Справа № 815/4057/14
Суддя: Марин П. П.
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/4057/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року

м. Одеса

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Марина П.П.

за участю секретаря Борцової С.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Одеського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ісаївська
машино-технологічна станція» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 31806,34 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Одеське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулось до Одеського окружного
адміністративного суду з позовними
вимогами до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ісаївська
машино-технологічна станція» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 31806,34 грн. Свої вимоги позивач
обґрунтовує тим, що згідно звіту за
формою №10-ПІ за 2013 рік, наданого
відповідачем до Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів, середньооблікова
чисельність штатних працівників за 2011
рік на підприємстві склала 42 особи. У
відповідності з нормативом місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів, відповідач повинен був
створити 2 робочих місця, але фактично
створив 1 місце, оскільки ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 працювали по 8 місяців, що
складає 16:12=1,33=1. Відповідно до
розрахунку суми адміністративно -
господарських санкцій, що складається
з поділення фонду заробітної плати на
середньооблікову кількість штатних
працівників та помноження її на
кількість нестворених робочих місць
для інвалідів, сума відрахувань за 1
робоче місце, не зайняте інвалідом,
становить половину середньорічної
заробітної плати - 31188,10 грн. Оскільки
відповідач самостійно в строк до 15
квітня року не сплатив адміністративно
- господарські санкції за невиконання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів,
відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» на повну суму
недоїмки за весь її строк відповідачу
нарахована пеня. На підставі
вищевикладеного, позивач просить
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ісаївська
машино-технологічна станція» на
користь Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів суму адміністративно -
господарських санкцій за невиконання
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів у 2013 році у
розмірі 31188,10 грн. та пеню у розмірі 618,24
грн. за порушення встановлених
законодавством термінів сплати
адміністративно - господарських
санкцій.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, повістка про виклик до суду
отримана представником відповідача
01.08.2014 року, про що свідчить розписка
про отримання (а.с. 19), у зв'язку із
вказаними обставинами суд вважає, що
відповідач про день та час слухання
справи повідомлений належним чином,
заперечення на позовну заяву не подав,
про причини неявки до суду не
повідомив, тому суд вважає можливим
розглянути справу у порядку,
передбаченому ст. 128 КАС України.

Дослідивши наявні в справі письмові
докази, оцінивши їх за власним
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді справи, суд
встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ісаївська
машино-технологічна станція»
перебуває на обліку в Одеському
обласному відділенні Фонду
соціального захисту інвалідів.

29.04.2014 року відповідачем до Одеського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів надано
звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік, з
якого вбачається, що середньооблікова
кількість штатних працівників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ісаївська
машино-технологічна станція» за 2013 рік
склала 42 особи. У відповідності з
нормативом робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів,
відповідач повинен був створити 2
робочих місця, проте фактично створив 1,
оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали по
8 місяців на підприємстві, що складає
16:12=1,33=1 (а.с.8-9).

На підставі даних "Звіту про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів за 2013 рік" Одеським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів складено розрахунок
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів за 2013
звітний рік від 14.05.2014 року №03-1/806,
відповідно до якого сума
адміністративно-господарських санкцій
склала 31188,10 грн., яку відповідач
повинен був сплатити у строк до 15
квітня поточного року на рахунок
Державного казначейства в Одеській
області.

Станом на 18.06.2014 року відповідач, крім
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для інвалідів у розмірі 31188,00 грн., у
зв'язку з їх несплатою у термін,
встановлений законодавством, повинен
сплатити й пеню, яка нарахована
виходячи з 120 % річних облікової ставки
Національного банку України,
нарахованої на повну суму недоїмки за
весь її строк, у зв'язку з чим
відповідачу нараховано суму пені за 64
дня складає 618,24 грн.

Основними завданнями Фонду
соціального захисту інвалідів,
відповідно до пункту 4 Положення про
Фонд соціального захисту інвалідів,
затвердженого Наказом Міністерства
соціальної політики України № 129 від
14.04.2011 року, є реалізація в межах своєї
компетенції заходів щодо забезпечення
зайнятості та працевлаштування
інвалідів, виконання програм щодо
соціального захисту інвалідів,
забезпечення житлом громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, інвалідів війни,
воїнів-інтернаціоналістів,
військовослужбовців, звільнених у
запас або відставку, для відселення їх
із закритих та віддалених від
населених пунктів військових
гарнізонів, інвалідів по зору та слуху,
дітей-сиріт та дітей, позбавлених
батьківського піклування,
військовослужбовців, звільнених у
запас або відставку, що перебувають на
обліку громадян, які потребують
поліпшення житлових умов, в органах
місцевого самоврядування.

Таким чином, фонд та його відділення є
органами державної влади, які у
правовідносинах з роботодавцями,
зокрема у зв'язку із здійсненням
контролю за перерахуванням
адміністративно - господарських
санкцій, передбачених статтею 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від
21.03.1991 р. за № 875-ХІІ (із змінами та
доповненнями), реалізують владні
управлінські функції.

Згідно з частиною першою статті 19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від
21.03.1991 р. за № 875-ХІІ (із змінами та
доповненнями) для роботодавців
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі 4 % середньооблікової
чисельності штатних працівників
облікового складу за рік, а якщо працює
від 8 до 25 осіб, - у кількості одного
робочого місця.

Частиною 1 ст. 18. Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" встановлено, що
Забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Норматив робочих місць,
призначених для працевлаштування
інвалідів, порядок його встановлення
визначаються виключно цим Законом.
Якщо іншими законами встановлюються
нормативи робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів, або
порядок їх встановлення, відмінні від
зазначених у цьому Законі,
застосовуються положення цього Закону
(ч. 11 ст. 19 Закону № 875-XII).

Згідно ч.ч. 2-3, 9-10 зазначеної статті
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною
першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

До виконання підприємствами,
установами, організаціями, фізичними
особами, які використовують найману
працю, нормативу робочих місць,
визначеного згідно з частиною першою
цієї статті, може бути зараховано
забезпечення роботою інвалідів на
підприємствах, в організаціях
громадських організацій інвалідів
шляхом створення господарських
об'єднань підприємствами, установами,
організаціями, фізичними особами, які
використовують найману працю, та
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів з
метою координації виробничої, наукової
та іншої діяльності для вирішення
спільних економічних та соціальних
завдань.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, в яких за основним
місцем роботи працює 8 і більше осіб,
реєструються у відповідних
відділеннях Фонду соціального захисту
інвалідів за своїм місцезнаходженням і
щороку подають цим відділенням звіт
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів.

Керівники підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, які
використовують найману працю, у разі
незабезпечення виконання нормативів
робочих місць для працевлаштування
інвалідів, неподання Фонду соціального
захисту інвалідів звіту про зайнятість
та працевлаштування інвалідів несуть
відповідальність у встановленому
законом порядку.

Про зайнятість та
працевлаштування інвалідів
роботодавець повідомляє територіальне
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів (далі - відділення Фонду)
шляхом подання не пізніше 1 березня,
наступного після звітного періоду
статистичної звітності передбаченої
Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України №42 від 10
лютого 2007 року, а саме "Звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів" Форма №10-ПІ (річна).

Відповідно до зазначеного наказу, дані
щодо середньооблікової кількості
штатних працівників облікового складу
(рядок 01), середньооблікової кількості
штатних працівників, яким відповідно
до чинного законодавства встановлена
інвалідність (рядок 02), та кількості
інвалідів, які повинні працювати на
робочих місцях (рядок 03),
відображаються в цілих одиницях. Якщо
при обчисленні виникає дробове число,
його необхідно округлити до цілого
(якщо після коми число 5 і більше, то
воно округлюється в бік збільшення).

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме згідно звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у 2013 році,
середньооблікова кількість штатних
працівників Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ісаївська
машино-технологічна станція» за 2013 рік
склала 42 особи. У відповідності з
нормативом робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів,
відповідач повинен був створити 2
місця, проте фактично створив одне.

