Справа № 757/16368/14-а
Суддя: Середа К. О.
Дата ухвалення: 2014-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року
м. Київ

11 год. 00 хв.

Суддя Печерського районного суду
Середа К.О., розглянувши одноособово, у
скороченому провадженні справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим, Пенсійного
фонду України, Головного управління
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим про визнання
бездіяльності та дій неправомірними,
зобов'язання поновити виплату пенсії

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року ОСОБА_1, від імені якої
діє представник ОСОБА_2, звернулась з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим (далі - УПФУ
в Залізничному районі м. Сімферополя),
Пенсійного фонду України (далі - ПФУ),
Головного управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим
(далі - ГУ ПФУ в АР Крим) та просила:
визнати протиправною бездіяльність
ПФУ та ГУ ПФУ в АР Крим щодо
незабезпечення своєчасного і в повному
об'ємі фінансування і виплати пенсії
ОСОБА_1; визнати бездіяльність УПФУ в
Залізничному районі м. Сімферополя
щодо непоновлення, ненарахування і
невиплати ОСОБА_1 пенсії за віком, а
також дії щодо відмови в поновленні
пенсії за її заявою протиправними;
зобов'язати УПФУ в Залізничному районі
м. Сімферополя поновити з 11.09.1997 р.
нарахування і виплату пенсії за віком,
з проведенням її індексації і
здійсненням компенсації втрат частини
доходу у зв'язку з несвоєчасною
виплатою пенсії, допустивши негайне
виконання виплати пенсії за 1 місяць.

Позов обґрунтувала тим, що вона є
громадянкою України і особою похилого
віку - 81 рік, у зв'язку з чим потребує
пенсійного і соціального забезпечення.
По досягненні достатнього пенсійного
віку та за наявності необхідного
страхового стажу, Залізничним
райсоцзабезом м. Сімферополя їй була
призначена пенсія за віком, однак в 1994
році вона виїхала з місця проживання в
Україні: АДРЕСА_1, на постійне місце
проживання до Ізраїлю, де була прийнята
на консульський облік в консульському
відділі посольства України. Після
виїзду та станом на день подачі заяви
до суду позивач призначеної пенсії не
отримує. Вважає відмову органів
Пенсійного фонду України в поновленні
виплати їй пенсії проявом
дискримінації за ознакою місця
проживання, що є порушенням
законодавства України, норм
міжнародного права і міжнародної
судової практики.

У письмових запереченнях проти позову
Пенсійний фонд України вважає позовні
вимоги безпідставними та просить
відмовити в їх задоволенні.
Посилається на те, що позивачем не
надано доказів бездіяльності ПФУ щодо
незабезпечення своєчасного і в повному
об'ємі фінансування і виплати їй
пенсії, позивач із заявою та
необхідними для вирішення питання про
поновлення їй виплати пенсії до
відповідного територіального
управління ПФУ особисто не зверталась,
заява та зазначені документи також не
подавались нею і до ПФУ. Крім того,
пенсійна справа ОСОБА_1 в УПФУ в
Залізничному районі м. Сімферополя
відсутня, оскільки органами
соціального захисту населення в рамках
передачі у 2002 році функцій з
призначення пенсій, пенсійні справи, за
якими виплата не здійснювалась, не
передавались. У зв'язку з ненаданням
ОСОБА_1 необхідних документів органами
ПФУ не розглядалось питання можливості
поновлення їй пенсійних виплат.
Звернення ОСОБА_1 було направлене ПФУ
до ГУ ПФУ в АР Крим для розгляду та
надання відповіді в порядку та строки,
визначені Законом України «Про
звернення громадян», будь-якого
рішення про відмову в поновленні
пенсії ОСОБА_1 не приймалось. При цьому
ПФУ наголошує, що пенсія призначається
територіальними органами Пенсійного
фонду громадянам України, іноземцям чи
особам без громадянства, які
проживають на території України.
Оскільки позивач постійно проживає на
території іншої держави, з якою Україна
не укладала міжнародного договору з
питань пенсійного забезпечення, то
вона не має права на отримання пенсії
та соціальних послуг в Україні.

У зв'язку з тим, що починаючи з 27.03.2014
поштові відправлення, які направлені
УДППЗ "Укрпошта" з материкової частини
України, не приймаються поштою АР Крим
та м. Севастополя та повертаються у
зворотному напрямку, УДППЗ "Укрпошта"
не має можливості пересилати поштові
відправлення до півострова Крим, суд не
мав об'єктивної можливості направити
копію ухвали про відкриття скороченого
провадження разом з копією позовної
заяви та доданих до неї документів на
адреси відповідачів - УПФУ в
Залізничному районі м. Сімферополя та
ГУ ПФУ в АР Крим, тому матеріали справи
не містять письмових заперечень на
позовну заяву зазначених відповідачів.

Оцінивши повідомлені позивачем та ПФУ
обставини, дослідивши матеріали
справи, керуючись ч. 4 ст. 183-2 КАС
України, вважаю достатніми підстави
для прийняття рішення в скороченому
провадженні без проведення судового
засідання.

Одним із відповідачів у даній справі
позивач зазначила Пенсійний фонд
України (м. Київ, вул. Бастіонна, 9), тому
з урахуванням правил предметної і
територіальної підсудності
адміністративних справ (п. 4 ч. 1 ст. 18, ч.
1, 2 ст. 19 КАС України) розгляд справи
проводиться Печерським районним судом
м. Києва.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою України, що
підтверджується виданим на її ім'я
паспортом громадянина України для
виїзду за кордон. Постійним місцем
проживання позивача є Ізраїль. До
виїзду за кордон позивач проживала за
адресою: АДРЕСА_1.

По досягненні пенсійного віку та
наявності відповідно страхового стажу,
ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком,
яка виплачувалась їй до моменту виїзду
за кордон. З 1994 року ОСОБА_1 було
припинено її виплату після виїзду
останньої за кордон. Дані обставини
Пенсійним фондом України не
заперечуються.

11.03.2014 р. позивач через представника
звернулась до УПФУ в Залізничному
районі м. Сімферополя із заявою про
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії.

Аналогічну заяву представник позивача
подав також до Пенсійного фонду
України, якого просив поновити
призначену ОСОБА_1 пенсію за віком або
визначити, до якого територіального
органу Пенсійного фонду України має
звернутись ОСОБА_1 для розгляду по суті
її прохання щодо поновлення виплати
раніше призначеної пенсії та отримання
пенсійних виплат.

В листі від 18.03.2014 р. № 2495/05-05 УПФУ в
Залізничному районі м. Сімферополя
роз'яснило позивачу порядок подання
заяви про поновлення пенсії, зазначило
перелік необхідних документів та
звернуло увагу на те, що заява разом із
переліченими документами подається до
органу Пенсійного фонду за місцем
проживання (реєстрації) заявника. До
заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати
пенсії не надано жодного вказаного
документу, тому поновити виплату
пенсії немає законних підстав. Надана
копія паспорту громадянина України для
виїзду за кордон, в якому зазначено
постійне проживання в державі Ізраїль,
не підтверджує прописку (реєстрацію)
або проживання ОСОБА_1 в м. Сімферополі.

Пенсійний фонд України в листі від
20.03.2014 р. № 7351/02-40 так само роз'яснив
представнику позивача порядок
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії та зазначив, що для цього,
зокрема, необхідно пред'явити паспорт
(або інший документ, що засвідчує цю
особу, місце її проживання (реєстрації)
та вік).

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні
право на соціальний захист кожного
громадянина, без будь-яких винятків,
держава реалізує положення ст. 24
Конституції України, відповідно до
яких громадяни мають рівні
конституційні права і не може бути
обмежень за ознаками раси, кольору
шкіри, політичних, релігійних та інших
переконань, статі, етнічного та
соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками.

Крім того, Україна гарантує піклування
та захист своїм громадянам, які
перебувають за її межами (ч.3 ст. 25
Конституції України).

Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України від
09.07.2003 р. № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" право
на отримання пенсій та соціальних
послуг із солідарної системи мають,
зокрема, громадяни України, які
застраховані згідно із цим Законом,
досягли встановленого цим Законом
пенсійного віку і мають необхідний для
призначення відповідного виду пенсії
страховий стаж.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49, другого
речення статті 51 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
(перебування) пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07.10.2009 р. № 25-рп/2009 положення п. 2 ч. 1
ст. 49, другого речення статті 51 Закону
визнані такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними).

Зокрема, в п. 3.3 цього рішення зазначено,
що оспорюваними нормами Закону
конституційне право на соціальний
захист поставлене в залежність від
факту укладення Україною з відповідною
державою міжнародного договору з
питань пенсійного забезпечення. Таким
чином держава, всупереч конституційним
гарантіям соціального захисту для всіх
осіб, що мають право на отримання
пенсії у старості, на законодавчому
рівні позбавила цього права
пенсіонерів у тих випадках, коли вони
обрали постійним місцем проживання
країну, з якою не укладено відповідного
договору. Виходячи із правової,
соціальної природи пенсій право
громадянина на одержання призначеної
йому пенсії не може пов'язуватися з
такою умовою, як постійне проживання в
Україні; держава відповідно до
конституційних принципів зобов'язана
гарантувати це право незалежно від
того, де проживає особа, якій
призначена пенсія, - в Україні чи за її
межами.

При цьому Конституційний Суд України
звернув увагу Верховної Ради України
на необхідність приведення у
відповідність до Конституції України
положень інших законів, які
регламентують виплату пенсій
пенсіонерам, які постійно проживають у
державах, з якими Україною не укладено
відповідного договору.

Таким чином, відсутність на даний час
механізму виплати пенсій громадянам,
які проживають у країнах, з якими
Україною не укладено міждержавних
договорів щодо пенсійного
забезпечення, не може бути підставою
для позбавлення позивача як громадянки
України гарантованого їй державою
права на отримання пенсії у старості.

За наведених обставин відмова УПФУ в
Залізничному районі м. Сімферополя у
розгляді поданої ОСОБА_1 заяви про
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії з цієї підстави є неправомірною.

Водночас відсутні підстави для
визнання протиправною бездіяльності
Пенсійного фонду України та ГУ ПФУ в АР
Крим щодо незабезпечення фінансування
і виплати пенсії позивачу, оскільки
чинним законодавством у сфері
пенсійного забезпечення функції з
призначення і відновлення виплати
раніше призначеної пенсії, в тому числі
шляхом розгляду заяв громадян з
прийняттям відповідних рішень,
покладено на територіальні органи
Пенсійного фонду України (управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах, районах у містах, а також у
містах та районах).

Вирішуючи питання про спосіб захисту
порушеного права позивача, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" поновлення
виплати пенсії здійснюється за
рішенням територіального органу
Пенсійного фонду протягом 10 днів після
з'ясування обставин та наявності умов
для відновлення її виплати. Виплата
пенсії поновлюється в порядку,
передбаченому частиною третьою статті
35 та статтею 46 цього Закону.

В силу п. 15 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок),
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії здійснюється за документами, що
є у пенсійній справі та відповідають
вимогам законодавства, що діяло на
момент призначення цього виду пенсії, а
також додатковими документами,
визначеними в цьому пункті (про стаж,
заробітну плату тощо).

Згідно з п. 37 Порядку орган, що
призначає пенсію, розглядає питання
про відновлення виплати раніше
призначеної пенсії при зверненні особи
з відповідною заявою, яка приймається
при наявності всіх необхідних
документів.

Статтею 3 Закону України від 15.04.2014 р. №
1207-VII "Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України" сухопутну територію
Автономної Республіки Крим та міста
Севастополя визнано тимчасово
окупованою територією, на яку
поширюється особливий правовий режим,
зокрема, щодо реалізації прав громадян
на пенсійне забезпечення.

Частиною другою статті 7 цього Закону
передбачено, що виплата пенсій
громадянам України, які проживають на
тимчасово окупованій території і не
отримують пенсій та інших соціальних
виплат від уповноважених органів
Російської Федерації, здійснюється в
порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України.

На виконання цієї норми Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 02.07.2014 р. № 234 "Про
затвердження Порядку виплати пенсії та
надання соціальних послуг громадянам
України, які проживають на території
Автономної Республіки Крим та м.
Севастополя".

Відповідно до п.5 вказаної постанови
Уряду порядок звернення осіб за
призначенням (перерахунком),
поновленням виплати пенсії особам,
переведенням з одного виду пенсії на
інший, наданням соціальних послуг, а
також підтвердження факту неодержання
пенсії та соціальних послуг від
органів Російської Федерації
затверджується правлінням Пенсійного
фонду України за погодженням з
Мінсоцполітики.

На даний час такий порядок не
затверджений.

У зв'язку з цим суд покладає на
Пенсійний фонд України обов'язок
визначити свій територіальний орган,
якому передати на розгляд заяву ОСОБА_1
від 11.03.2014 р. для вирішення питання про
поновлення виплати раніше призначеної
пенсії (відновлення матеріалів
пенсійної справи, перевірки наявності
або витребування всіх необхідних
документів тощо).

За правилами розподілу судових витрат,
встановленими статтею 94 КАС України,
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Зважаючи на те, що судом задоволено
одну з трьох позовних вимог, на користь
позивача слід стягнути з Державного
бюджету України 1/3 сплаченого нею в
сумі 73 грн. 08 коп. судового збору, тобто
24 грн. 36 коп.

Керуючись статтями 86, 94, 160, 162, 163, 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим щодо
відмови в розгляді поданої
представником ОСОБА_1 заяви від 11.03.2014
р. про поновлення виплати раніше
призначеної пенсії з підстави
відсутності в неї зареєстрованого
місця проживання в Україні.

Зобов'язати Пенсійний фонд України
визначити територіальний орган
(управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах, а
також у містах та районах), якому
передати на розгляд подану
представником ОСОБА_1 заяву від 11.03.2014 р.
про поновлення виплати раніше
призначеної пенсії з прийняттям за
результатами такого розгляду
відповідного рішення.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 24 грн 36 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Печерський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Суддя:
К.О. Середа