Справа № 802/2323/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 серпня 2014 р.
Справа № 802/2323/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Богоноса М.Б.,

секретаря судового засідання:
Слишинської Н.С.

представника позивача:
Гуцола М.П.

представника відповідача:
Кирилюка Д.В.

відповідачів
ОСОБА_1., ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: Вінницького апеляційного
адміністративного суду

до: Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області, заступника
начальника відділу по м. Вінниці
управління контролю за будівництвом
об'єктів та державного ринкового
нагляду № 2 інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Вінницькій області ОСОБА_1, головного
державного інспектора відділу по м.
Вінниці ОСОБА_2

про: визнання дій протиправними та
скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

20 червня 2014 року позивач - Вінницький
апеляційний адміністративний суд
звернувся із позовом до відповідачів -
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області, заступника
начальника відділу по м. Вінниці
управління контролю за будівництвом
об'єктів та державного ринкового
нагляду № 2 інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Вінницькій області ОСОБА_1, головного
державного інспектора відділу по м.
Вінниці ОСОБА_2.

У позовній заяві позивач просив:
визнати протиправними дії посадових
осіб Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області ОСОБА_1 та ОСОБА_2
щодо складання акту від 30.05.2014 року про
недопущення посадових осіб інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на об'єкти будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій та
протоколу від 30.05.2014 року про
правопорушення у сфері містобудування;

Визнати протиправним та скасувати
припис посадових осіб Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області ОСОБА_1
та ОСОБА_2 № 4 КВ від 30.05.2014 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
та правил;

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області № 16 від 11.06.2014 року
по справі про адміністративне
правопорушення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
зазначив, що підставою для прийняття
оскаржуваного припису та постанови
став висновок сторони відповідача про
недопущення уповноваженим
представником Вінницького
апеляційного адміністративного суду
посадових осіб інспекції на об'єкт
будівництва - «Готель «Савой»
розташований по вул.
Козицького/Соборна, 34/38 (охорон. №3-ВН) в
м. Вінниці виділеного під Вінницький
апеляційний адміністративний суд.
Проте, позивач вважає безпідставними
такі висновки сторони відповідача
оскільки вони не підтверджені належним
чином складеним актом, із зазначенням
осіб, які були присутні на об'єкті та
своїми діями перешкоджали проведенню
перевірки. Натомість у складеному
відповідачами Акті від 30.05.2014 року не
зазначено коли саме, в який спосіб, з
яких мотивів здійснювався недопуск
посадових осіб Інспекції до проведення
перевірки. Тому, на думку позивача,
висновки відповідача про те, що
Вінницьким апеляційним
адміністративним судом вчинялись дії
щодо недопуску посадових осіб
Інспекції до проведення перевірки є
необґрунтованими. Крім того, позивач
також зазначив, що направлення про
проведення перевірки до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
не надходило та уповноваженим особам
не пред'являлося.

Отже, на переконання позивача, факт
недопуску посадових осіб відповідача
до проведення перевірки, не
підтверджений у встановленому порядку,
а тому оскаржувані припис та постанова
підлягають скасуванню.

Відповідач - Інспекція Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області проти вимог
адміністративного позову заперечила. У
поданих письмових запереченнях на
позовну заяву відповідач просив
відмовити у задоволенні
адміністративного позову повністю. Як
на підставу для заперечень зіслався на
норми Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та Порядку
здійснення державного архітектурно -
будівельного контролю, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011 року № 553. При цьому
відповідач зазначив, що особи, які
здійснили недопуск на об'єкт
будівництва посадових осіб Інспекції
представились як представники
Вінницького апеляційного
адміністративного суду, проте ім'я
назвати відмовились. Також, відповідач
зазначив про необґрунтованість
твердження сторони позивача про
відсутність направлення на перевірку,
оскільки таке було належним чином
оформлене та неодноразово
пред'являлось представникам позивача.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив позов задовольнити повністю. У
наданих поясненнях зазначив, що
висновки відповідача про те, що 30.05.2014
року Вінницьким апеляційним
адміністративним судом вчинялись дії
щодо недопуску посадових осіб
Інспекції до проведення перевірки є
необґрунтованими, оскільки
контролюючим органом у передбаченому
порядку не встановлено осіб, які
вчиняли дії у формі недопуску та не
зазначено інформацію про них у Акті від
30.05.2014 року як і не вказано у яких
активних діях проявлявся факт
недопуску.

Представник Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області у наданих в
судовому засіданні поясненнях просив
відмовити у задоволенні позову,
обґрунтовуючи вимоги тим, що
інспекцією вчинено усі дії з метою
повідомлення позивача про контрольний
захід. Так зокрема, 26.05.2014 року на адресу
позивача направлено телефонограму
«Щодо проведення перевірки», а 29.05.2014
року до Вінницького апеляційного
адміністративного суду направлено
лист «Щодо проведення перевірки».

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
заперечили проти вимог
адміністративного позову, та просили у
його задоволенні відмовити повністю.

Судом у відповідності із ч. 1 ст. 76 КАС
України проведено допит ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 як свідків.

Свідок ОСОБА_1 пояснив, що працює на
посаді заступника начальника відділу
по м. Вінниці управління контролю за
будівництвом об'єктів та державного
ринкового нагляду № 2 Інспекції
державного
архітектурного-будівельного контролю
у Вінницькій області. Зазначив, що
позапланова перевірка дотримання
вимог чинного законодавства у сфері
містобудування, будівельних норм,
державних стандартів та правил під час
здійснення капітального ремонту і
ремонтно - реставраційних робіт
колишньої будівлі готелю «Савой» по
вул. Козицького/Соборна, 34/48 у м. Вінниці
була призначена згідно направлення від
28.05.2014 року. Строк дії вказаного
направлення із 29.05.2014 року по 04.06.2014
року. З метою повідомлення про
контрольний захід, на ім'я голови
Вінницького апеляційного
адміністративного суду було скеровано
лист від 29.05.2014 року № 07-14-869 у якому
запропоновано забезпечити присутність
уповноваженого представника для
проведення позапланової перевірки.

30.05.2014 року було здійснено вихід на
об'єкт перевірки - колишню будівлю
готелю «Савой» по вул.
Козицького/Соборна, 34/48 у м. Вінниці.
Після того, як представники Інспекції
увійшли на територію будівельного
майданчика, за словами свідка, на
зустріч до перевіряючих вийшли дві
особи, які запитали мету перебування на
території об'єкта та вказали на
необхідність його залишення. Після
цього, орієнтовно через 15 хвилин
прибули ще дві невстановлені особи, які
пообіцяли до закінчення дня вирішити
питання щодо можливості допуску до
проведення перевірки.

За словами свідка, після залишення
території будівельного майданчика,
представниками Інспекції було
складено Акт про недопущення посадових
осіб інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю
на об'єкт будівництва від 30.05.2014 року, на
підставі якого і прийнято оскаржувані
припис та постанову.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що працює у
Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області на посаді головного
державного інспектора відділу по м.
Вінниці.

Також свідок повідомив суд, що він брав
участь при виході з метою проведення
позапланової перевірки дотримання
вимог чинного законодавства у сфері
містобудування, будівельних норм,
державних стандартів та правил під час
здійснення капітального ремонту і
ремонтно - реставраційних робіт
колишньої будівлі готелю «Савой» по
вул. Козицького/Соборна, 34/48 у м.
Вінниці. За словами свідка, така
перевірка проводилась на підставі
направлення від 28.05.2014 року. Строк дії
вказаного направлення із 29.05.2014 року по
04.06.2014 року.

При цьому, задля повідомлення про
перевірку, на ім'я голови Вінницького
апеляційного адміністративного суду
було скеровано лист від 29.05.2014 року №
07-14-869 у якому запропоновано
забезпечити присутність
уповноваженого представника для
проведення позапланової перевірки.

30.05.2014 року, в день коли було здійснено
вихід на об'єкт перевірки - колишню
будівлю готелю «Савой» по вул.
Козицького/Соборна, 34/48 у м. Вінниці на
території будівельного майданчика на
зустріч до перевіряючих вийшли дві
особи, які запитали мету перебування на
території будівельної площадки,
попросили пред'явити посвідчення та
вказали на необхідність залишення
об'єкта. Після цього, орієнтовно через 15
хвилин прибули ще дві невстановлені
особи, які пообіцяли до закінчення дня
вирішити питання щодо можливості
проведення перевірки. Так, як провести
перевірку виявилось неможливим, було
складено Акт від 30.05.2014 року про
недопущення посадових осіб інспекції
державного архітектурно будівельного
контролю на об'єкт будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій.
Вказаний Акт і став підставою для
прийняття оскаржуваного припису та
постанови.

Судом в якості свідка за клопотанням
відповідача допитано ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що працює на
посаді начальника відділу
господарського забезпечення
Вінницького апеляційного
адміністративного суду. Виконуючи свої
обов'язки щодо господарського
забезпечення діяльності суду часто
буває в тому числі і на об'єкті
перевірки - колишній будівлі готелю
«Савой» по вул. Козицького/Соборна, 34/48
у м. Вінниці. При цьому свідок не
заперечив факту перебування на об'єкті
30.05.2014 року проте, зазначив, що навіть у
випадку його присутності на об'єкті
30.05.2014 року він не вправі від імені
Вінницького апеляційного
адміністративного суду приймати
рішення про допуск чи недопуск
працівників Інспекції до проведення
перевірки, оскільки не є уповноваженою
особою замовника.

Надавши оцінку поясненням
представників сторін, показам свідків,
дослідивши письмові докази суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню частково із
наступних мотивів.

Встановлено, що 28.05.2014 року Інспекцією
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області
оформлено направлення на здійснення
позапланової перевірки № 680-ПП (а.с. 98).
Строк дії направлення з 29 травня по 4
червня 2014 року.

Згідно вказаного документа заступника
начальника відділу по м. Вінниці
управління контролю за будівництвом
об'єктів та державного ринкового
нагляду № 2 інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Вінницькій області ОСОБА_1 та
головного державного інспектора
відділу по м. Вінниці управління
контролю за будівництвом об'єктів та
державного ринкового нагляду № 2
Інспекції ОСОБА_2 направлено для
здійснення позапланової перевірки
дотримання вимог чинного
законодавства у сфері містобудування,
будівельних норм, державних стандартів
та правил під час здійснення
капітального ремонту і ремонтно -
реставраційних робіт колишньої
будівлі готелю «Савой» по вул.
Козицького/Соборна, 34/48 у м. Вінниця.

При цьому, підставою для оформлення
вказаного направлення на перевірку
стало звернення народного депутата
Андрієвського Д.Й. приводом для якого
стала заява ОСОБА_9

28.05.2014 року за вх. № 12383/14 до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
надійшла телефонограма Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області «Щодо
проведення перевірки» (а.с. 10).

За змістом вказаної телефонограми
позивачу запропоновано направити
29.05.2014 року на 11:00 год. представника з
проектною та виконавчою документацією
до Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області за адресою: м.
Вінниця, вул. Театральна, 14, каб. 303 для
проведення позапланової перевірки
дотримання вимог містобудівного
законодавства при виконанні
будівельних робіт на пам'ятці
архітектури місцевого значення готель
«Савой» по вул. Козицького/Соборна, 34/48
у м. Вінниця.

29.05.2014 року за вих. № 07-14-869 Інспекцією
скеровано на ім'я голови Вінницького
апеляційного адміністративного суду
лист (вх. № 12467/14 від 29.05.2014 року) «Щодо
проведення перевірки», у якому, із
посиланням на телефонограму від 28.05.2014
року за вх. № 12383/14, висловлено прохання
забезпечити присутність
уповноваженого представника для
проведення позапланової перевірки
30.05.2014 року на 09:00 в Інспекції за
адресою: м. Вінниця, вул.. Театральна,
14/303 (а.с. 11).

30.05.2014 року заступником начальника
відділу по м. Вінниці управління
контролю за будівництвом об'єктів та
державного ринкового нагляду № 2
інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Вінницькій області ОСОБА_1, головним
державним інспектором відділу по м.
Вінниці управління контролю за
будівництвом об'єктів та державного
ринкового нагляду № 2 Інспекції ОСОБА_2
із залученням представників
Вінницької міської ради: заступника
начальника КП «Муніципальна поліція»
Мовчана Віталія Івановича, начальника
відділу охорони культурної спадщини
Департаменту архітектури,
містобудування і кадастру Горбань
Оксани Геннадіївни, головного
спеціаліста відділу містобудування і
архітектури Департаменту архітектури,
містобудування і кадастру Максимчука
Віталія Вікторовича, у присутності
начальника відділу контролю за
проведенням планових перевірок
управління Державної архітектурно -
будівельної інспекції України Басюк
Ірини Вікторівни та головного
державного інспектора відділу
методології планування перевірок
управління Державної архітектурно -
будівельної інспекції України
Строчака Олександра Сергійовича
здійснено вихід на об'єкт із метою
проведення позапланової перевірки.

За результатами перевірки складено Акт
про недопущення посадових осіб
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій (а.с. 12).

Вказаним Актом констатовано, що
представник замовника Вінницького
апеляційного адміністративного суду
не допустив посадових осіб Інспекції
на об'єкт: «Ремонтно - реставраційні
роботи (капітальний ремонт,
реконструкція, реставрація) на пам'ятці
архітектури місцевого значення
«Готель «Савой» по вул.
Козицького/Соборна, 34/48 (охорон. № 3-ВН) в
м. Вінниці під Вінницький апеляційний
адміністративний суд.

30.05.2014 року заступником начальника
відділу по м. Вінниці управління
контролю за будівництвом об'єктів та
державного ринкового нагляду № 2
інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Вінницькій області ОСОБА_1 та
головним державним інспектором
відділу по м. Вінниці управління
контролю за будівництвом об'єктів та
державного ринкового нагляду № 2
Інспекції ОСОБА_2 також складено
Протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (а.с 13-15).

Вказаним протоколом задокументовано
порушення, а саме: «представник
замовника Вінницького апеляційного
адміністративного суду не допустив
посадових осіб Інспекції на об'єкт:
«Ремонтно - реставраційні роботи
(капітальний ремонт, реконструкція,
реставрація) на пам'ятці архітектури
місцевого значення «Готель «Савой» по
вул. Козицького/Соборна, 34/48 (охорон. №
3-ВН) в м. Вінниці під Вінницький
апеляційний адміністративний суд, що є
порушенням п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» та підпункту 1 пункту 11
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553».

Також посадовими особами Інспекції
(ОСОБА_1 та ОСОБА_2) 30.05.2014 року прийнято
Припис № 4 КВ про усунення порушень
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
(а.с. 16-17). Приписом висунуто вимогу
позивачу забезпечити доступ посадових
осіб інспекції на об'єкт: «Ремонтно -
реставраційні роботи (капітальний
ремонт, реконструкція, реставрація) на
пам'ятці архітектури місцевого
значення «Готель «Савой» по вул.
Козицького/Соборна, 34/48 (охорон. № 3-ВН) в
м. Вінниці під Вінницький апеляційний
адміністративний суд для виконання
покладених на них функцій - проведення
позапланової перевірки в термін до
16.06.2014 року.

11.06.2014 року Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області прийнято Постанову
№ 16 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (а.с. 18). Постановою визнано
позивача винним у вчиненні
правопорушення передбаченого п. 2 ч. 6
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф у сумі 12180 грн.

Підставою для прийняття вказаної
постанови став задокументований
вказаними вище Актом від 30.05.2014 року,
Протоколом від 30.05.2014 року та Приписом
від 30.05.2014 року факт недопущення
посадових осіб Інспекції на об'єкт
містобудування для проведення
перевірки.

Не погодившись із Приписом № 4 КВ від
30.05.2014 року та Постановою № 16 від 11.06.2014
року, а також вважаючи неправомірними
дії відповідачів, які мали місце при
складанні Акту та Протоколу від 30.05.2014
року позивач звернувся до суду із
позовом про визнання дій протиправними
та скасування рішень.

Надаючи оцінку позовним вимогам суд
виходить із наступного.

Згідно норм ч. 3 ст. 2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 8) пропорційно, зокрема
з дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення.

Визначаючись щодо відповідності
оскаржуваного Припису про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил № 4
КВ від 30.05.2014 року наведеним вище
критеріям суд враховує наступне.

Із змісту оскаржуваного Припису № 4 КВ
від 30.05.2014 року (а.с. 16) видно, що як
нормативну підставу його прийняття
зазначено порушення п. 1 ч. 4 ст. 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та п.п. 1 п. 11
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю, а
фактичною підставою для прийняття став
наявний на думку відповідача факт
недопуску до проведення перевірки.

Надаючи оцінку зазначеним підставам,
суд встановив, що згідно ч. 1-2 ст. 41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється органами
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1-3, 10 ч. 4 ст. 41 вказаного Закону
передбачено, що посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів та до об'єктів, що
підлягають обов'язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо:

а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які не відповідають
вимогам законодавства, зокрема
будівельних норм, містобудівним умовам
та обмеженням, затвердженому проекту
або будівельному паспорту забудови
земельної ділянки, виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;

10) здійснювати фіксування процесу
проведення перевірки з використанням
аудіо - та відеотехніки.

Частиною 5 ст. 41 Закону, передбачено, що
органи державного
архітектурно-будівельного контролю у
своїй діяльності взаємодіють з
органами виконавчої влади, що
здійснюють контроль за дотриманням
природоохоронних,
санітарно-гігієнічних, протипожежних
вимог, вимог у сфері охорони праці,
енергозбереження та інших вимог,
передбачених законом, а також з
органами внутрішніх справ,
прокуратури, державної статистики та
іншими правоохоронними і
контролюючими органами.

На виконання ч. 2 ст. 41 Закону,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року № 553 затверджено
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
(Порядок № 553). Вказаний Порядок
визначає процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Як встановлено судом, 30.05.2014 року
посадовими особами Інспекції
здійснено вихід на об'єкт: «Ремонтно -
реставраційні роботи (капітальний
ремонт, реконструкція, реставрація) на
пам'ятці архітектури місцевого
значення «Готель «Савой» по вул.
Козицького/Соборна, 34/48 (охорон. № 3-ВН) в
м. Вінниці під Вінницький апеляційний
адміністративний суд з метою
проведення позапланової перевірки.

Абзацом 6 п. 7 Порядку № 553 передбачено,
що позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є в тому числі
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.

Судом надано оцінку підставі
проведення позапланової перевірки
позивача та встановлено, що такою стало
звернення народного депутата України
Андрієвського Д.Й. приводом для якого
стала заява гр. ОСОБА_9

Пунктом 7 Порядку № 553 передбачено, що
строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Як встановлено із змісту направлення
(а.с. 98) строк його дії з 29 травня по 4
червня 2014 року, що узгоджується із
нормами Порядку № 553.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки
(абз. 4 п. 7 Порядку).

У свою чергу, в силу п. 13 Порядку № 553,
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль
(статусом якого володіє позивач), має
право: вимагати від посадових осіб
інспекції дотримання вимог
законодавства; перевіряти наявність у
посадових осіб інспекції службових
посвідчень; бути присутнім під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю

Разом із тим, пунктом 14 Порядку № 553, на
суб'єкта містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
покладено ряд обов'язків, в тому числі
допускати посадових осіб інспекції до
проведення перевірки за умови
дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Системно проаналізувавши наведені
норми Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
суд доходить висновку, що праву
посадових осіб органів державного
архітектурно-будівельного контролю на
безперешкодний доступ до місць
будівництва об'єктів та до об'єктів, що
підлягають обов'язковому обстеженню
кореспондує обов'язок суб'єкта
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль
допустити їх до проведення
інспектування. Попри те, суд звертає
увагу, що такий обов'язок не є
абсолютним, та виникає на наступних
умов:

1) пред'явлення посадовою особою
інспекції уповноваженій особі
замовника службового посвідчення;

2) пред'явлення посадовою особою
інспекції уповноваженій особі
замовника направлення на проведення
перевірки;

3) дотримання інших процедурних
норм та порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Як зазначалося, в оскаржуваному
приписі про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил № 4 КВ
від 30.05.2014 року, як підставу для його
прийняття зазначено недопущення
уповноваженим представником замовника
(Вінницького апеляційного
адміністративного суд) посадових осіб
Інспекції на об'єкт будівництва.

В Акті про недопущення посадових осіб
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій від 30.05.2014
року посадові особи Інспекції, як на
підставу для його складання зіслалися
на те, що представник замовника
Вінницького апеляційного
адміністративного суду не допустив
посадових осіб інспекції на об'єкт
перевірки.

Суд вважає необґрунтованими такі
висновки Інспекції із наступних
мотивів.

Встановлено, що 18.05.2011 року між
Управлінням спільної комунальної
власності територіальних громад
Вінницької області та Вінницьким
апеляційним адміністративним судом
був укладений договір оренди № 34-1,
відповідно до якого орендар -
Вінницький апеляційний
адміністративний суд прийняв в
строкове платне користування будівлю,
що є пам`яткою архітектури місцевого
значення, охоронний номер 3-Вн,
загальною площею 2689 кв.м., розташовану
за адресою м. Вінниця, вул.
Соборна,48/Козицького 34.

На підставі дозволу на виконання
будівельних робіт від 25.01.2013 року №
55, виданого Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України, на об`єкті здійснюються
ремонтно-реставраційні роботи
замовником яких є Вінницький
апеляційний адміністративний суд.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», замовник - фізична або
юридична особа, яка має намір щодо
забудови території (однієї чи
декількох земельних ділянок) і подала
в установленому законодавством
порядку відповідну заяву.

Безспірним є те, що Вінницький
апеляційний адміністративний суд
носить статус юридичної особи
публічного права у розумінні ст. 81 ЦК
України.

Статтею 82 ЦК України передбачено, що на
юридичних осіб публічного права у
цивільних відносинах поширюються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 92 ЦК України, юридична
особа набуває цивільних прав та
обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.

Порядок організації та забезпечення
діяльності Вінницького апеляційного
адміністративного суду врегульований,
з поміж іншого, Законом України «Про
судоустрій і статус суддів».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 29 вказаного Закону, до
адміністративних повноважень голови
апеляційного суду належить
представлення суду як органу державної
влади у зносинах з іншими органами
державної влади, органами місцевого
самоврядування, фізичними та
юридичними особами.

У разі відсутності голови апеляційного
суду його адміністративні
повноваження здійснює один із
заступників голови суду за визначенням
голови суду, за відсутності такого
визначення - заступник голови суду,
який має більший стаж роботи на посаді
судді, а в разі відсутності заступника
голови суду - суддя цього суду, який має
більший стаж роботи на посаді судді (ч. 3
ст. 29 Закону).

На підставі наведеного, суд доходить
висновку, що в силу Закону
уповноваженою особою замовника
будівництва та позивача у справі -
Вінницького апеляційного
адміністративного суду є саме голова
суду, один із заступників голови суду
або суддя цього суду який виконує
обов'язки голови суду на підставі ч. 3
ст. 29 Закону України «Про судоустрій і
статус суддів».

Судом встановлено, що голова
Вінницького апеляційного
адміністративного суду не був
присутнім 30.05.2014 року на об'єкті
«Ремонтно - реставраційні роботи
(капітальний ремонт, реконструкція,
реставрація) на пам'ятці архітектури
місцевого значення «Готель «Савой» по
вул. Козицького/Соборна, 34/48 (охорон. №
3-ВН) в м. Вінниці під Вінницький
апеляційний адміністративний суд
перевірка якого проводилась.

Вказаний висновок суду ґрунтується в
тому числі на Постанові Вінницького
міського суду Вінницької області від
11.07.2014 року у справі № 127/13199/14-а (а.с. 75 -
79).

Зазначеним рішенням суду скасовано
постанову № 166 від 11.06.2014 року
заступника начальника інспекції
Державного архітектурно - будівельного
контролю у Вінницькій області ОСОБА_15
про накладення стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 5100 грн. на ОСОБА_16
(голову Вінницького апеляційного
адміністративного суду) за вчинення
правопорушення передбаченого ч. 2 ст.
188-42 КУпАП (недопущення посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, на об'єкти будівництва). При
цьому однією із підстав для скасування
постанови № 166 від 11.06.2014 року стало
недоведеність вчинення вказаного
правопорушення саме головою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду.

Разом із тим, Вінницьким міським судом
у постанові від 11.07.2014 року
констатовано, що відомості викладені у
Акті про недопущення посадових осіб
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю на
об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій від 30.05.2014
року є необґрунтовані та не
підтверджені належними доказами. Крім
того, суд зіслався на те, що представник
Інспекції у судовому засіданні визнав,
що документи осіб, які не допустили
інспекцію до перевірки не перевірялися
та ідентифікувати їх на сьогоднішній
день неможливо (а.с. 77).

В силу ч. 4 ст. 72 КАС України, постанова
суду у справі про адміністративний
проступок, які набрали законної сили, є
обов'язковими для адміністративного
суду, що розглядає справу про правові
наслідки дій чи бездіяльності особи,
щодо якої ухвалена постанова суду, в
питаннях, чи мало місце діяння та чи
вчинене воно цією особою.

Отже, на підставі наведеного суд
доходить висновку, що головою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду, який є
представником суду за Законом
(уповноваженим представником) не
вчинялись дії щодо недопущення
посадових осіб інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю
на об'єкт будівництва.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 149 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів»,
організаційне забезпечення роботи
суду здійснює його апарат, який очолює
керівник апарату.

Керівник апарату суду несе персональну
відповідальність за належне
організаційне забезпечення суду,
суддів та судового процесу,
функціонування автоматизованої
системи документообігу, інформує збори
суддів про свою діяльність.

На підставі зазначеної норми Закону,
можливо дійти висновок, що керівник
апарату, з питань організаційного
забезпечення суду, також може
виступати представником суду на
підставі Закону. Проте, відповідачем не
доведено, що саме керівник апарату
Вінницького апеляційного
адміністративного суду, будучи
уповноваженою особою замовника не
допустив посадових осіб інспекції на
об'єкт будівництва.

Суд також звертає увагу, що відповідач
міг констатувати те, що під час
проведення позапланової перевірки
30.05.2014 року уповноважений представник
Вінницького апеляційного
адміністративного суду не допустив
посадових осіб інспекції на об'єкт
будівництва і у тому випадку, коли б
повноваження представника замовника
(Вінницького апеляційного
адміністративного суду)
підтверджувались довіреністю.

Так, згідно ч. 3 ст. 237 ЦК України,
представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 244 КАС України
передбачено, що представництво, яке
ґрунтується на договорі, може
здійснюватися за довіреністю.

Разом із тим, підстави стверджувати, що
при складанні Акту про недопуск від
30.05.2014 року на об'єкті будівництва
перебували особи, які були
уповноваженими за довіреністю
представниками позивача (замовника
будівництва) також відсутні.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу, що згідно наданих
пояснень представником Інспекції у
судовому засіданні та показів свідків
ОСОБА_1. та ОСОБА_2, письмових доказів
(Акту від 30.05.2014 року, Припису № 4-КВ від
30.05.2014 року) під час проведення
перевірки не встановлено осіб, які за
словами представника Інспекції, не
допустили перевіряючих на об'єкт
будівництва, замовником якого є
Вінницький апеляційний
адміністративний суд.

Так, зокрема, представник Інспекції у
судовому засіданні пояснив, що 30.05.2014
року коли посадовими особами Інспекції
здійснено вихід на об'єкт їх не
допущено до здійснення контрольного
заходу особами, яких не вдалось
ідентифікувати на момент складання
Акту від 30.05.2014 року та припису № 4 КВ
від 30.05.2014 року.

На підставі показів свідків ОСОБА_1. та
ОСОБА_2 встановлено, що на момент
складання Акту про недопущення
посадових осіб Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю
на об'єкт будівництва від 30.05.2014 року, на
підставі якого і прийнято оскаржувані
припис та постанову, ними не було
встановлено осіб які, за словами
свідків, не допустили їх до проведення
інспектування. Окрім цього, не було
встановлено чи мають особи будь яке
відношення до замовника будівництва
(Вінницького апеляційного
адміністративного суду).

Разом із тим, суд критично оцінює
посилання сторони відповідача, як на
підставу заперечень, на матеріали фото
фіксації датованих 10.07.2014 року, на яких,
за словами відповідача, зображені
особи, які і не допустили інспекторів
до проведення перевірки 30.05.2014 року
(а.с. 82,100).

Так, згідно ч. 11 п. 11 Порядку № 553,
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право здійснювати фіксування
процесу проведення перевірки з
використанням аудіо - та відеотехніки.

Як зазначалося, матеріали фото
фіксації на які зіслався відповідач
датовані 10.07.2014 року, а не 30.05.2014 року,
коли за словами відповідача і мав місце
факт недопуску до проведення
інспектування. Суд звертає увагу, що
відповідач не був обмежений у
можливості здійснити фото чи відео
фіксацію процесу проведення перевірки
саме 30.05.2014 року з метою встановлення
осіб, які не допустили посадових осіб
Інспекції до проведення перевірки.

Крім того свідок ОСОБА_7 (який був серед
осіб, що зображені на фотокартці
датованій 10.07.2014 року) пояснив, що в силу
своїх посадових обов'язків міг бути на
об'єкті будівництва і 30.05.2014 року, проте
Посадовою інструкцією начальника
відділу господарського забезпечення
Вінницького апеляційного
адміністративного суду не наділений
повноваженнями на прийняття рішень про
допуск чи недопуск інспекторів на
об'єкт контролю.

Також суд звертає увагу і на
недотримання відповідачем форми Акту
про недопущення посадових осіб
інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю на об'єкт
будівництва, підприємства будівельної
галузі для виконання покладених на них
завдань (а.с. 12).

Наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та житлово -
комунального господарства України від
15.05.2012 № 240 затверджено форми актів та
інших документів, які складаються під
час або за результатами здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю. Зазначеним Наказом
затверджено в тому числі форму акта про
недопущення посадових осіб інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на об'єкти будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій.
Відповідно до затвердженої форми у
Акті обов'язково слід зазначати посаду,
прізвище по батькові особи, що порушує
вимоги законодавства у сфері
містобудівної діяльності. Такий
обов'язковий реквізит Акту зумовлений
тим, що в подальшому, на підставі Акту
вирішуватиметься питання про правові
наслідки дій особи, яка вчинила
недопуск та про притягнення такої
особи до встановленої законом
відповідальності. Тому, в першу чергу,
при недопуску до проведення перевірки
посадові особи Інспекції повинні вжити
заходів для ідентифікації особи, з
метою встановлення, що така особа є
належним представником суб'єкта
містобудівної діяльності.

Натомість, відповідачі при складанні
Акту від 30.05.2014 року вказаних вимог не
дотримались, та зазначили:
«представник замовника Вінницького
апеляційного адміністративного суду
не допустив посадових осіб інспекції
…..». Вказане формулювання є
недопустимим, оскільки виходячи із
його змісту неможливо встановити та
перевірити яку саме особу посадові
особи інспекції вважали уповноваженим
представником Вінницького
апеляційного адміністративного суду.

Це ж стосується і Протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 30.05.2014 року, який на
переконання суду є неналежним та
недопустимим доказом того, що саме
представник Вінницького апеляційного
адміністративного суду вчинив
правопорушення передбачене п. 2 ч. 6 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності».

Суд вважає безпідставними доводи
сторони відповідача про те, що за
обставин в яких мав місце недопуск до
проведення перевірки, неможливо було
встановити осіб, які не допустили до її
проведення, оскільки такі не
представились та не надали документів,
які б дали можливість встановити особу.

Так, в силу ч. 5 ст. 41 Закону, органи
державного архітектурно-будівельного
контролю у своїй діяльності
взаємодіють в тому числі з органами
внутрішніх справ, прокуратури,
державної статистики та іншими
правоохоронними і контролюючими
органами.

Пунктом 10 Порядку № 553 також
передбачено, що інспекції у своїй
діяльності взаємодіють з органами
внутрішніх справ, прокуратури та
іншими правоохоронними і
контролюючими органами.

В контексті наведених норм, та з огляду
на те, що за словами сторони
відповідача невстановлені особи
перешкоджали посадовим особам
інспекції проводити перевірку, тобто
мало місце порушення закону,
представники інспекції в межах строку
дії направлення на перевірку могли
звернутися до органів внутрішніх справ
з метою залучення їх до участі у
проведенні перевірки. У свою чергу,
Законом України «Про міліцію» надано
міліції повноваження на усунення
порушень закону та встановлення осіб,
які їх вчинили.

Тобто діючи у межах повноважень,
посадові особи інспекції могли вжити
заходів для встановлення осіб, та
зазначення інформації про них у Акті
від 30.05.2014 року та Протоколі про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 30.05.2014 року. Натомість
таких заходів стороною відповідача під
час проведення перевірки 30.05.2014 року не
вжито, що призвело до необґрунтованих,
безпідставних, а звідси і протиправних
висновків які містяться в Акті від
30.05.2014 року та Протоколі про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 30.05.2014 року, що саме
уповноважені особи замовника -
Вінницького апеляційного
адміністративного суду не допустили
посадових осіб інспекції на об'єкт
будівництва: «Ремонтно - реставраційні
роботи (капітальний ремонт,
реконструкція, реставрація) на пам'ятці
архітектури місцевого значення
«Готель «Савой» по вул.
Козицького/Соборна, 34/48 (охорон. № 3-ВН) в
м. Вінниці під Вінницький апеляційний
адміністративний суд.

Беручи до уваги безпідставність та
необґрунтованість висновків
відповідача про те, що саме
представники Вінницького апеляційного
адміністративного суду не допустили
посадових осіб інспекції на об'єкт для
здійснення позапланової перевірки, суд
констатує, що правові підстави для
прийняття оскаржуваного Припису про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил № 4 КВ від 30.05.2014 року відсутні.
Тому, оскаржуваний припис є
протиправним і таким, що прийнятий
відповідачем без урахування базових
принципів, в силу яких, рішення
суб'єктом владних повноважень повинно
прийматися на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення (ч. 3 ст. 2 КАС
України).

Пленум Вищого адміністративного суду
України у Постанові «Про судове
рішення в адміністративній справ» від
20.05.2013 року № 7 роз'яснив, що із змісту
статті 162 КАС України випливає, що в
разі задоволення позову про визнання
протиправним рішення суб'єкта владних
повноважень чи його окремих положень
суд повинен зазначити про це в судовому
рішенні та одночасно застосувати один
із встановлених законом способів
захисту порушеного права позивача: про
скасування або визнання нечинними
рішення чи окремих його положень.

Скасування акта суб'єкта владних
повноважень як способу захисту
порушеного права позивача
застосовується тоді, коли спірний акт
не породжує жодних правових наслідків
від моменту прийняття такого акта.

Визнання ж акта суб'єкта владних
повноважень нечинним означає втрату
чинності таким актом з моменту
набрання чинності відповідним судовим
рішенням або з іншого визначеного
судом моменту після прийняття такого
акта (п. 10.2 Постанови).

Встановлено, що оскаржуваний Припис № 4
КВ від 30.05.2014 року з моменту його
прийняття породив певні правові
наслідки, зокрема його невиконання
стало підставою для складення
протоколу про адміністративне
правопорушення від 24.06.2014 року, який
може бути підставою для прийняття
постанови у справі про адміністративне
правопорушення та притягнення особи до
відповідальності. Тому суд з огляду на
встановлену протиправність припису
вважає, що з метою повного захисту прав
та законних інтересів позивача
способом їх захисту повинно бути саме
визнання нечинним Припису № 4 КВ від
30.05.2014 року із моменту його прийняття
тобто із 30.05.2014 року.

Вказане свідчить про протиправний
характер усіх наслідків, які породжені
оскаржуваним приписом.

Щодо оскаржуваної постанови № 16 від
11.06.2014 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», орган державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядає відповідно до закону справи
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», порядок накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 6 квітня
1995 р. № 244.

Пунктом 22 Порядку № 244 передбачено, що
за результатами розгляду справи
посадова особа інспекції, до
повноважень якої належить розгляд
справ, приймає в тому числі постанову
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності (далі - постанова про
накладення штрафу).

Згідно оскаржуваної постанови № 16 від
11.06.2014 року Вінницький апеляційний
адміністративний суд визнано винним у
вчиненні правопорушення передбаченого
п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», та
застосовано до позивача штраф, у
розмірі 12180 грн. При цьому, підставою
для висновку про наявність складу
правопорушення слугували наступні
докази: Акт про недопущення посадових
осіб інспекції Держархбудконтролю на
об'єкт будівництва для виконання
покладених на них функцій від 30.05.2014
року, протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від
30.05.2014 року та припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
30.05.2014 року.

Надаючи оцінку підставам для прийняття
постанови, що оскаржується, суд
зазначає, що згідно п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», суб'єкти містобудування
несуть відповідальність у вигляді
штрафу за недопущення посадових осіб
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю, на
об'єкти будівництва, підприємства
будівельної галузі для виконання
покладених на них функцій - у розмірі
десяти мінімальних заробітних плат.

