Справа № 610/1756/14-а
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2014-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 р.Справа № 610/1756/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Перцової Т.С.

Суддів: Дюкарєвої С.В. , Жигилія С.П.

за участю секретаря судового засідання
Мороз Є.В.

представників сторін : позивача -
Кравцової І.В., відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України у Балаклійському районі
Харківської області на постанову
Балаклійського районного суду
Харківської області від 24.06.2014р. по
справі № 610/1756/14-а

за позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Балаклійському районі Харківської
області

до ОСОБА_2

про відшкодування суми надмірно
виплаченої пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Управління Пенсійного фонду України у
Балаклійському районі Харківської
області (далі по тексту - УПФУ у
Балаклійському районі Харківської
області, позивач) звернулося до
Балаклійського районного суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2,
відповідач), в якому просило суд
стягнути із ОСОБА_2 на користь УПФУ у
Балаклійському районі Харківської
області суму надмірно виплаченої
пенсії за період з 22.08.2010 року по 28.02.2014
року в розмірі 4186,83 грн.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 24.06.2014р. по
справі № 610/1756/14-а у задоволенні
адміністративного позову Управління
Пенсійного фонду України у
Балаклійському районі Харківської
області до ОСОБА_2 про відшкодування
суми надмірно виплаченої пенсії
відмовлено.

Позивач не погодившись із постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на неповне з`ясування судом першої
інстанції при прийнятті оскаржуваної
постанови обставин, що мають значення
для справи, не відповідність висновків
суду обставинам справи, що призвело до
порушення норм матеріального права при
вирішенні справи, просив суд
апеляційної інстанції постанову
Балаклійського районного суду
Харківської області від 24.06.2014р. по
справі № 610/1756/14-а скасувати та прийняти
нову, якою позов Управління Пенсійного
фонду України у Балаклійському районі
Харківської області задовольнити в
повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказує, що оскільки ОСОБА_2
відмовився в добровільному порядку
відшкодовувати надмірно виплачену
йому пенсію за період з 22.08.2010 року по
28.02.2014 року в розмірі 4186,83 грн. на
підставі рішення суду, яке в подальшому
було скасовано судом апеляційної
інстанції, кошти повинні бути стягнуті
в судовому порядку.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав з підстав, викладених в
останній, просив суд апеляційної
інстанції постанову суду першої
інстанції скасувати, прийняти нову
постанову про задоволення позовних
вимог.

Позивач в судовому засіданні просив
суд апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржувану постанову
суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши в
межах апеляційної скарги рішення суду
першої інстанції, доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
постановою Балаклійського районного
суду Харківської області від 15.03.2011 р.
визнано незаконними дії УПФУ в
Балаклійському районі Харківської
області по невиконанню приписів статей
40 і 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зобов`язано УПФУ
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
22.08.2010 р. відповідно до статей 40 і 42
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
середньої заробітної плати
працівникам, зайнятим в галузях
економіки України за 2009 рік, при цьому з
періоду, за який враховується
заробітна плата для обчислення пенсії,
здійснити виключення періоду до 60
календарних місяців підряд за умови, що
вказаний період становить не більше 10%
тривалості страхового стажу, та
провести виплату належних сум
відповідно до закону, з урахуванням
виплачених сум. Постанова підлягала
негайному виконанню.

Постановою ВДВС Балаклійського РУЮ
Харківської області від 30.05.2011 р.
відкрито виконавче провадження з
виконання вказаної постанови. Ухвалою
Балаклійського районного суду
Харківської області від 21.07.2011 р.
роз'яснено постанову від 15.03.2011 р. та
зазначено, що перерахунок пенсії
ОСОБА_2 необхідно зробити з 22.08.2010 р.

Розпорядженням № 159711 від 28.07.2011 р.
позивач здійснив перерахунок пенсії
ОСОБА_2 з 22.08.2010 р. відповідно до статей 40
і 42 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України за 2009 рік.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 02.04.2012 р.
постанову Балаклійського районного
суду Харківської області від 15.03.2011 р.
скасовано та прийнято нову постанову,
якою у задоволенні позову ОСОБА_2 до
УПФУ в Балаклійському районі про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовлено.

Розпорядженням УПФУ №159711 від 18.02.2014 р.
пенсійну справу ОСОБА_2 приведено у
відповідність до рішення суду
апеляційної інстанції та встановлено,
що за період з 22.08.2010р. по 28.02.2014 р.
відповідачу переплачено пенсію на суму
4186,33 грн.

Листом від 26.03.2014 № 1915/0201 позивач
повідомив відповідача про переплату
пенсії за період з 22.08.2010 р. по 28.02.2014 р. у
сумі 4186,83 грн. та для вирішення питання
повернення добровільно надміру
виплачених сум пенсії відповідачу
запропоновано звернутися до УПФУ.

Відповідно до заяви відповідача від
07.04.2014 р. № 3737, ОСОБА_2 категорично
відмовився вносити переплату у розмірі
4186,83 грн., оскільки законодавство не
порушував.

Також, згідно з довідкою УПФУ в
Балаклійському районі Харківської
області від 28.04.2014 р. № 159711, переплата
пенсії ОСОБА_2 за період з 22.08.2010 р. по
28.02.2014 р. становить 4186, 83 грн.

У зв'язку з викладеним, УПФУ у
Балаклійському районі Харківської
області звернулась до суду з даним
позовом.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з необґрунтованості
та неправомірності заявлених позовних
вимог, оскільки позивачем не надано
жодних доказів того, що переплата
пенсії пов'язана зі зловживанням з боку
відповідача, або він іншим чином
незаконно умисно вплинув на процес
нарахування пенсії.

Колегія суддів, перевіривши рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, вважає, що рішення
підлягає скасуванню як таке, що
прийняте з порушенням норм
процесуального права, виходячи з
наступного.

У відповідності до частин першої та
другої статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з частиною 2 статті 4 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім тих, для яких законом
встановлено інший порядок судового
вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС України
місцевим загальним судам як
адміністративним судам підсудні: 1)
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган чи посадова особа
місцевого самоврядування, посадова чи
службова особа органу місцевого
самоврядування, крім тих, які підсудні
окружним адміністративним судам; 2) усі
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності; 4) усі
адміністративні справи щодо спорів
фізичних осіб з суб'єктами владних
повноважень з приводу обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Слід відмітити, що вищенаведений
перелік адміністративних справ,
підсудних місцевим загальним судам як
адміністративним судам, є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства
України, справа адміністративної
юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як встановлено частиною 1 статті 17 КАС
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Згідно з ч.2 ст.21 КАС України вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
адміністративними судами можуть
розглядатися вимоги про відшкодування
шкоди лише за наявності таких умов:
вимоги мають стосуватись шкоди,
завданої лише суб'єктом владних
повноважень; такі вимоги мають бути
поєднанні з вимогою про визнання
протиправними рішення, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Судом апеляційної інстанції з'ясовано,
що спірні відносини склалися з приводу
відшкодування із відповідача суми
переплати пенсії, що виникла внаслідок
зловживань з боку пенсіонера.

Відповідно до положень частини першої
статті 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Статтею 102 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено, що пенсіонери
зобов'язані повідомляти органу, що
призначає пенсії, про обставини, що
спричиняють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати. У разі
невиконання цього обов'язку і
одержання у зв'язку з цим зайвих сум
пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.8 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» виплата пенсій
здійснюється з коштів Пенсійного фонду
України.

Пенсійний фонд України є самостійною
фінансово-банківською системою, не
входить до складу державного бюджету
України, формується за рахунок коштів,
що відраховуються підприємствами і
організаціями (в тому числі й тими, що
використовують працю громадян за
угодами цивільно-правового характеру)
на заходи соціального страхування за
тарифами, диференційованими залежно
від небезпечності, шкідливості,
тяжкості робіт та стану інших умов
праці, страхових внесків громадян, які
займаються підприємницькою
діяльністю, обов'язкових страхових
внесків громадян, а також коштів
державного бюджету України.

Таким чином, даний спір фактично
стосується відшкодування шкоди,
заподіяної УПФУ у Балаклійському
районі Харківської області внаслідок
допущених, на думку позивача,
зловживань з боку відповідача, що
потягло надмірну виплату пенсії.

Зважаючи на те, що у даному спорі
відповідач не є суб'єктом владних
повноважень, і позовні вимоги не
поєднані із вимогою про визнання
протиправними рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, спір щодо стягнення
переплати пенсії не є
публічно-правовим, у зв'язку з чим не
підлягає вирішенню у відповідності з
положеннями Кодексу адміністративного
судочинства України.

Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
18 червня 2013 року (реєстраційний номер
рішення 32532884), яка у відповідності до
статті 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України є обов'язковою для
врахування судом.

Колегія суддів зазначає, що Постановою
Пленуму Вищого адміністративного суду
від 14.02.2014 року № 2 «Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 20
травня 2013 року № 8 «Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів»
виключено з Постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду від 20.05.2013 року
№ 8 пункт 16.2, згідно з яким вирішення
спорів щодо стягнення надміру
виплачених коштів було віднесено до
юрисдикції адміністративних судів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про відшкодування надмірно сплаченої
пенсії не можуть бути предметом
розгляду в адміністративній справі.

Беручи до уваги те, що спір стосується
відносин із відшкодування шкоди, які
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, він підлягає
вирішенню у порядку цивільного
судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України суддя відмовляє у
відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Як вбачається зі змісту частини 4
статті 202 КАС України, порушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання, є
підставою для скасування судового
рішення (постанови або ухвали) та
ухвалення нового рішення.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 157 КАС України суд
закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

У відповідності до ч.1 ст.203 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції скасовується в апеляційному
порядку і позовна заява залишається
без розгляду або провадження у
справі закривається з підстав,
встановлених відповідно статтями 155 і
157 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, внаслідок
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи,
постанова Балаклійського районного
суду Харківської області від 24.06.2014р. по
справі № 610/1756/14-а підлягає скасуванню,
а провадження у справі - закриттю.

Керуючись п. 1 ст. 157, ст.ст. 160, 167, 195, 196, п. 4
ст. 198, ст.ст.203, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Балаклійському районі Харківської
області задовольнити частково.

Постанову Балаклійського районного
суду Харківської області від 24.06.2014р.
по справі № 610/1756/14-а скасувати.

Провадження у справі № 610/1756/14-а за
позовом Управління Пенсійного
фонду України у Балаклійському районі
Харківської області до
ОСОБА_3 про
відшкодування суми надмірно
виплаченої пенсії закрити.

Роз`яснити позивачу, що дана справа за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у Балаклійському районі
Харківської області до ОСОБА_2 про
відшкодування суми надмірно
виплаченої пенсії підлягає вирішенню в
порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Перцова Т.С.Судді
Дюкарєва С.В. Жигилій С.П. Повний
текст ухвали виготовлений та
підписаний 04.08.2014 р.