Справа № 820/3171/13-а
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року
м. Київ К/800/44437/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Головчук С.В., Олексієнка М.М.,провівши у
порядку касаційного провадження
попередній розгляд адміністративної
справи

за позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Державної казначейської
служби України в Харківській області,
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
скасування постанови та стягнення
суми,

за касаційною скаргою представника
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 30 липня 2013 року,

встановив:

У квітні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Головного управління
Державної казначейської служби
України в Харківській області,
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції (далі -
Фрунзенський ВДВС) про визнання
протиправною і скасування постанови
від 9 квітня 2010 року ВП № 18262434 про
стягнення з боржника виконавчого збору
та стягнення 19317,62 грн безпідставно
сплаченого виконавчого збору.

На обґрунтування позову зазначила, що у
квітні 2013 року дізналась про винесення
26 березня 2010 року Фрунзенським ВДВС
постанови про відкриття виконавчого
провадження щодо примусового
виконання виконавчого напису
приватного нотаріуса від 22 березня 2010
року № 397 на суму 193176,16 грн та 9 квітня 2010
року постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору в сумі 19317,62
грн. Згідно з квитанцією від 11 квітня 2013
року № 12 вона сплатила виконавчий збір,
у зв'язку з тим, що за кожну добу
перебування її автомобіля на
штрафмайданчику на неї накладались
додаткові фінансові зобов'язання.
Проте вважає, що постанова державного
виконавця Фрунзенського ВДВС про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 9 квітня 2010 року суперечить нормам
Закону України від 21 квітня 1999 року №
606-XIV «Про виконавче провадження» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин; далі - Закон №
606-XIV), оскільки 30 квітня 2012 року вона
добровільно та в повному обсязі
виконала свої зобов'язання за
кредитним договором від 26 жовтня 2006
року № 20-02-А на підставі вищевказаного
виконавчого напису приватного
нотаріуса на суму 193176,16 грн.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 30 липня 2013
року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник
позивача просить скасувати рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
та задовольнити позов. Посилається на
добровільне виконання позивачем
кредитного договору та відсутністю
доказів отримання спірної постанови
Фрунзенського ВДВС.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 26 жовтня 2006 року між
Банком «Фінанси та Кредит» ТОВ в особі
Філії Банку «Фінанси та Кредит» ТОВ у
Харківській області (заставодержатель)
та ОСОБА_4 (заставодавець) був укладений
договір застави автомобіля, згідно
якого заставодавець передає в заставу
заставодержателю у якості
забезпечення виконання заставодавецем
зобов'язань за Кредитним договором від
26 жовтня 2006 року № 20-02-А, згідно якого
ОСОБА_4 отримала грошові кошти у сумі
35360,00 доларів США, наступне майно:
автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA, 2006 року
випуску, колір - чорний, шасі (кузов) №
НОМЕР_2, об'єм двигуна - 1995, тип ТЗ -
легковий універсал-В, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ МВ № 1
ДАІ ГУМВСУ у Харківській області від 25
жовтня 2006 року, який належить ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ
серія НОМЕР_3, виданого РЕВ МВ № 1 ДАІ
ГУМВСУ в Харківській області 25 жовтня
2006 року.

Відповідно до пункту 3 вказаного
договору узгоджена вартість предмету
застави становить 196500,00 грн. Пунктом 8
договору застави передбачено, що у разі
невиконання або неналежного виконання
заставодавецем основного зобов'язання
за Кредитним договором
заставодержатель має право на
звернення стягнення на заставлене
майно, в тому числі, на підставі
виконавчого напису нотаріуса.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань за
кредитним договором заставодержатель
на підставі умов договору застави
автомобіля використав право звернення
на заставлене майно боржника на
підставі виконавчого напису нотаріуса.

Приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_7 22
березня 2010 року вчинено виконавчий
напис та запропоновано звернути
стягнення на автотранспортний засіб,
який перебуває у заставі.

23 березня 2010 року АТ «Банк «Фінанси та
Кредит» в особі Філії «Слобожанське
РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит»
(стягувач) звернувся до Фрунзенського
ВДВС із заявою про відкриття
виконавчого провадження з виконання
вказаного виконавчого напису.

Відповідно до частини другої статті 24
Закону № 606-XIV державний виконавець у
3-денний строк з дня надходження до
нього виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В постанові державний
виконавець встановлює строк для
добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, а
рішень про примусове виселення -
п'ятнадцяти днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Частина шоста статті 24 Закону № 606-XIV
встановлює, що з метою забезпечення
виконання рішення про майнові
стягнення, державний виконавець
постановою про відкриття виконавчого
провадження вправі накласти арешт на
майно боржника (крім коштів) та
оголосити заборону на його відчуження.
Одночасно з винесенням такої постанови
державний виконавець може провести
опис і арешт майна боржника в порядку,
визначеному цим.

26 березня 2010 року державним виконавцем
Фрунзенського ВДВС на підставі заяви
стягувача було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання виконавчого напису
приватного нотаріуса ВП № 18262434 та
накладено арешт на предмет застави, а
позивачу надано строк для
добровільного виконання виконавчого
документу, а саме в 7-денний строк з
моменту отримання копії постанови про
відкриття виконавчого провадження та
попереджено, що при невиконанні
рішення в наданий для добровільного
виконання строк, рішення буде виконане
в примусовому порядку зі стягненням з
боржника виконавчого збору та витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій.

За приписами частини першої статті 27 та
частини першої статті 30 Закону № 606-XIV
копії постанов державного виконавця та
інші документи виконавчого
провадження, які повинні бути доведені
державним виконавцем до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, проте державний
виконавець, починаючи виконувати
рішення, повинен пересвідчитися, чи
отримана боржником копія постанови про
відкриття виконавчого провадження і чи
здійснені ним дії, спрямовані на
добровільне виконання рішення у
встановлений постановою строк.

Згідно копії супровідного листа
(повістки-виклику) та копії
повідомлення про вручення поштового
відправлення, наявних в матеріалах
справи, ОСОБА_4 була направлена вказана
постанова про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом з
повідомленням про вручення за адресою,
зазначеною у виконавчому документі, та
була отримана особисто позивачем 2
квітня 2010 року.

Доказів оскарження постанови про
відкриття виконавчого провадження не
надано.

Частиною першою статті 46 Закону № 606-XIV
визначено, що у разі невиконання
рішення у строк, установлений для
добровільного його виконання, з
боржника постановою державного
виконавця, яка затверджується
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника, яке
передане стягувачу за виконавчим
документом, а в разі невиконання
рішення немайнового характеру в строк,
встановлений для добровільного його
виконання, з боржника після повного
виконання рішення в тому ж порядку
стягується виконавчий збір у розмірі
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян з боржника -
громадянина і в розмірі п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - з боржника - юридичної особи.

Згідно з пунктом 4.16.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 15 грудня 1999 року
№74/5 (у редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин; далі
- Інструкція), у разі невиконання
рішення у строк, установлений для
добровільного його виконання, з
боржника постановою державного
виконавця, яка затверджується
начальником відповідного органу
державної виконавчої служби,
стягується виконавчий збір у розмірі
десяти відсотків від належної до
стягнення суми.

Пунктом 4.6.12. Інструкції встановлено, що
постанова про стягнення виконавчого
збору виноситься при першому
надходженні виконавчого документа
державному виконавцю після завершення
строку, наданого для добровільного
виконання та встановлення, що рішення
боржником у добровільному порядку не
виконано.

За правилами частини п'ятої статті 46
Закону № 606-XIV та пункту 4.16.4. Інструкції
постанова про стягнення виконавчого
збору не пізніше ніж наступного дня
після її винесення надсилається
боржнику і може бути оскаржена до суду
в 10-денний строк.

Оскільки боржником не було виконано
виконавчий документ у строк, наданий
для добровільного виконання, 9 квітня
2010 року державним виконавцем винесено
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору у розмірі 19317,62 грн,
яка відповідно до супровідного листа
від 9 квітня 2010 року № 269/В-14059 була
надіслана ОСОБА_4 за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку, що дії
відповідача щодо винесення постанови
про стягнення з боржника виконавчого
збору від 9 квітня 2010 року у виконавчому
провадженні є обґрунтованими та
правомірними.

У зв'язку з тим, що вжиті державним
виконавцем заходи щодо встановлення
місцезнаходження вищевказаного
автомобіля для проведення його опису
та решту з метою виконання виконавчого
документу, результату не дали, про що
були складені відповідні акти,
державним виконавцем на підставі
статті 42 Закону № 606-XIV 13 травня 2010 року
винесено постанову про розшук майна
боржника.

Згідно пункту 7 частини першої статті 47
Закону № 606-XIV виконавчий документ
повертається стягувачеві, зокрема,
якщо майно боржника, розшук якого
здійснювався органами внутрішніх
справ, не виявлено протягом року з дня
оголошення розшуку.

20 грудня 2011 року державним виконавцем
Фрунзенського ВДВС винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві, скасовано арешт
автомобіля та його розшук.

19 квітня 2012 року стягувач повторно
звернувся до Фрунзенського ВДВС із
заявою про відкриття виконавчого
провадження з виконання виконавчого
напису приватного нотаріуса, вчиненого
22 березня 2010 року.

Відповідно до частини другої статті 25
Закону № 606-XIV, державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

28 квітня 2012 року державним виконавцем
Фрунзенського ВДВС на підставі заяви
стягувача було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
виконання вищевказаного виконавчого
напису приватного нотаріуса ВП № 32380402
і постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуженню.

Згідно з частиною першою статті 31
Закону № 606-XIV копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Судами встановлено, що згідно копії
супровідного листа та копії
повідомлення про вручення поштового
відправлення, наявних в матеріалах
справи, ОСОБА_4 була направлена вказана
постанова про відкриття виконавчого
провадження рекомендованим листом з
повідомленням про вручення за адресою,
зазначеною у виконавчому документі, та
була отримана 21 травня 2012 року.

Відповідно до положень частини першої
статті 28 Закону № 606-XIV у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

Частиною третьою статті 28 Закону № 606-XIV
встановлено, що постанова про
стягнення виконавчого збору
виноситься при першому надходженні
виконавчого документа державному
виконавцю. При наступних пред'явленнях
до виконання виконавчого документа
державному виконавцеві виконавчий
збір стягується в частині, що не була
стягнута при попередньому виконанні.

Таким чином, оскільки при першому
надходженні виконавчого документа
державним виконавцем вже була винесена
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору від 9 квітня 2010 року
ВП № 18262434 і сума виконавчого збору при
попередньому виконанні сплачена не
була, суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про
правомірність дій відповідача зі
стягнення з боржника виконавчого збору
саме за постановою від 9 квітня 2010 року.

Враховуючи, що у встановлений законом
строк для добровільного виконання
рішення, ОСОБА_4 підтвердження його
повного виконання не надано (доказів
зворотнього матеріали справи не
містять), державним виконавцем
правомірно було розпочато примусове
виконання виконавчого документа.

Так, державним виконавцем
Фрунзенського ВДВС 7 червня 2012 року
складено акт про відсутність
автомобіля. На підставі вказаного акту
та статті 40 Закону № 606-XIV, відповідачем
8 червня 2013 року винесено постанову про
розшук майна боржника, яка була
надіслана для виконання до УДАІ УМВС
України в Харківській області, у
зв'язку з чим відповідачем 8 червня 2012
року винесено постанову про зупинення
виконавчого провадження до розшуку
автомобіля.

8 квітня 2013 року до Фрунзенського ВДВС
від стягувача надійшла заява від 5
квітня 2013 року № 10020/3459 про сплату
ОСОБА_4 боргу в повному обсязі 30 квітня
2012 року.

11 квітня 2013 року позивач сплатила суму
виконавчого збору згідно з постаною
відповідача від 9 квітня 2010 року у
розмірі 19317,62 грн.

На підставі зазначеного, керуючись
пунктом 8 частини першої статті 49
Закону № 606-XIV, 15 квітня 2013 року
державним виконавцем Фрунзенського
ВДВС винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Посилання представника позивача на те,
що ОСОБА_4 не отримувала постанови від 9
квітня 2010 року про стягнення з боржника
виконавчого збору є необґрунтованими,
оскільки за приписами статті 27 Закону
№ 606-XIV, зокрема, постанова про
стягнення виконавчого збору
надсилається адресату із супровідним
листом простою кореспонденцією.

Саме такі дії відповідача підтверджені
матеріалами справи, зокрема,
супровідним листом від 9 квітня 2010 року
№ 269/В-14059 про направлення копії
постанови.

Посилання на добровільне виконання
кредитного договору та, у зв'язку з цим,
неправомірність оскарженої постанови,
теж є необґрунтованим, оскільки після
отримання 2 квітня 2010 року постанови
державного виконавця Фрунзенського
ВДВС про відкриття виконавчого
провадження позивач тільки 9 квітня 2013
року звернулась до відповідача із
заяво про ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження і 15 квітня 2013
року із заявою про зняття арешту з
автомобіля.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу представника
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити, а
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 31 травня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 30 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Головчук С.В.
Олексієнко М.М.