Справа № 2а-24688/10/0570
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/21847/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко
Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі
м.Донецька

на постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20.01.2011

та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23.03.2011

у справі № 2а-24688/10/0570

за позовом Комунального підприємства
«Тепломережа»

до Державної податкової інспекції у
Куйбишевському районі м.Донецька

третя особа: Спеціалізована державна
податкова інспекція по роботі з
великими платниками податків у
м.Донецьку

про визнання недійсними податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 20.01.2011,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 23.03.2011, позов задоволено частково.
Визнано недійсними податкові ДПІ у
Куйбишевському районі м.Донецька від
10.07.2006 № /0, № /0, № /0, №
/0, № /0, № /0, № /0, №
/0. Визнано недійсним податкове
повідомлення-рішення від 10.07.2006 №
/0 в частині застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
4526,13 грн., податкове
повідомлення-рішення від 10.07.2006 №
/0 в частині застосування
штрафних санкцій в сумі 3326,15 грн. У
задоволенні решти позову відмовлено.
Стягнуто з Державного бюджету України
на користь позивача судові витрати в
сумі 1,70 грн.

ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька
подала касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що спірними податковим
повідомленнями-рішеннями позивачеві
визначені суми податкового
зобов'язання зі сплати штрафних
санкцій на підставі п.п.17.1.7 п. 17.1 ст. 17
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ за
порушення граничного строку сплати
податкового зобов'язання,
встановленого п.п. 5.3.1 цього закону.

Позивачем було сплачено на підстав
платіжних доручень сплатив податкові
зобов'язання із поточних платежів,
визначених податковими розрахунками
земельного податку, однак податкова
інспекція пере направила ці платежі у
рахунок сплати зобов'язань за інші
періоди.

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 9 Закону України
«Про систему оподаткування» 25.06.1991
№1251-XII платники податків і зборів
(обов'язкових платежів) зобов'язані
сплачувати належні суми податків і
зборів (обов'язкових) платежів у
встановлені законами терміни.

Обов'язок юридичної особи щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів) припиняється із сплатою
податку, збору (обов'язкового платежу)
або його скасуванням або списанням
податкової заборгованості відповідно
до Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Виходячи зі змісту п.п. 4.1.1. п. 4.1 ст. 4, п.п.
5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-III платник податків
самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначає у податковій
декларації, та зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації.

Таким чином, позивач, перерахувавши
суми податку на додану вартість за
визначений ним період, виконав свої
податкові зобов'язання зі сплати
такого податкового зобов'язання за
такий період.

Пунктом 7.7. статті 7 цього ж Закону
визначена рівність бюджетних
інтересів. З цією метою визначено, що
податковий борг погашається
попередньо погашенню податкових
зобов'язань, які не є податковим боргом,
у порядку календарної черговості його
виникнення, а в разі одночасного його
виникнення за різними податками,
зборами (обов'язковими платежами) - у
рівних пропорціях.

Утім, у разі невикористання порядку
погашення податкового боргу,
передбаченого п.п. 7.7. ст. 7 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», податковий орган не
наділений правом чи обов'язком
змінювати призначення платежу,
визначене платником податків.

Враховуючи наведене, підстав для
задоволення касаційної скарги та
скасування оскаржених судових рішень
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Куйбишевському районі
м.Донецька залишити без задоволення, а
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 20.01.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23.03.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун