Справа № К-26630/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" липня 2014 р. м. Київ
К-26630/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 29
жовтня 2009 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2010 року у справі за позовом
ОСОБА_5 до Брянківської виправної
колонії № 11 управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань в Луганській
області про визнання незаконним
наказу,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2009 року ОСОБА_5 звернувся в суд
з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що з 1994 року по 2007 рік
проходив службу на посадах
начальницького складу у Брянківській
виправній колонії № 11. З 2002 року
відповідач не виплачував надбавку за
особливі умови служби та премію в
розмірі 33,3% від розміру основних видів
грошового утримання, які є додатковими
видами грошового забезпечення та
встановлені Указом Президента України
від 04 жовтня 1996 року №926 «Про умови
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу та оплати праці
працівників органів внутрішніх справ».

Просив суд скасувати наказ начальника
Брянківській виправній колонії №11 від
14 червня 2002 року №59, яким припинено
виплату надбавки та доплати з 01 травня
2002 року.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2009
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2010
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права, представник
позивача ставить питання про
скасування рішення апеляційного суду
та направлення справи на новий
апеляційний розгляд.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_5 проходив службу
в Державному департаменті України з
питань виконання покарань.

Рішенням розширеної колегії
Державного департаменту України з
питань виконання покарань від 18 квітня
2002 року № 4 КД/3 «Про підсумки роботи
органів і установ виконання покарань
за І квартал 2002 року та заходи щодо
поліпшення їх діяльності» начальникам
управлінь (відділів) Департаменту в
Автономній Республіці Крим, областях,
місті Києві та Київській області
забезпечити виконання вимог статті 53
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2002 рік» щодо утримання
чисельності працівників та здійснення
фактичних видатків на заробітну плату
(грошове утримання), включаючи видатки
на премії та інші види заохочень чи
винагород, матеріальну допомогу, лише в
межах фонду заробітної плати
(грошового забезпечення), затверджених
для бюджетних установ у кошторисах.

Наказом начальника Брянківської
виправної колонії № 11 від 14 червня 2002
року № 59 щодо виконання рішення
колегії Державного департаменту
України з питань виконання покарань
від 18 квітня 2002 року № 4 КД/3 «Про
підсумки роботи органів і установ
виконання покарань за І квартал 2002 року
та заходи щодо поліпшення їх
діяльності» припинено виплату з 01
травня 2002 року надбавки і доплати (від
суми за вислугу років, за високі
досягнення у праці, за особливі умови,
кваліфікацію, професійний ризик та
виконання особливо важливих завдань).

Постановою Брянківського міського
суду Луганської області від 18 жовтня 2006
року наказ начальника Брянківської
виправної колонії № 11 від 14 червня 2002
року № 59 визнано незаконним в частині
його застосування з 01 травня 2002 року, в
решті частини залишити без змін, чинним
з 16 червня 2002 року.

Наказом начальника управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у Луганській
області від 15 грудня 2006 року № 299
скасовано наказ начальника
Брянківської виправної колонії № 11 від
14 червня 2002 року № 59 в частині його
застосування з 01 травня 2006 року та слід
вважати цей наказ таким, що набрав
чинності з моменту його видання - 14
червня 2002 року. Пунктом 3 наказу
встановлено оголосити його керівному
складу Брянківської виправної колонії.

Відповідно до статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(в редакції чинній на час розгляду
справи у судах попередніх інстанцій)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або пови-нна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

У суді першої інстанції відповідач
надав свої заперечення на позов та
заявив клопотання про відмову у
задоволені позову у зв'язку з пропуском
позивачем строку звернення до суду без
поважних на те причин, про що також було
зазначено і у апеляційній скарзі.

Відмовляючи у задоволенні позову у
зв'язку з пропуском строку звернення до
адміністративного суду без поважних
причин, суди попередні інстанцій
обґрунтовано виходили з того, що
посилання позивача на те, що про
оскаржуваний наказ йому стало відомо у
листопаді 2008 року є неприйнятними,
оскільки грошове забезпечення він
отримував щомісячно й з виплачених сум
мав дізнатися про припинення виплати
частини додаткового грошового
забезпечення.

Судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування та
направлення справи на новий судовий
розгляд не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 залишити без задоволення, а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2009
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/