Тобто, підставою для прийняття
постанови від 11.06.2014 року № 16 став
висновок про недопущення
представником Вінницького
апеляційного адміністративного суду
посадових осіб Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області для проведення
позапланової перевірки на об'єкті:
«Ремонтно - реставраційні роботи
(капітальний ремонт, реконструкція,
реставрація) на пам'ятці архітектури
місцевого значення «Готель «Савой» по
вул. Козицького/Соборна, 34/48 (охорон. №
3-ВН) в м. Вінниці під Вінницький
апеляційний адміністративний суд.

Проте, як встановлено раніше при
наданні оцінки судом Припису, Акту та
Протоколу від 30.05.2014 року, висновки
відповідача щодо недопущення саме
уповноваженими представниками
Вінницького апеляційного
адміністративного суду посадових осіб
інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю на вказаний
об'єкт для проведення позапланової
перевірки є необґрунтованими та
безпідставними, так як не були належним
чином підтверджені як 30.05.2014 року і не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду даної адміністративної
справи.

Отже, постанова № 16 від 11.06.2014 року про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності була
прийнята без достатніх правових
підстав, оскільки відповідачем при її
прийнятті не встановлено складу
правопорушення передбаченого п. 2 ч. 6
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», на
підставі якого позивача притягнуто до
відповідальності.

Таким чином, постанова № 16 від 11.06.2014
року прийнята відповідачем
необґрунтовано, без урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії), а
також із порушенням принципу
безсторонності (неупередженості), при
прийнятті рішення, що у своїй
сукупності є підставою для визнання
протиправною та скасування такої
постанови.

При цьому суд критично оцінює
посилання сторони відповідача на
телефонограму від 28.05.2014 року за вх. №
12383/14 «Щодо проведення перевірки» та
Лист від 29.05.2014 року за вих. № 07-14-869 (вх.
№ 12467/14 від 29.05.2014 року) «Щодо проведення
перевірки», як на доказ вжиття заходів
з метою повідомлення позивача про
позаплановий контрольний захід,
оскільки згідно Порядку № 553
направлення таких документів суб'єкту
містобудування не є законною підставою
для допуску до перевірки. Суд звертає
увалу, що вказані документи не можуть
підміняти направлення на перевірку
оскільки саме направлення підлягає
пред'явленню уповноваженій особі до
початку проведення перевірки.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправними дій відповідачів щодо
складання Акту від 30.05.2014 року про
недопущення посадових осіб інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю на об'єкт будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій та
протоколу від 30.05.2014 року про
правопорушення у сфері містобудування,
то суд вважає, що такі задоволенню не
підлягають із наступних мотивів.

Згідно ч. 2 п. 14 Порядку № 553, у разі
відмови суб'єкта містобудування, щодо
якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

Відповідно до п. 9 Порядку № 244, про
вчинення правопорушення у сфері
містобудівної діяльності керівник
структурного підрозділу інспекції,
його заступники, які згідно з
функціональними обов'язками
здійснюють державний
архітектурно-будівельний контроль, або
головний державний інспектор (далі -
уповноважена посадова особа інспекції)
складають протокол про правопорушення
у сфері містобудівної діяльності.

Пунктом 15 Порядку № 244 передбачено, що
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності та інші
матеріали подаються посадовій особі
інспекції, уповноваженій розглядати
справу про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, з метою
вирішення питання притягнення до
відповідальності та накладення штрафу
протягом трьох днів після його
складення.

Із наведених положень підзаконних
нормативно - правових актів видно, що як
акт що складається у випадку відмови
суб'єкта містобудування від допуску
посадових осіб інспекції до проведення
перевірки, так і протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності за своєю правовою природою
є доказовими матеріалами на підставі
яких суб'єктом владних повноважень
приймається визначене законом рішення.
Тому, оцінка вказаним документам, в
тому числі і оцінка дій посадових осіб
щодо їх складання, викладення у ньому
висновків, а також щодо самих висновків
судом надана при вирішенні спору щодо
оскарження рішень прийнятих на їх
підставі, а саме припису № 4КВ від 30.05.2014
року та постанови Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області № 16 від
11.06.2014 року по справі про
адміністративне правопорушення.

Як зазначалося вище, безпідставні,
необґрунтовані та протиправні
висновки Акту від 30.05.2014 року про
недопущення посадових осіб інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю на об'єкт будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій та
протоколу від 30.05.2014 року про
правопорушення у сфері містобудування
і стали підставою для визнання
нечинним припису та визнання
протиправною і скасування постанови.
Тому, ефективним на думку суду,
способом захисту прав та охоронюваних
законом інтересів позивача є саме
припинення на підставі постанови суду
дії вказаних рішень відповідача у
справі які є протиправними.

Згідно ч. 1 ст. 162 КАС України, при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково.

Отже, суд дійшов висновку про наявність
підстав для часткового задоволення
позовних вимог, а саме визнання
нечинним із моменту прийняття (30.05.2014
року) припису Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області № 4КВ від 30.05.2014 року
та визнання протиправною та скасування
постанови Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області № 16 від 11.06.2014 року.

При розподілі судових витрат, суд
керується нормою ч. 3 ст. 94 КАС України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати нечинним із моменту прийняття
(30.05.2014 року) припис Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Вінницькій області № 4КВ від
30.05.2014 року.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Вінницькій області № 16 від 11.06.2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути із Державного бюджету України
на користь Вінницького апеляційного
адміністративного суду частину
сплаченого при зверненні до суду
судового збору в сумі 48 грн.72 коп. (сорок
вісім гривень сімдесят дві копійки).

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Богоніс Михайло
Богданович