Таким чином, відповідно до чинного
законодавства норматив робочих місць
по працевлаштуванню інвалідів
протягом звітного 2013 року відповідачем
не виконано.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 20 Закону
України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні",
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим ст. 19 Закону України "Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", щороку сплачують
відповідним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. При цьому
адміністративно-господарські санкції
розраховуються та сплачуються
підприємствами, установами,
організаціями, у тому числі
підприємствами, організаціями
громадських організацій інвалідів,
фізичними особами, зазначеними в
частині першій цієї статті, самостійно
в строк до 15 квітня року, наступного за
роком, в якому відбулося порушення
нормативу, встановленого ч.1 ст. 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні".

У зв'язку з невиконанням нормативу
робочих місць, призначених для
працевлаштування інвалідів на
підставі даних Звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів за 2013 рік,
Одеським обласним відділенням Фонду
соціального захисту інвалідів було
складено розрахунок суми
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі 31188,10 грн., яку відповідач
повинен був сплатити у строк до 15
квітня поточного року на рахунок
Державного казначейства в Одеській
області.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні", порушення
термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку
нарахування пені та її сплати,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 15.05.2007 р. за № 223,
адміністративно-господарська санкція -
це грошове зобов'язання, альтернативне
зобов'язанню самостійно здійснити
працевлаштування інвалідів відповідно
до Закону України «Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні» від 21.03.1991 р. за №875-ХІІ (із
змінами та доповненнями), сплачується у
порядку і розмірах, передбачених
наведеним Законом та постановою
Кабінету Міністрів України від 31.01.07 р.
№ 70 «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону
України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні».
Виходячи із наведеної дефініції та
завдань Фонду стосовно здійснення
контролю за виконанням роботодавцями
нормативу робочих місць для
працевлаштування інвалідів та сплатою
ними адміністративно-господарських
санкцій і пені, фактом вчинення
правопорушення роботодавцем є
невиконання законодавчо встановленого
нормативу з працевлаштування
інвалідів - не створення необхідної
кількості робочих місць для
працевлаштування інвалідів та
самостійна несплата
адміністративно-господарських санкцій
за їх не створення.

Статтями 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Згідно наявного у матеріалах листа
Миколаївського районного центру
зайнятості від 23.05.2014 року №474/14/03 судом
також встановлено, що протягом 2013 року
інформації про створення
(пристосування) робочих місць для
працевлаштування інвалідів, про вільні
робочі місця на вакантні посади, на
яких може використовуватись праця
інвалідів від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ісаївська
машино-технологічна станція» не
надходило, та одночасно повідомлено, що
на обліку в Миколаївському районному
центрі зайнятості у 2013 році перебувало
16 інвалідів, бажаючих
працевлаштуватись на підприємство
відповідача (а.с.22).

Доказів сплати боргу
відповідачем до суду не надано.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що позивачем обґрунтовано
та підтверджено належним чином позовні
вимоги щодо стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів у 2013
році у розмірі 31188,10 грн. та пені за
порушення встановлених законодавством
термінів сплати адміністративно -
господарських санкцій у розмірі 618,24
грн., суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 2,4, 9, 11, 69-72, 86, 158-163, 167, 254
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Одеського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ісаївська
машино-технологічна станція» про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 31806,34 грн. - задовольнити
повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ісаївська
машино-технологічна станція» (Одеська
область, Миколаївський район, с. Ісаєве,
вул. Леніна, 120, ) р/р
№5, МФО 380805 Банк АТ «Райффайзен
Банк Аваль» на користь Одеського
обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
рахунок управління Державної
казначейської служби України в
Одеській області, банк ГУ ДКСУ в
Одеській області, одержувач - УДКСУ у
Миколаївському районі, МФО 828011, р/р
№0346, , суму
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
призначених для працевлаштування
інвалідів у 2013 році у розмірі 31188
/тридцять одна тисяча сто вісімдесят
вісім/ грн. 10 коп. та пеню за порушення
встановлених законодавством термінів
сплати адміністративно-господарських
санкцій у розмірі 618 /шістсот
вісімнадцять/ грн. 24 коп.

Постанову може бути оскаржено до
Одеського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
П.П.Марин