Справа № 9101/192354/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2013 рокусправа № 406/1600/12
(2а/406/144/12)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.

суддів: Дадим Ю.М.
Уханенка С.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 23 липня 2012 року

справа № 406/1600/12 (2а/406/144/12)

за позовом ОСОБА_1

до головного управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації

про визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2012 року ОСОБА_1 звернувся у
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області з позовом до
головного управління праці та
соціального захисту населення
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації про визнання
протиправними дій та зобов'язання
нарахувати та виплатити щорічну
грошову допомогу до 5 травня за 2012 рік
відповідно до статті 12 Закону України
«Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» в розмірі п'яти
мінімальних пенсій за віком з
урахуванням проведених виплат.

Постановою Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 23 липня 2012 року у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з постановою суду,
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення норм матеріального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що
підтверджується копією посвідчення
(а.с.4) та відповідно до статті 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» має
право на отримання разової грошової
допомоги до 5 травня.

З листа управління праці та
соціального захисту населення
Верхньодніпровської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області вбачається,
що відповідачем щорічну разову грошову
допомогу до 5 травня за 2012 рік позивачу,
як учаснику бойових дій, у квітні 2012
року виплачено у розмірі 675 гривень
(а.с.7).

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції, що відповідач у 2012 році
правомірно нарахував та виплатив
щорічну разову грошову допомогу до 5
травня позивачу у розмірі 675 гривень, що
відповідає законодавству України,
діючому на час виплати.

Так, відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з пунктом 5 статті 12 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту»
щорічно до 5 травня учасникам бойових
дій виплачується разова грошова
допомога у розмірі, який визначається
Кабінетом Міністрів України в межах
бюджетних призначень, встановлених
законом про Державний бюджет України.

Відповідно до правової позиції
Конституційного Суду України,
викладеної в рішенні від 26 грудня 2011
року № 20-рп/2011, передбачені законами
соціально-економічні права не є
абсолютними. Механізм реалізації цих
прав може бути змінений державою,
зокрема, через неможливість їх
фінансового забезпечення шляхом
пропорційного перерозподілу коштів з
метою збереження балансу інтересів
усього суспільства. Конституційний Суд
України виходить з того, що надання
Верховною Радою України права Кабінету
Міністрів України встановлювати у
випадках, передбачених законом,
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, пов'язується з його функціями,
визначеними в пунктах 2, 3 статті 116
Конституції України.

Згідно прийнятого 25 січня 2012 року
рішення Конституційного Суду України
№3-рп/2012, яким встановлено, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються Законами
України, а також нормативно-правовими
актами відповідних органів державної
влади, виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією України та законами
України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції, на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Отже, станом на час виплати ОСОБА_1
зазначеної соціальної виплати Кабінет
Міністрів України мав право регулювати
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Відповідно до пункту 5 Постанови
Кабінету Міністрів України від 28
грудня 2011 року №1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення» (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) передбачені
розміри виплати разової грошової
допомоги, передбаченої Законами
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» і
«Про жертви нантських переслідувань»,
відповідно до яких учасникам бойових
дій та колишнім неповнолітнім (яким на
момент ув'язнення не виповнилося 18
років) в'язням концентраційних таборів,
гетто, інших місць примусового
тримання, а також дітям, які народилися
у зазначених місцях примусового
тримання їх батьків, - 675 гривень.

Враховуючи наведене, дії головного
управління праці та соціального
захисту населення Дніпропетровської
обласної щодо проведення виплати
щорічної разової грошової допомоги на
оздоровлення ОСОБА_1 є правомірними,
оскільки вони відповідали діючому
законодавству, регулюючому спірні
правовідносини.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції приходить висновку, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 201, 200, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області від 23 липня 2012 року - залишити
без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
Ю.М. Дадим

Суддя:
С.А. Уханенко