014, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.07.2014 у
справі №826/20819/13-а позов ТОВ
«Аскоп-Україна» задоволено, скасовано
податкові повідомлення-рішення,
прийняті на підставі акту перевірки
від 13.12.2013 №2815/15-01/30579869.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.02.2014 у
справі №826/16932/13-а скасовано постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 13.12.2013 та скасовано
податкові повідомлення-рішення,
прийняті на підставі акту від 27.09.2013
№816/26-53-22-03-21/30579869.

Під час розгляду судами вищезазначених
адміністративних справ, суди, зокрема,
дослідили фінансово-господарські
відносини між ТОВ «Аскоп-Україна» та
ТОВ «Глобал-Ресурс» та встановили їхню
реальність.

Відповідно до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
висновки податкового органу про те, що
позивачем в березні 2013 року здійсненні
господарські правовідносини з ТОВ
«Глобал-Ресурс», які не носили реальний
характер, і, як наслідок, завищено
від'ємне значення різниці між сумою
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розмірі 634 989 грн., є
необґрунтованими та спростовуються
матеріалами справи.

Засади регулювання, організації,
ведення бухгалтерського обліку та
складання фінансової звітності в
Україні врегульовані Законом України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» № 996-XIV від 16.07.1999.

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Господарські
операції, як зазначено в пункті 5 статті
9 цього Закону, повинні бути
відображені в облікових регістрах у
тому звітному періоді, в якому вони
були здійснені. Відповідно до статті 11
Закону, на основі даних
бухгалтерського обліку підприємства
зобов'язані складати фінансову
звітність.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається: дата тієї події, що
відбулася раніше; дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Крім цього, пунктом 198.6 статті 198
Податкового кодексу України
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідач не надав суду жодних
доказів, які б підтверджували те, що
укладення договорів купівлі-продажу
сої, а саме: Договір №04/03/13 від 04.03.2013,
Договір №15/03/13 від 15.03.2013, Договір №
21/03/13 від 21.03.2013, Договір №22/03/13 від
22.03.2013, Договір №23/03/13 від 23.03.2013, Договір
№24/03/13 від 23.03.2013, Договір №29/03/13 від
27.03.2013 та Договір №30/03/13 від 28.03.2013, на
підставі яких виникли взаємовідносини
між позивачем та ТОВ «Глобал-Ресурс»,
не відповідають дійсним намірам сторін
щодо набуття цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до частини 4 статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши у
сукупності докази, які мають юридичне
значення для розгляду і вирішення
справи по суті, суд дійшов висновку, що
господарські відносини між ТОВ
«Аскоп-Україна» та ТОВ «Глобал-Ресурс»
документально підтверджені та мали
реальний характер.

З огляду на те, що в ході розгляду даної
справи було встановлено наявність усіх
обов'язкових підстав для відображення
позивачем результатів господарських
відносин із ТОВ «Глобал-Ресурс» за
спірні періоди, зокрема, податкового
кредиту, суд дійшов висновку про
відсутність у відповідача підстав для
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 634 989,00 грн. оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам,
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів правомірності
прийнятого ним спірного податкового
повідомлення-рішення з урахуванням
всіх встановлених фактичних обставин
та вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, повно та
всебічно дослідивши наявні матеріали
справи, а також норми чинного
законодавства України, суд дійшов до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог позивача та наявність підстав
для їх задоволення у повному обсязі.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, статті 4 Закону
України «Про судовий збір», Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна»
задовольнити повністю.

2. Скасувати податкове
повідомлення-рішення від 27.01.2014 №,
прийняте Державною податковою
інспекцією у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» ()
судові витрати в сумі 487,20 грн.
(чотириста вісімдесят сім гривень 20
коп.).

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленим статтею 254
Кодексу адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський