Справа № К/9991/88613/11-С
Суддя: Юрченко В.В.
Дата ухвалення: 2014-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" серпня 2014 р. м. Київ
К/9991/88613/11

колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого-судді: Юрченка В.В.,

суддів: Гаманка О.І., Головчук С.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в порядку касаційного
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Харківського
міського управління Міністерства
внутрішніх справ України в Харківській
області, начальника Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
про скасування наказів та поновлення
на роботі за касаційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 9 листопада 2011 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що з 2008 року позивач проходив службу в
органах внутрішніх справ України.
Наказом начальника Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
від 27 квітня 2011 року №17 о/с ОСОБА_1 був
звільнений з посади інспектора
патрульної служби 1-ої роти полку
патрульної служби ХМУ ГУ МВС України у
Харківській області в запас Збройних
Сил України на підставі пункту 63 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України. Підставою
для цього став наказ начальника ХМУ ГУ
МВС України в Харківській області від 27
квітня 2011 року №129 про притягнення
ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності. На думку позивача
звільнення є протиправним, оскільки у
зазначених наказах не вказано, за яке
саме порушення його було звільнено.
Просив визнати протиправним та
скасувати наказ начальника ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області від 27
квітня 2011 року №129 в частині
притягнення позивача до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді звільнення з органів
внутрішніх справ; визнати протиправним
та скасувати наказ начальника ХМУ ГУ
МВС України в Харківській області від 27
квітня 2011 року №17 о/с в частині
звільнення позивача в запас Збройних
Сил України на підставі пункту 64 «є» (за
порушення дисципліни) Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України; поновити
позивача на посаді інспектора
патрульної служби 1-ої роти полку
патрульної служби ХМУ ГУ МВС України в
Харківській області.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 5 серпня 2011
року позов ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано наказ начальника ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області від 27
квітня 2011 року №129 в частині
притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної
відповідальності у вигляді звільнення
з органів внутрішніх справ. Скасовано
наказ начальника ХМУ ГУ МВС України в
Харківській області від 27 квітня 2011
року №17 о/с в частині звільнення ОСОБА_1
в запас Збройних Сил України на
підставі пункту 64 «є» (за порушення
дисципліни). Поновлено ОСОБА_1 на посаді
інспектора патрульної служби 1-ої роти
полку патрульної служби ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 9 листопада
2011 року апеляційну скаргу Харківського
міського управління Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Харківській області
задоволено. Постанову Харківського
окружного адміністративного суду від 5
серпня 2011 року скасовано. В задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вказуючи на допущені, на думку ОСОБА_1,
апеляційним судом порушення норм
чинного матеріального та
процесуального законодавства, що
призвело до постановлення
неправильного судового рішення,
позивач просить скасувати
постановлене судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Під час розгляду справи по суті судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що з 2008 року ОСОБА_1
проходив службу в органах внутрішніх
справ України.

Наказом начальника ХМУ ГУ МВС України в
Харківській області «Про покарання
працівників полку ПС ХМУ ГУМВС України
в Харківській області» від 27 квітня 2011
року №129 за порушення службової
дисципліни, що виразилось у грубому
порушенні статті 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, інспектора патрульної служби
1-ої роти полку патрульної служби
молодшого сержанта міліції ОСОБА_1
звільнено з органів внутрішніх справ.

Наказом начальника ХМУ ГУ МВС України в
Харківській області від 27 квітня 2011
року № 17 о/с ОСОБА_1 був звільнений в
запас Збройних Сил України на підставі
пункту 63 «є» (за порушення дисципліни)
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України.

Підставою прийняття наказів про
звільнення позивача зі служби в
органах внутрішніх справ стали
матеріали службового розслідування.

З висновку службового розслідування за
фактом порушення службової дисципліни
працівниками 1-ої роти полку ХМУ ГУ МВС
України в Харківській області,
затвердженого 27 квітня 2011 року
начальником ХМУ ГУ МВС України в
Харківській області Фоменком М.І.,
вбачається, що 26 квітня 2011 року
керівництву полку ХМУ ГУ МВС України в
Харківській області через засоби
масової інформації стало відомо про те,
що 25 квітня 2011 року приблизно о першій
годині ночі біля будинку 12-А по вулиці
23-го Серпня у м. Харкові біля клубу
«Галактика» співробітники
патрульно-постової служби
Дзержинського РВ ХМУ ГУ МВС України в
Харківській області під час несення
служби нанесли тілесні ушкодження
студенту Харківської юридичної
академії ім. Ярослава Мудрого ОСОБА_3,
відібрали стипендіальну картку
«ПриватБанк», змусили назвати пін-код
картки та скористались нею. З книги
розстановки нарядів Дзержинського РВ
ХМУ ГУМВС України в Харківській
області встановлено, що службу ОГП на
території зазначеного району ніс
патруль, у складі якого був ОСОБА_1

Постановою старшого слідчого
прокуратури Орджонікідзевського
району м. Харкова від 3 травня 2011 року
порушено кримінальну справу відносно
ОСОБА_1 та інших осіб за ознаками
злочину, передбаченого частиною 2
статті 365 Кримінального кодексу
України.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, прийшов до висновку про
відсутність вчинення порушень з боку
ОСОБА_1, оскільки постановою старшого
слідчого прокуратури
Орджонікідзевського району м. Харкова
від 13 травня 2011 року за фактом
перевищення влади та службових
повноважень, що виразилось у
застосуванні насильства по відношенню
до громадянина ОСОБА_3, припинено
кримінальне переслідування відносно
позивача за ознаками злочину,
передбаченого частиною 2 статті 365
Кримінального кодексу України. Із
зазначеної постанови вбачається, що
ОСОБА_1 не здійснював будь-яких
ціленаправлених та умисних дій,
направлених на заподіяння тілесних
ушкоджень ОСОБА_3, заволодіння
банківською карткою та грошовими
коштами. Суд першої інстанції прийшов
до висновку, що під час розслідування
вказаної справи було встановлено
відсутність вчинення позивачем
будь-яких протиправних дій.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна.

Прокуратурою Орджонікідзевського
району м. Харкова прийнято постанову
про припинення кримінального
переслідування по відношенню до ОСОБА_1
у зв'язку із відсутністю в діях
позивача складу злочину, передбаченого
частиною 2 статті 365 Кримінального
кодексу України. Як правильно зазначив
в своєму рішенні апеляційний суд,
позивач був звільнений не за скоєння
злочину, а за порушення дисципліни, що
виразилось у грубому порушенні вимог
статті 7 Дисциплінарного статуту
органів внутрішніх справ України.

Відмовляючи у задоволенні позову та
скасовуючи рішення суду першої
інстанції, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що позивач не виконав
передбачений статтею 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України обов'язок дотримуватися
законодавства, неухильно виконувати
вимоги Присяги працівника органів
внутрішніх справ України, бути
прикладом у дотриманні громадського
порядку, що підтверджено та доведено
матеріалами службового розслідування.

Порядок проходження служби особами
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ, їх права і
обов'язки регулюється спеціальним
законодавством, зокрема, Законом
України «Про міліцію», Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 29 липня 1991 року №114,
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України, що
затверджений Законом України від 22
лютого 2006 року № 3460-IV.

Відповідно до пункту 63 «є» Положення
про проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України особи
рядового і молодшого начальницького
складу звільняються зі служби в запас
(з постановкою на військовий облік) за
порушення дисципліни.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України «Про Дисциплінарний статут
органів внутрішніх справ України»
службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 7 Статуту службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу,
зокрема, дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників; захищати і охороняти від
протиправних посягань життя, здоров'я,
права та свободи громадян, власність,
довкілля, інтереси суспільства і
держави; поважати людську гідність,
виявляти турботу про громадян і бути
готовим у будь-який час надати їм
допомогу; дотримуватися норм
професійної та службової етики; з
гідністю і честю поводитися в
позаслужбовий час, бути прикладом у
дотриманні громадського порядку,
припиняти протиправні дії осіб, які їх
учиняють.

Стаття 12 Статуту передбачає, що на осіб
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ за порушення
службової дисципліни можуть
накладатися такі види дисциплінарних
стягнень: 1) усне зауваження; 2)
зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5)
попередження про неповну посадову
відповідність; 6) звільнення з посади; 7)
пониження в спеціальному званні на
один ступінь; 8) звільнення з органів
внутрішніх справ.

Відповідно до положень статті 14
Статуту з метою з'ясування всіх
обставин дисциплінарного проступку,
учиненого особою рядового або
начальницького складу, начальник
призначає службове розслідування. При
визначенні виду дисциплінарного
стягнення мають враховуватися
тяжкість проступку, обставини, за яких
його скоєно, заподіяна шкода, попередня
поведінка особи та визнання нею своєї
вини, її ставлення до виконання
службових обов'язків, рівень
кваліфікації тощо.

Згідно з частиною 2 статті 5 Статуту
особи рядового і начальницького
складу, яких в установленому
законодавством порядку притягнуто до
адміністративної, кримінальної або
матеріальної відповідальності,
водночас можуть нести і дисциплінарну
відповідальність згідно з цим
Статутом.

Пунктом 19 Інструкції про порядок
проведення службових розслідувань в
органах внутрішніх справ України,
затвердженої наказом Міністерства
внутрішніх справ України № 552 від 6
грудня 1991 року (додаток № 2),
встановлено, що у випадку порушення
кримінальної справи у відношенні
працівників органів внутрішніх справ
рішення про притягнення їх до
дисциплінарної відповідальності
приймаються тільки після встановлення
їх винності або невинності у
відповідності з законом, якщо цими
працівниками не допущено порушень, за
які можуть бути застосовані міри,
передбачені Дисциплінарним статутом
органів внутрішніх справ України.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що підставою притягнення
позивача до дисциплінарної
відповідальності, яка зазначена в
оскаржуваному наказі, є грубе
ігнорування вимог статті 7
Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України, допущене
позивачем. Тобто в наказі начальника
ХМУ ГУ МВС України в Харківській
області «Про покарання працівників
полку ПС ХМУ ГУМВС України в
Харківській області» від 27 квітня 2011
року №129 встановлено, що позивачем
допущено порушення, за які можуть бути
застосовані міри, передбачені
Дисциплінарним статутом органів
внутрішніх справ України, і які не були
предметом розслідування у порушеній
щодо позивача кримінальній справі.

Частиною 2 статті 10 Закону України «Про
міліцію» передбачено, що працівник
міліції на території України незалежно
від посади, яку він займає,
місцезнаходження і часу в разі
звернення до нього громадян або
службових осіб з заявою чи
повідомленням про поди, які загрожують
особистій чи громадській безпеці, або у
разі безпосереднього виявлення таких,
зобов'язаний вжити заходів до
попередження і припинення
правопорушень, рятування людей,
подання допомоги особам, які її
потребують, встановлення і затримання
осіб, які вчинили правопорушення,
охорони місця події і повідомити про це
в найближчий підрозділ міліції.

Матеріалами службового розслідування
підтверджено, що жодних дій,
направлених на припинення
правопорушення, яке мало місце під час
несення позивачем служби 25 квітня 2011
року по відношенню до ОСОБА_3 він не
вчинив, заходів щодо захисту ОСОБА_3 від
протиправних посягань на його життя та
здоров'я з боку співробітників
патрульно-постової служби
Дзержинського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області, з якими позивач
ніс в той день службу, ОСОБА_1 не вжив,
органи внутрішніх справ про вчинення
правопорушення не повідомив.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що
матеріалами службової перевірки,
проведеної з дотриманням
встановленого законом порядку,
доведено факт порушення позивачем
службової дисципліни, що є
визначальним при вирішенні питання про
його звільнення. Таким чином, суд
апеляційної інстанції належним чином
встановив обставини справи, дав
відповідну оцінку дослідженим у
судових засіданнях доказам у справі, та
прийшов до обґрунтованого висновку про
відмову в задоволенні вимог позивача,
оскільки відповідачем не допущено
порушення підстав та порядку
накладання дисциплінарних стягнень,
встановлених чинним законодавством
України.

Відповідно до вимог частини першої
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій. Не може бути
скасовано судове рішення з мотивів
порушення норм процесуального права,
якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржуване судове рішення суду
апеляційної інстанції постановлено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводами
касаційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні, не спростовуються,
підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає за необхідне відмовити в
задоволенні касаційної скарги.

Керуючись статтями 210, 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 9 листопада 2011 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий
Юрченко В.В.

Судді
Гаманко О.І.

Головчук С.В.