Справа № 810/3318/14
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2014-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2014 року
810/3318/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі: головуючого судді -
Балаклицького А.І., розглянувши в
порядку письмового провадження в м.
Києві адміністративну справу

за позовомУправління Пенсійного фонду
України у м. Василькові та
Васильківському районі Київської
областідоТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Агро-Дніпро"простягнення
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій,

в с т а н о в и в:

Управління Пенсійного фонду України у
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області звернулось до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Дніпро" про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій в
сумі 6664,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за
відповідачем утворився борг з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку за січень-квітень
2014 року пенсій, призначених на
пільгових умовах за списком № 2.
Посилаючись на частину другу
Прикінцевих положень Закону України
від 09.07.2003 №1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та пункт 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Пенсійного фонду України
від 19.12.2003 №21-1, позивач просить суд
стягнути суму заборгованості з
відповідача.

Відповідач позов не визнав,
заперечення надав суду у письмовій
формі та просив суд у задоволенні
позову відмовити. В обґрунтування
заперечень вказав, що позивачем
безпідставно призначено ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах,
оскільки атестація робочих місць
вказаних осіб в період її роботи в ТОВ
"Агро-Дніпро" не проводилась, а тому
відповідач не повинен покривати
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій.

До судового засідання сторони, належно
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи, не з'явились.

Матеріали справи містить клопотання
представника позивача про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідно до приписів частини шостої
статті 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо немає
перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Беручи до уваги ту обставину, що про
дату, час та місце судового розгляду
справи сторони повідомлені належним
чином, однак у судове засідання не
з'явились, зважаючи на відсутність
підстав для відкладення судового
розгляду, передбачених статтею 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, судом прийнято рішення про
розгляд справи в порядку письмового
провадження за наявними у ній
матеріалами та доказами.

Розглянувши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Агро-Дніпро" є
юридичною особою. Як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України у м. Василькові та
Васильківському районі Київської
області.

Відповідно до розрахунків, поданих
позивачем, за відповідачем утворилась
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій за списком № 2 за січень-квітень
2014 року стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які
працювали на підприємстві відповідача
та перебувають на обліку в органах
Пенсійного фонду, сума витрат
становить 6664,30 грн.

Позивачем на адресу відповідача
направлено розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій цих осіб, які було
отримано 24.04.2014, але не сплачено
відповідачем добровільно.

В обґрунтування позовних вимог позивач
надав Довідки про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії за відсутністю
трудової книжки або відповідних
записів у ній від 07.07.2010 №66 та від 12.04.2011
№20, що уточнюють особливий характер
роботи, необхідний для призначення
пільгових пенсій, які були видані ТОВ
"Агро-Дніпро".

Відповідно до вказаних довідок ОСОБА_2
працював в колгоспі ім. Ілліча с. Кодаки
з 12.02.1981 по 03.01.2002, а ОСОБА_1 працював з
04.03.1978 по 15.05.1982, з 16.12.1984 по 11.09.2006.

Вказані особи працювали
трактористами-машиністами в колгоспі
ім. Ілліча с.Кодаки та були
безпосередньо зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції на
протязі повного польового періоду в
рослинництві та зимового періоду в
тваринництві.

Також, в даних довідках зазначено, що
зазначені періоди зараховуються до
стажу роботи, який дає право на
пільгове пенсійне забезпечення згідно
з пунктом "в" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Отже, цими довідками підтверджено, що
зазначені особи працювали саме на
підприємстві відповідача та умовами
призначення пенсій цим особам є робота
за списком №2.

Наявну заборгованість у розмірі 6664,30
грн. відповідачем у добровільному
порядку не сплачено.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд виходить з
такого.

Принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування визначались
Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон України від
09.07.2003 №1058-ІV), зокрема: принципи та
структура системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування; коло осіб, які
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню;
платники страхових внесків, їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками тощо.

Крім того, правові та організаційні
засади забезпечення збору та обліку
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, умови
та порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначаються
Законом України від 08.07.2010 №2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування".

Відповідно до статті 1 Закону України
від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 2 розділу XV "Прикінцеві
положення" Закону України від 09.07.2003
№1058-ІV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Коло осіб, які мають право на пенсію за
віком на пільгових умовах, незалежно
від місця останньої роботи, визначено,
зокрема підпунктами "б"- "з" частини
першої статті 13 Закону України від
05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення".

Проте, до запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди підпунктом 1 пункту
2 розділу XV "Прикінцеві положення"
Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне
забезпечення" (статті 27 та 28). При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Порядок відшкодування
страхувальниками витрат Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах, визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного Фонду
України, затвердженою постановою
Пенсійного фонду України від 19.12.2003
№21-1.

Відповідно до приписів пункту 6.4
вказаної Інструкції Пенсійний фонд
щорічно в повідомленнях про розрахунок
сум фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, які надсилає
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених пенсій, визначає
розмір сум до відшкодування на
поточний рік.

Підприємства відповідно до вимог
пункту 6.8 Інструкції щомісяця до 25-го
числа повинні вносити до Пенсійного
фонду України зазначену в повідомленні
місячну суму фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 1 статті 1 та пунктом 1
статті 2 Закону України від 26.06.1997
№400/97-ВР "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" для
суб'єктів підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднань, бюджетних, громадських та
інших установ та організацій, об'єднань
громадян та інших юридичних осіб, а
також фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників, об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"- "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладене, витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій,
які відповідач відповідно до Закону
України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" зобов'язаний
відшкодовувати Пенсійному фонду, у
розумінні цього Закону вважаються
внесками на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Статтями 14, 15 Закону України від 09.07.2003
№1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
передбачено, що платниками страхових
внесків до солідарної системи є
страхувальники, зокрема, роботодавці -
підприємства, установи та організації,
створені відповідно до законодавства
України.

Відповідно до частини другої статті 6
Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", частини шостої
статті 20 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Відповідач заперечував проти позову з
тих підстав, що атестація робочого
місця ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період їх
роботи в ТОВ "Агро-Дніпро"
(правонаступник колгоспу ім. Ілліча с.
Кодаки) не проводилась, а тому
відповідач не повинен покривати
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій.

Суд не бере до уваги ці твердження
відповідача з огляду на наступне.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який набрав чинності 1
січня 2004 року, передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком № 1 та на інших роботах
зі шкідливими і важкими умовами праці
за Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів, та
за результатами атестації робочих
місць, на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди цим особам пенсії
призначаються органами Пенсійного
фонду за нормами цього Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення".

Так, згідно із пунктом "в" статтею 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" пенсію за віком на
пільгових умовах мають особи,
незалежно від місця останньої роботи,
трактористи-машиністи, безпосередньо
зайняті у виробництві
сільськогосподарської продукції в
колгоспах, радгоспах, інших
підприємствах сільського
господарства, - чоловіки після
досягнення 55 років і при загальному
стажі роботи не менше 25 років, з них не
менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до вказаної норми Закону
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.01.2003 №36 затверджено Список № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, та Список № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах.

В той же час, порядок призначення
пільгових пенсій особам, які мали право
на пенсію на пільгових умовах до
введення в дію Закону України "Про
пенсійне забезпечення", регулюється
статтею 100 зазначеного Закону.

Так, статтею 100 вказаного Закону
передбачено, що особам, які працювали
до ведення в дію цього Закону на
роботах зі шкідливими і важкими
умовами праці, передбачених раніше
чинним законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в
дію цього Закону, повний стаж на
зазначених роботах, що давав право на
пенсію на пільгових умовах, пенсії в
розмірах, передбачених цим Законом,
призначаються відповідно до вимог за
віком і стажем, встановлених раніше
чинним законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу
роботи із шкідливими і важкими умовами
праці, вік, необхідний для призначення
пенсії відповідно до статті 12 цього
Закону (жінки - 55 років, чоловіки - 60
років), знижується пропорційно
наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 та 14 цього
Закону, виходячи з вимог до цього стажу,
встановлених раніше чинним
законодавством.

При визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах відповідно цієї
статті застосовуються "Список № 1
производств, цехов, профессий и
должностей на подземных работах, на
работах с вредными условиями труда и в
горячих цехах, работа в которых дает
право на государственную пенсию на
льготных условиях и в льготных
размерах" і "Список № 2 производств,
цехов, профессий и должностей, работа в
которых дает право на государственную
пенсию на льготных условиях и в
льготных размерах", затверджені
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 №1173.

Якщо особа працювала після 01.01.1992 року у
період дії Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, зайнятість в яких дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, якими була
передбачена відповідна професія, до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи за цією професією до
20.08.1992 без вимог проведення атестації
робочих місць.

Списки № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників, які дають
право на пільгове пенсійне
забезпечення за результатами
атестації робочих місць у період після
20.08.1992, затверджені постановами
Кабінету Міністрів України від 11.03.1994
№162 та від 16.01.2003 №36.

З метою забезпечення соціального
захисту та належного пенсійного
забезпечення працівників, зайнятих на
підземних роботах, роботах з особливо
шкідливими й особливо важкими умовами
праці за Списком № 1 та на інших роботах
зі шкідливими і важкими умовами праці
за Списком № 2, наказом Міністерства
праці та соціальної політики від 18.11.2005
№383, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731,
затверджено Порядок застосування
Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах.
Цей Порядок регулює застосування
Списків № 1 та № 2 під час обчислення
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах, відповідно
до пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (надалі - Порядок).

Пунктом 3 вказаного Порядку
передбачено, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.1992 та за результатами проведення
атестації робочих місць за умовами
праці після 21.08.1992.

З огляду на зазначене, право на пенсію
відповідно до ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" має особа, яка
набула необхідний стаж роботи із
шкідливими і важкими умовами праці, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах до 01.01.1992, і
після цієї дати не працювала на даних
роботах. Наявності атестації робочих
місць не вимагається. Відшкодування
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій, призначені відповідно до
вказаної статті, відшкодуванню не
підлягають. Особі, яка розпочала
працювати на роботах, передбачених
Списками до 01.01.1992 і не набула
необхідний стаж, що давав право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах та продовжила
працювати після 01.01.1992, пенсія
призначається відповідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Згідно з п. 10 Порядку для підтвердження
стажу роботи зі шкідливими і важкими
умовами праці необхідно подати трудову
книжку із оформленими належним чином
записами про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку, передбачену пунктом
20 Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Відповідно до п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993 №637, у тих
випадках, коли в трудовій книжці
відсутні відомості, що визначають
право на пенсії на пільгових умовах або
за вислугу років, установлені для
окремих категорій працівників, для
підтвердження спеціального трудового
стажу приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників. У довідці має бути
вказано: періоди роботи, що
зараховуються до спеціального стажу;
професія або посада; характер
виконуваної роботи; розділ, підрозділ,
пункт, найменування списків або їх
номери, куди включається цей період
роботи; первинні документи за час
виконання роботи, на підставі яких
видана зазначена довідка.

Як було встановлено судом,
відповідачем надано уточнюючі довідки,
де наявна інформація, передбачена п. 20
вищевказаного Порядку.

З врахуванням вищенаведеного, суд
вважає призначення позивачем пенсії на
пільгових умовах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
нормами статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" та включення її
до складу розрахунків фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, що
підлягають відшкодуванню
відповідачем, правомірним.

На підставі викладеного, судом
встановлено, що у відповідача
утворилась та наявна заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, призначеної на пільгових
умовах за списком №2, за період
січень-квітень 2014 року в загальному
розмірі 6664,30 грн.

Склад витрат та факт їх понесення
Управлінням Пенсійного фонду України у
місті Василькові та Васильківському
районі Київської області
підтверджується доказами, наявними у
матеріалах справи, зокрема,
відомостями карток особового рахунку
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Згідно з частиною першою статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу, зокрема, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, у яких обов'язок
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Жодних доказів щодо неправомірності
визначення розміру та складу фактичних
витрат позивача на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, неправомірності їх
нарахування, а також доказів щодо
погашення наявної у відповідача
заборгованості в розмірі 6664,30 грн.,
відповідачем суду надано не було.

За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, беручи до уваги ту обставину, що
суму заборгованості у розмірі 6664,30 грн.
відповідач у встановлені
законодавством строки не сплатив;
наявність у нього вказаної
заборгованості підтверджується
доказами, що знаходяться у матеріалах
справи; доказів погашення відповідачем
зазначеної заборгованості на день
винесення рішення не надано, - суд
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 69, 70, 71, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України у м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Дніпро" () на користь Управління
Пенсійного фонду України у м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за січень-квітень 2014 року в сумі 6664
(шість тисяч шістсот шістдесят чотири)
грн. 30 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Київський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
проголошення лише вступної та
резолютивної частини постанови або
прийняття постанови у письмовому
провадженні - протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови.

Суддя
Балаклицький А. І.