Справа № 2а-2202/09/0870
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2014 р. м. Київ
К/9991/22675/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Вільнянської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.08.2009

та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30.03.2011

у справі № 2а-2202/09/0870

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

до Вільнянської міжрайонної державної
податкової інспекції Запорізької
області

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.08.2009,
залишеною без змін ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 30.03.2011,
позов задоволено повністю. Скасовано
податкові повідомлення-рішення
Вільнянської МДПІ в Запорізькій
області від 16.12.2008 № /0, № /0.

Вільнянська МДПІ подала касаційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказані судові рішення та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову повністю. Посилається на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права: ст. 1 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування» від 03.07.1998 №
727/98, ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» від 26.12.1992 № 13-92, п.п. 2.3.1 п. 2.3
ст. 2, ст. 7, п. 9.4 ст. 9, ст. 10 Закону України
«Про податок на додану вартість» від
03.04.1997 № 168/97-ВР.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що підставою для
визначення позивачці за податковим
повідомленням-рішенням від 16.12.2008 №
/0 податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб в сумі
9114,89 грн. та за податковим
повідомленням-рішення від 16.12.2008 №
/0 з податку на додану вартість в
сумі 69024, 65 грн., в т.ч. 44956,43 грн.
основного платежу та 24068,22 грн. штрафних
(фінансових) санкцій, слугували
висновки виїзної планової перевірки,
зафіксовані в акті від 04.12.2008 №
635/17/НОМЕР_1, про порушення ст. 13 Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян» від
26.12.1992 № 13-92, п.п. 7.3.1 п. 7.3 та п.п. 7.8.1 п. 7.8
ст. 7, п. 9.6 ст. 9 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
№ 168/97-ВР.

Податковий орган обумовлює
зафіксовані порушення щодо заниження
позивачем податкового зобов'язання з
податку з доходів фізичних осіб та
податку на додану вартість порушенням
вимог ст. 1 Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 № 727/98 (далі -
Указ № 727/98), яке полягало у перевищенні
граничного обсягу виручки, що дозволяв
перебувати на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності, на
суму 4218, 25 грн. за 9 місяців 2007 року.

Так, перебуваючи на спрощеній системі
оподаткування, позивачка отримала у
ІІІ кварталі 2007 року виручку від
реалізації товару в загальній сумі 504218,
25 грн., тому мала перейти з 01.10.2007 року
на загальну систему оподаткування,
обліку та звітності, та оподаткувати за
загальними вимогами суму перевищеного
чистого доходу у ІІІ кварталі 2007, та
суму чистого доходу з ІV кварталу 2007
року по ІІІ квартал 2008 року, а також
зареєструватися платником податку на
додану вартість та сплачувати податок
на додану вартість з оподатковуваних
операцій.

Статтею 1 Указу Президента України «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 03.07.1998 №727/98
встановлено, що спрощена система
оподаткування, обліку та звітності
запроваджується для суб'єктів малого
підприємництва фізичних осіб, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і у
трудових відносинах з якими, включаючи
членів їх сімей, протягом року
перебуває не більше 10 осіб та обсяг
виручки яких від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) за рік не
перевищує 500 тис. гривень.

Виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг) вважається
сума, фактично отримана суб'єктом
підприємницької діяльності на
розрахунковий рахунок або (та) в касу за
здійснення операцій з продажу
продукції (товарів, робіт, послуг)
(абзац 5 вказаної статті).

Відповідно до статті 5 Указу у разі
порушення вимог, установлених статтею 1
цього Указу, платник єдиного податку
повинен перейти на загальну систему
оподаткування, обліку та звітності,
починаючи з наступного звітного
періоду (кварталу).

Розділ IV Декрету Кабінету Міністрів
України «Про прибутковий податок з
громадян» від 26.12.1992 № 13-92 (який був
чинним на час виникнення спірних
відносин) визначає особливості
оподаткування доходів від зайняття
підприємницькою діяльністю.

Абзацом 1 статті 13 цього Декрету
визначено, що згідно з цим розділом
Декрету оподаткуванню підлягають
доходи громадян, одержані протягом
календарного року від здійснення
підприємницької діяльності без
створення юридичної особи, а також інші
доходи громадян, не передбачені як
об'єкти оподаткування у розділах II та III
цього Декрету.

Оподатковуваним доходом вважається
сукупний чистий доход, тобто різниця
між валовим доходом (виручки у грошовій
та натуральній формі) i документально
підтвердженими витратами,
безпосередньо пов'язаними з одержанням
доходу (абзац 2 вказаної статті).

Таким чином, у разі перевищення
граничного розміру виручки у платника
єдиного податку виникає як обов`язок
переходу у наступному податковому
періоді на загальну систему
оподаткування так і з оподаткування
суми такого перевищення у порядку,
встановленому розділом IV Декрету
Кабінету Міністрів України «Про
прибутковий податок з громадян»,
оскільки оподаткування за ставкою
єдиного податку може мати місце тільки
при дотриманні норм Указу Президента
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва», а у випадку
недотримання вказаних норм, зокрема
щодо перевищення граничного розміру
виручки, такі суми мають
оподатковуватись на загальних
підставах.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем
безпідставно зараховано до суми
виручки позивачки інші кошти, що
надійшли на її банківський рахунок, які
не є виручкою від реалізації продукції
(товарів, робіт, послуг), а внесені на
банківський рахунок для сплати єдиного
податку, інших зборів, а також на
поточні господарські проблеми.

Таким чином, судами встановлено, що
позивачка у ІІІ кварталі 2007 року не
перевищував граничного обсягу виручки
в сумі 500000,00 грн., який дозволяв
перебувати на спрощеній системі
оподаткування, обліку та звітності, що
виключає підстави для висновку про
виникнення в неї обов'язку перейти на
загальну систему оподаткування зі
сплатою податку в загальному порядку.

Зважаючи на викладене, враховуючи межі
перегляду справи судом касаційної
інстанції, визначені у ст. 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, касаційна скарга залишається
без задоволення, а оскаржувані судові
рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Вільнянської
міжрайонної державної податкової
інспекції Запорізької області
залишити без задоволення, а постанову
Запорізького окружного
адміністративного суду від 26.08.2009 та
ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 30.03.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою про перегляд даної
ухвали, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя Н.Г.
Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун